Справа № 2-а-24029/08
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Капустинського М.М. ,

при
секретарі - Метельській С.В. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації(м. Овруч)

про
стягнення 13456,47 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1. звернулась з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що в період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року їй не було
проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст. 37, ч. 2 ст. 39 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, у період з 01.01.1997 року по 11.09.2002 року -ст.
39 Закону, що призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначила в розмірі
7052, 07 грн, заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37)
-в розмірі 1067, 40 грн., заборгованість по підвищенню пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають у зонах радіоактивного забруднення (ч. 2 ст. 39)
-5337, 00 грн., разом - 13456, 47 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплату,
допомогу, підвищення у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно
більші, їх розміри, кратні мінімальній
заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з"явилася. Просила
справу розглянути без її участі..

Представник відповідача у судове засідання не
з"явився тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і у
передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Письмове
заперечення на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживала
у с. М. Чернігівка Овруцького району та працювала у с. Гуничі Овруцького району
Житомирської області, які віднесено до зони гарантованого добровільного
відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення,
проводиться доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати щомісяця.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною
першою цієї статті. У зоні гарантованого добровільного відселення -2 мінімальні
заробітні плати.

Проте вказані допомога, доплата, підвищення виплачувались у розмірах, визначених
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги, доплати, підвищення в твердих сумах,
встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року, порушені права позивача.

Заборгованість по допомозі, передбаченій ст.37 Закону,
за липень -серпень 2007 року не може
бути стягнута на користь позивача, оскільки, відповідно до ст.99 КАС України,
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав встановлюється річний
строк. Позов пред'явлено у серпні 2008
року, тобто після спливу строку. Ця вимога підлягає задоволенню лише за період
з вересня по грудень 2007 року включно.

Заборгованість по ч. 1 ст. 39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч. 2 ст. 233, ст. 238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в
даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст. 2 Закону України „Про
оплату праці” є складовою структури заробітної
плати, тобто за періоди з січня 1997 року по вересень 2002 року включно.

Заборгованість по підвищенню, передбаченому ч.2 ст.39
Закону, за липень -серпень 2007 року не
може бути стягнута на користь позивача, оскільки, відповідно до ст.99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав
встановлюється річний строк. Позов пред'явлено у серпні 2008 року, тобто після спливу строку.
Ця вимога підлягає задоволенню лише за період з вересня по грудень 2007 року включно, оскільки не є
складовою структури заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін. У даному
випадку суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно
для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача.

З врахуванням викладеного вище, розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний період часу розмір заборгованості перед
позивачем по виплатах, передбачених ст. 37 Закону становить 719, 60 грн., по ч.
1 ст. 39 -12397, 18 грн., по ч. 2 ст. 39 -3598, 00 грн., а всього -16714, 78
грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

постановив:

Позов
задовольнити.

Визнати дії управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користьОСОБА_1719, 60
грн. допомоги у зв”язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого
виробництва (ст. 37), 12397, 18 грн.
доплати до зарплати (ч. 1 ст. 39), 3598, 00 грн. підвищення (ч. 2 ст. 39), всього -16714, 78 грн.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: М.М.
Капустинський