Справа № 2-а-131/08
Суддя: Смілянець Е.С.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№2-а-131/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
листопада 2008 року Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді: Смілянця Е.С.,

при
секретарі: Торопенко А.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в Придніпровському районі у м.Черкаси до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі збору на обов'язкове пенсійне страхування на суму
235грн. 32 коп..

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом
звернулось управління Пенсійного фонду України у Придніпровському
районі міста Черкаси до фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі збору на
обов'язкове пенсійне страхування за період з 01.01.2005 року по 30.03.2005 року
на суму 235 грн. 32 коп..

В
судовому засіданні представник позивача Михно Р.М. позов підтримав повністю та
пояснила наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований, як суб'єкт підприємницької
діяльності в Управлінні Пенсійного фонду України в придніпровському районі
м.Черкаси згідно заяви та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Страхові внески до Пенсійного фонду є встановленим державою обов'язковим
платежем. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування платники сплачують до
Пенсійного фонду України в установлені строки та в повному обсязі. Даного
зобов'язання відповідачем як приватним підприємцем у період з
01.01.2005 року по 30.03.2005 року зроблено не було.
Сума заборгованості зі збору на обов'язкове
пенсійне страхування за період з 01.01.2005 року по 30.03.2005 року становить 235 грн. 32 коп..

Відповідач в
судове засідання двічі не з»явився, хоч своєчасно та в установленому порядку
був повідомлений про день час та місце розгляду адміністративної справи, тому
суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до
висновку, що позов необхідно задоволити із слідуючих підстав.

Відповідач
станом на перший квартал 2005 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької
діяльності, обрав особливі умови оподаткування - фіксований податок, відповідно
до Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ” від
09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон
№1058) зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Пунктом третім
статті 11 Закону №1058 встановлено, що загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно
до п.4 п.8 Прикінцевих положень Закону №1058
фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання
спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які
беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії
законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

Закон
України «Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян"» від 13 лютого 1998 року №129/98-ВР,
регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з
вимогами пункту 16 Прикінцевих
положень Закону №1058 до приведення законодавства України у відповідність із
цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення
п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян"», якими
встановлено, що до внесення відповідних змін до порядку здійснення відрахувань
на державне пенсійне страхування громадянами-підприємцями, що сплачують
фіксований податок, 10 відсотків від сум цього податку, що надійшли до
відповідного місцевого бюджету, перераховуються до Пенсійного фонду України, а
90 відсотків від сум фіксованого податку, що надійшли до місцевого бюджету,
спрямовуються на потреби територіальної громади за визначеними нею напрямами,
не звільняють суб'єктів малого підприємництва, які сплачують фіксований
податок, від сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Однак в період часу з 23.12.2004 року по
22.03.2005 року діяв Закон України „ Про державний бюджет України на 2005
рік". Відповідно ст. 45 даного Закону було установлено на 2005 рік
фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) та
членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску,
визначеного Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Таким чином, зазначені особи зобов»язані сплатити за перший
квартал 2005 року (з 01.01.2005 по 30.03.2005 включно) фіксований страховий
внесок у сумі 83 грн. 84 коп. за січень та лютий 2005 року та 81 грн. 14 коп.
за 30 днів березня.

При цьому Законом України №1058 також визначено, що фізичні особи - суб»єкти підприємницької діяльності які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок) та членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть
участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії
законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

З 14
квітня 2006 року набрав чинності Закон України "Про
вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - І кварталу 2005 року" № 3583 від 16.03.2006 року, яким
врегульовано питання сплати фіксованої ставки на рівні різниці між частиною
єдиного або фіксованого податку, що не надійшли до Пенсійного фонду.

5 серпня
2008 року головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м.Черкаси, Троянською І.Г. була проведена перевірки
повноти нарахування та сплати фіксованого розміру страхового внеску за І
квартал 2005 року суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, про що складено
акт №1889.

Перевіркою
встановлено, що відповідно до п.4 ч.8 Прикінцевих положень Закону №1058, абз.7
п.8 ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік», п.2 ст. 48, п.4
Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів
України», Закону України «Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - I кварталу 2005 року» від 18.09.2006 року №3583 (далі - Закон
№3583), на підставі даних державної податкової інспекції, відповідач
зобов'язаний сплатити кожен місяць І кварталу 2005 року фіксований страховий
внесок, розрахований як різниця між встановленою ставкою внеску (83 грн. 84
коп. за січень та лютий 2005 року та 81 грн. 14 коп.
за 30 днів березня.) та єдиного чи фіксованого податків, яка згідно
Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» №727/98 від 03 липня 1998 року та
Закону України «Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок громадян» становить 42% (єдиний податок) та 10% (фіксований
податок).

За
результатами перевірки відповідачу донараховано 235 грн. 32 коп. страхових
внесків (248 грн. 82 коп. фіксований розмір страхового внеску мінус 13 грн. 50
коп. частина фіксованого податку, яка б мала надійти до Фонду), та виставлена
вимога №Ф-1889у від 05.08.2008 року про
сплату донарахованих сум внесків.

Акт перевірки
разом з вимогою направлений відповідачу рекомендованою кореспонденцією та
отриманий ним 14 серпня 2008 року, що підтверджується повідомленням про
вручення поштової кореспонденції. Відповідач вимогу не оскаржив, донараховані
страхові внески добровільно не сплатив.

Згідно п.3 ст.
106 Закону №1058, розділу 8 Інструкції
№21-1 територіальний орган Пенсійного фонду України надсилає страхувальникам,
які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми
недоїмки.

Оскільки в установлений десятиденний
строк відповідач борг не сплатив, то відповідно до пп. 3.8 п.3 ст. 106 Закону
№1058 позивач має право вимагати стягнення з відповідача зазначеного боргу.

Суд
вважає, що позивач проводячи перевірку та складаючи акт №1889 від 05.08.2008
року про донарахування фіксованого розміру страхових внесків та виставлення
вимоги про сплату боргу діяв відповідно до Закону України №1058, Інструкції
«Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного
фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України
№21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
16.01.2004 року за №64/8663, Закону України «Про Державний бюджет України на 2005
рік» Закону України «Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - I кварталу 2005 року» №3583 від 18.09.2006 року.

Суд
також вважає доведеним право позивача на стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати страхових внесках до Пенсійного фонду
України у розмірі 235грн. 32 коп. за
період січня - березня 2005 року.

Оскільки спір вирішено на
користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а
також за відсутності виплат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних
із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню з відповідача не підлягає.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, який зареєстрований
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь управління Пенсійного фонду
України в Придніпровському районі м.Черкаси, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 10,
ідентифікаційний код 21366934, (р/р 31 ОПЕРВ Черкаського обласного
управління ВАТ „Державний ощадний банк України", МФО 354507) - 235 грн. 32
коп. заборгованості зі збору на обов'язкове пенсійне страхування за період з
01.01.2005 року по 30.03.2005 року.

Звільнити суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 від сплати судових витрат на
підставі ч.4 ст.94 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду через Черкаський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складення повного тексту постанови
та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий
Е.С. Смілянець

Повний текст постанови виготовлений 24 листопада 2008
року.