Справа № 22-а-14635/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Семенюк Т.Б.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

21
листопада 2008 року справа
№ 22-а-14635/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів:
Ястребової Л.В.

Юрченко В.П. при секретарі судового засідання

Запорожцевій
Г.В.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради Луганської області

на постанову Ровеньківського міського суду Луганської
області

від

17 вересня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-139/06 (суддя Семенюк Т.Б.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської
області

про

визнання
незаконними дій, стягнення одноразової компенсації та щорічної допомоги на
оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Ровеньківського міського суду Луганської області від 17 вересня 2008 року по
справі № 2-а-139/06 позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради
Луганської області був задоволений частково, внаслідок чого визнані дії
Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради
Луганської області щодо відмови виплати не донарахованої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2005р., 2007р. та одноразової компенсації, як інваліду 2 групи,
як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,
незаконними; зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської
області нарахувати та виплатити за рахунок коштів Державного бюджету на користь
позивача щорічну допомогу на оздоровлення за 2005р., 2007р. в сумі 3323,30грн.,
одноразову компенсацію в розмірі 22890,60грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач під час апеляційного
розгляду справи проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що
постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного
з'ясування обставин в адміністративній справі.

Представник
відповідача
у судове засідання не з'явився, про
дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Скаржник просив справу розглянути без його участі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1від 4.01.08р. (арк.
справи 8), та йому при повторному огляді встановлена 2 група інвалідності з
09.01.08р. безстроково, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС (посвідчення серії НОМЕР_2. Позивачу була призначена пенсія
по інвалідності, внаслідок встановлення 2 групи інвалідності, пов'язаною з
роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідачем
в червні 2005р., в березні 2007р. позивачу була виплачена допомога на
оздоровлення за 2005р. в сумі 26,70грн., за 2007р. в сумі 100грн. за кожен рік
відповідно, розмір якої встановлений постановами Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від
26.07.1996р.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального
захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата інвалідам 2 групи допомоги у розміри п'яти мінімальних заробітних плат.

Розмір
мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги складав за 2005р. -
290грн., за 2007р. - 400грн. Таким чином, розмір допомоги, з урахуванням
виплаченої позивачеві сум, становить: за 2005р. - 1423,30грн., за 2007р.
- 1900грн.

Колегія суддів зазначає, що пунктом
1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007
визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення
пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”,
яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007 році.

Колегія
суддів не приймає посилання відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги
позивачу відповідно до постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.,
оскільки, ніякого обмеження стосовно зазначеного у Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»розміру компенсації ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України не застосовував.

Доводи скаржника з посиланням на ті обставини, що виплата
допомоги здійснювалась в межах коштів, які надходили на ці цілі, колегією
суддів не прийняті до уваги, оскільки, судові рішення ухвалюються в межах норм
діючого законодавства в незалежності від надходження коштів з Державного
бюджету України на виплату допомог.

Крім того, згідно до ст.48 цього
Закону одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана
з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

На
дату встановлення позивачеві 2 групи інвалідності (09.01.08р.)
розмір мінімальної заробітної плати складав 515грн.
згідно Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI.

Таким
чином, одноразова компенсація, яка підлягає сплаті позивачеві, з урахуванням
виплаченої йому суми, становить 22890,60грн. (45 мінімальних заробітних плат х
515грн.- 284,40грн.).

Колегія суддів зазначає, що
Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з
реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень (зокрема рішення №
8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), і сформулював правову позицію,
згідно з якою Конституція
та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях
Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є
видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом
прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22
Конституції України не допускається.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись
статтями 24, 94, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської
ради Луганської області на постанову Ровеньківського міського суду Луганської
області від 17 вересня 2008 року по справі № 2-а-139/06 - залишити без задоволення.

Постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від 17
вересня 2008 року по справі № 2-а-139/06 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини
ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21
листопада 2008року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 25
листопада 2008року.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді: В.П.
Юрченко

Л.В. Ястребова