Справа № 22а-3860/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Хомич В.І.
Любешівський районний суд Волинської області №
2-а-135/07 Справа
Доповідач: Багрій В.М.
У х в а л а

Іменем України

10 листопада 2008
року

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів: Обрізка І.М.,
Онишкевича Т.В.,

при секретарі:
Троцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові
справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Любешівському
районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської
області від 12.11.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про
бездіяльність органів виконавчої влади,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області
про бездіяльність органів виконавчої влади.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалась на
те, що у зв'язку з визнанням Конституційним судом
України такими, що не відповідають Конституції України відповідних положень
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена
дія положень чинного законодавства України, на підставі якого їй було
нараховано пенсію, починаючи з 9 липня
2007 року відповідач зобов'язаний був здійснити перерахування пенсії, тобто
привести у відповідність з рішенням Конституційного суду України розмір виплат
її пенсії з врахуванням права на надбавку як дитині війни.

Позивачка просила
визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі та зобов'язати відповідача здійснити перерахування їй
пенсії та забезпечити її виплату відповідно до рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року №6-рп/2007.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області
від 12.11.2007 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі Волинської області у вигляді невиплати
пенсіїОСОБА_1 у розмірах, що передбачені ст.. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської області підвищитиОСОБА_1 пенсію на 30%
мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», починаючи з 9 липня 2007 року та здійснювати
подальшу виплату пенсії у розмірах, передбачених законом.

Постанову суду
першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Любешівському
районі Волинської області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не може погодитись
з таким рішенням суду і рахує, що суд, виносячи таку постанову, порушив норми
матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що підвищення розмірів пенсій
дітям війни може бути проведено тільки після прийняття відповідних законодавчих
та інших нормативно-правових актів, або шляхом внесення відповідних змін до вже
діючих законодавчих актів.

Апелянт просить скасувати постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 12.11.2007 року та
визнати управління району неналежною стороною і відмовити в задоволенні
позовних вимог позивача до управління в районі.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка
належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії
дітям війни, а тому вона має право на встановлене ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Оскільки Конституційний Суд України своїм рішенням
від 09 липня 2007 року №1-29/2007 визнав неконституційними окремі положення
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, зокрема п.12 ст. 71
та ст. 111, якими було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат,
відмова відповідача УПФ України у Любешівському
районі у проведенні перерахунку пенсії позивача з врахуванням вимог ст.
6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” є незаконною.

Такі
висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам
матеріального права та є правильними.

Безспірно
встановлено, що позивачка ОСОБА_2. є дитиною війни та відповідно до ст. 6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового
спору судом, мала право на отримання підвищення виплачуваної їй УПФ в Любешівському
районі пенсії за віком у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України положення п. 12 ст. 71 Закону України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, якими було зупинено на 2007 рік дію вищевказаної
ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, із вказівкою на те,
що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних
вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконною відмови відповідача у підвищенні розміру
її пенсії як дитині війни та правомірність задоволення таких вимог судом першої
інстанції.

Оскільки
функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює
Пенсійний фонд України в особі управління у Любешівському районі Волинської
області, відповідний обов'язок слід покласти на відповідача у справі.

Достатніх
правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача на
30 відсотків визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком колегія
суддів не вбачає.

Доводи
апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір,
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права.

Відтак, апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів,

у х в
а л и л а :

Апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення.

Постанову
Любешівського районного суду Волинської області від 12.11.2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Т.В. Онишкевич

І.М. Обрізко