Справа № 22-а-10367/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

судді-доповідача - Носа С.П.,

суддів: Богаченка С.І., Попка Я.С.,

при секретарі судового засідання - Бацику О.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою громадянина
Грузії ОСОБА_1

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2008 року у справі № 2-а-2555/08

за адміністративним позовом Корецького
районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Рівненській області

до громадянина Грузії ОСОБА_1

про видворення з території України в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И Л А :

Представник Корецького
районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Рівненській області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому
просив видворити (депортувати) в примусовому порядку з території України
громадянина Грузії ОСОБА_11960 року народження, який перебуває на території
України з 13 грудня 2007 року та проживає в селі Ганнівка Корецького району
Рівненської області.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 05 червня 2008 року позов задоволено.
Постановлено видворити за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1, 1960 р.н., у
примусовому порядку з забороною в'їзду на 5 (п'ять) років.

Не погодившись із
постановою суду її оскаржив відповідач. ОСОБА_1. просить скасувати постанову
Рівненського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування апеляційних вимог покликається
на те, що ним були дотримані вимоги чинного законодавства стосовно терміну
перебування на території України тому висновок суду щодо того, що він порушив законодавство
України є помилковим та необгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
висновків, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства» іноземці та
особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на
постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а
також тимчасово перебувати на її території. Iноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання
або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на
постійне або тимчасове проживання. Порядок видачі дозволу на імміграцію, а
також посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з
імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України
про імміграцію. Iноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні
на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в
Україні. Вони зобов'язані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів
України, зареєструвати свої паспортні документи, і виїхати з України після
закінчення відповідного терміну перебування. Якщо іноземці та особи без
громадянства, які тимчасово перебувають в Україні, змінюють місце проживання,
вони зобов'язані повідомити про це органи внутрішніх справ, у яких
зареєстровано їх паспортні документи.

Відповідно до п. 11 Правил в'їзду
іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного
проїзду через її територію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.1995 року за № 1074 в'їзд в Україну та виїзд з України може
здійснюватися іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом і
за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не
встановлено законодавством України

В силу вимог п. 14 Правил транзитний
проїзд іноземців та осіб без громадянства через територію України дозволяється
за наявності у них транзитної української візи, проїзних квитків або інших
документів, що підтверджують транзитний характер поїздки, якщо інше не
передбачено законодавством України.

Відповідно до п. 19 Правил іноземці та
особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть
тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом,
зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства» за порушення
іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в
Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або
проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку
реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування,
ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за
недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них
застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

В силу вимог ст. 32 вказаного Закону
якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття
рішення про видворення або є обгрунтовані підстави вважати, що вони будуть
ухилятися від вииїзду, орган внутрішніх справ може затримати і примусово
видворити з України іноземця або особу без громадянства. Таке видворення
здійснюється на підставі постанови адміністративного суду, яка приймається судом
за зверненням органу внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Грузії ОСОБА_1 в вересні - листопаді 2007 року
після прийняття рішення про видворення та його особистого зобов'язання про
добровільний виїзд з України, її територію не покинув та вчинив злочин, за який
був засуджений.

В апеляційній скарзі позивач покликається на те, що
відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого
2008 року він був визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309
Кримінільного кодексу України та призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі; на підставі ст.
75 КК України ОСОБА_1. звільнений від відбування покарання із випробуванням із
іспитовим строком на два роки. Ірпінський міський суд на підставі ст. 76 КК
України зобов'язав ОСОБА_1. не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, пройти курс
лікування від наркоманії.

Проте колегія суддів критично оцінює такі доводи,
оскільки, як вбачається з листа начальника Здолбунівського міжрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Рівненській області, в разі вирішення в судовому
порядку питання про примусове видворення за межі України в Грузію громадянина
ОСОБА_1, особова справа згідно Європейської Конвенції про нагляд за умовно
засудженими або умовно звільненими правопорушниками від 30.11.1964 року буде
направлена на відповідні органи Грузії для виконання вироку по
територіальності.

Таким чином, оскільки після прийняття
органами внутрішніх справ рішення про видворення апелянт ухилявся від виїзду з
України та вчинив злочин на її території, то рішення суду про примусове
видворення ОСОБА_1. є правомірним та підставним.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції. Останнє прийнято
з дотриманням вимог як процесуального так і матеріального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198 , ст.
200, ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу громадянина Грузії ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду
від 05 червня 2008 року у справі № 2-а-2555/08 за адміністративним позовом Корецького районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області до
громадянина Грузії ОСОБА_1про видворення з території України в примусовому
порядку залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя-доповідач С.П. Нос

Судді
С.І. Богаченко

Я.С. Попко