Справа № 2а-241/08
Суддя: Копичинський О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-241, 2008р.
ПОСТАНОВА

И
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2008 р. м. Саки

Сакський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді: О.В.
Копичинського

З секретарем: І.М.
Приходько

розглянув у відкритому
судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в АР Крим
про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень про накладення
адміністративного стягнення та про стягнення судових витрат по справі,

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду із
адміністративним позовом до ТУ ГДІНАТ в АРК. про скасування постанови від
15.04.08р. №047217 про накладення фінансових санкцій в сумі 1.700гр. та про
стягнення судових витрат по справі.

Позов мотивований тим, що 06.03.08р. він
керував автобусом «Мерседес-Бенс» р/н НОМЕР_1, в якому віз в якості пасажирів
своїх знайомих в м. Одесу. На зворотному шляху у м. Миколаєві його зупинив
інспектор ДАІ, який склав відносно нього акт за звинуваченням у порушенні
правил пасажирських перевезень. Через деякий час він отримав по пошті виклик до
ТУ ГДІНАТ в АРК. для розгляду цього Акту і, одночасно, постанову заступника
начальника ТУ ГДІНАТ в АРК. про накладення на нього фінансових санкцій на
підставі ст.ст.39,48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Ця постанова є протиправною тому, що
вимоги зазначеного у ній Закону розповсюджуються на суб'єктів підприємницької
діяльності, до яких він не відноситься тому, що 06.03.08р. керував автобусом
«Мерседес-Бенс» р/н НОМЕР_1, як його власник.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги, які просили задовольнити.

Представник відповідача, який про час і
місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про отримання судової повістки, в судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника, допитавши свідка, вивчивши і дослідивши матеріали справи і надані
документи, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
заступника начальника ТУ ГДІНАТ в АРК. від 15.04.08р. №047217 на позивача було
накладено фінансові санкції в сумі 1.700гр., а.с.8.

Перевіряючи обґрунтованість і законність цієї
постанови, суд дійшов наступного.

В тексті цієї постанови зазначено, що
06.03.08р. ОСОБА_1. здійснював перевезення пасажирів на автобусі
«Мерседес-Бенс» р/н НОМЕР_1 за маршрутом «Одеса-Мелітополь-Новоазовське» без
ліцензійної карти, дорожнього листа, договору із замовником транспортних послуг
і документу, що засвідчує оплату транспортних послуг, наявність яких
передбачено ст.ст.39,48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Так ст.ст.38,39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» від 05.04.01р. передбачено перелік документів, які
повинні бути у водія автобуса, якій здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального користування.

Статтею 4 цього Закону передбачено, що
його дії поширюються на відносини, пов'язані з діяльністю у сфері
автомобільного транспорту.

Згідно частин 1,2 ст.2 зазначеного Закону
- автомобільний транспорт загального користування як
підгалузь галузі транспорту покликаний задовольняти потреби населення та
суспільного виробництва в автомобільних перевезеннях. Його утворюють
перевізники, автостанції, автовокзали, виконавці ремонту і технічного
обслуговування автомобільних транспортних засобів, вантажні термінали
(автопорти), вантажні автомобільні станції та контейнерні пункти.

Автомобільні транспортні засоби перевізників, що використовуються ними
для надання послуг з перевезень пасажирів і вантажів, відносяться до
автомобільного транспорту загального користування.

Відповідно ст.1 цього Закону:

-автомобільний
транспортний засіб - дорожній транспортний засіб, за допомогою якого
здійснюється перевезення пасажирів і вантажів автомобільними дорогами чи
виконання спеціальних робочих функцій;

-перевізник - особа, яка надає послуги з перевезення пасажира чи (та)
вантажу автомобільним транспортом загального користування.

Відповідно до вимог пунктів 1 і 2 Порядку здійснення державного контролю
на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМ України від
08.11.06р. №1567 - цей Порядок визначає процедуру здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у
сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог
законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних
договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних
ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також
процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами
господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та
іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів
та вантажів на території України.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що дії цього Закону
розповсюджуються лише на осіб-суб'єктів господарювання, які займаються
діяльністю, пов'язаною з автомобільними перевезеннями.

З пояснень позивача і матеріалів справи, а.с.9,10,13,14-20, судом
встановлено, що позивач є власником автобуса
«Мерседес-Бенс» р/н НОМЕР_1, на якому 06.03.08р. перевозив своїх знайомих в
якості пасажирів з м. Одеса до м. Саки.

Але представник відповідача не надав суду
належних доказів тому, що на період 06.03.08р. позивач був суб'єктом
господарювання і офіційно займався діяльністю,
пов'язаною з автомобільними перевезеннями, чим не
виконав вимоги ч.1 ст.71 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Судом такі докази
не встановлені при розгляді справи. Позивач пояснив, що він не суб'єктом
господарювання і офіційно не займається діяльністю, пов'язаною з
автомобільними перевезеннями.

Так
згідно ч.4 ст.2 зазначеного Закону - автомобільні транспортні засоби фізичних
осіб, що використовуються ними тільки для власних потреб, відносяться до
індивідуального автомобільного транспорту.

Свідок ОСОБА_2 . пояснив, що 06.03.08р. позивач, на своєму автобусі,
возив своїх знайомих з м. Саки до м. Одеси і назад, серед яких був і він. За цю
поїздку він позивачу гроші не платив.

На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що дії позивача, який
06.03.08р. перевозив своїх знайомих в якості пасажирів на своєму
індивідуальному автомобільному транспорті, не підпадають під дію Закону України «Про автомобільний транспорт».

З зазначеного виходить, що постанова
заступника начальника ТУ ГДІНАТ в АРК. від 15.04.08р. №047217 про притягнення
позивача до фінансової відповідальності за порушення вимог зазначеного Закону є
протиправною.

У зв'язку з цим та вимог п.п.1 ч.2 ст.162
КАС України суд вважає за необхідне скасувати зазначену постанову.

*

Приймаючи до уваги зазначене вище, а також
вимоги ч.1 ст.94 КАС України і п.2 постанови КМ України «Про граничний розмір
компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ,
і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.06р. №590, суд вважає за
необхідне компенсувати позивачеві за рахунок Державного бюджету України витрати
по сплаті судового збору згідно квитанції, а.с.1.

*

На підставі Закону України «Про
автомобільний транспорт» від 05.04.01р., Порядку
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому
постановою КМ України від 08.11.06р. №1567, та
керуючись ст.ст. 11,70,71,94,160-163 КАС України, суд

П
О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати за протиправною і скасувати
постанову заступника начальника Територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в АР Крим від 15 квітня 2008р. №047217
про накладення на ОСОБА_1фінансових санкцій.

Компенсувати ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору по справі в розмірі 8гр.50коп. за рахунок Державного бюджету
України.

Роз'яснити позивачеві його право
звернутися до Управління Державної судової адміністрації України у АР Крим з
питання перерахування на його особистий банківській рахунок зазначеної суми
судових витрати по справі.

*

Копію постанови направити відповідачеві.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду АР Крим шляхом
подачі до Сакського міськрайсуду АР Крим заяви про апеляційне оскарження у
10-денний строк з дня проголошення постанови і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного адміністративного
суду або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя: