Справа № 22-а-8662/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

у I інстанції: Грица Ю.І. Справа № 22-а-8662/08
Господарський суд Івано-Франківської області ряд. стат. звіту № 41
№ А-6/440
Суддя-доповідач: Онишкевич Т.В.
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї
К.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1
на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2008
року у справі № А-6/440 за його позовом до територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області
про визнання недійсною постанови про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

в с т а н о в и л а :

Приватний підприємець ОСОБА_1. (далі - ПП ОСОБА_1.) звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому просив визнати недійсною постанову начальника
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Івано-Франківській області (далі - ТУ ГДІАТ в Івано-Франківській
області) про застосування до нього
фінансових санкцій № 010866 від 25.09.2007 року.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 11 квітня
2008 року у справі № А-6/440 у задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ПП ОСОБА_1. просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нове судове рішення з врахуванням вимог законодавства.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 23 вересня 2008 року
використовував належний йому на праві приватної власності транспортний засіб
марки “MERCEDES-BENZ 609D” для перевезення своїх знайомих та своєї сім'ї, тобто
використовував вказаний транспортний засіб для задоволення власних потреб без
отримання прибутку. Тому вважає, що до нього безпідставно було застосовано
вимоги Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду вимоги апелянта
заперечила, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану
постанову суду - без змін.

Апелянт у судове засідання на виклик апеляційного суду не прибув, що не
перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
позивач власноручно у графі “пояснення водія про причини порушення” визнав, що
договору із замовником не має, тому що отримав замовлення ввечері, а зранку
поїхав. Про лист погодження не знав, чим фактично визнав порушення вимог ст. 39
Закону України “Про автомобільний транспорт України”. При цьому судом не було
взято до уваги покликання позивача на перевезення членів своєї сім'ї і знайомих
та зроблено висновок про правомірність накладення відповідачем фінансових
санкцій.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України “Про автомобільний транспорт”
послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з
перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на
замовлення.

Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами
режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в
режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники
на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із
замовниками транспортних послуг.

Вимоги щодо використання автобусів за видами сполучень, режимами руху та
протяжністю маршрутів, за параметрами пасажиромісткості, комфортності,
технічних та екологічних показників установлює центральний орган виконавчої
влади з питань автомобільного транспорту.

Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно із приписами ст. 39 цього ж Закону автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для нерегулярних пасажирських перевезень є :

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із
замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних
послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Документами на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений
підписом перевізника та печаткою, інші документи, передбачені законодавством
України;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи
на автобус, дорожній лист, список пасажирів, яких перевозять, завірений
підписом перевізника та печаткою, інші документи, передбачені законодавством
України.

Як безспірно встановлено судом, 23.09.2007 року при проведенні перевірки
уповноваженими працівниками ТУ ГДІАТ в Івано-Франківській області було виявлено
перевезення ПП ОСОБА_1О. належним йому транспортним засобом 20 пасажирів.

При цьому передбачених вказаними нормами Закону України “Про автомобільний
транспорт” документів позивач не мав, про що свідчать його власноручні письмові
пояснення у акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом від 23.09.2007 року (а.с. 17).

Правомірність проведення такої перевірки працівниками ТУ ГДІАТ в
Івано-Франківській області ПП ОСОБА_1О. у ході судового розгляду під сумнів не
ставиться.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання про те, що
судом першої інстанції підставно не було взято до уваги покликання позивача
ОСОБА_1 на те, що 23 вересня 2008 року він використовував належний йому на
праві приватної власності транспортний засіб марки “MERCEDES-BENZ 609D” для
перевезення своїх знайомих та своєї сім'ї у кількості 20 осіб без отримання
прибутку, тобто використовував вказаний транспортний засіб для задоволення
власних потреб, та зроблено правильний висновок про безпідставність позовних
вимог.

Відтак колегія суддів приходить до переконання, що при вирішенні даного
публічного-правового спору суд першої інстанції правильно встановив фактичні
обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,
а отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200,
205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову господарського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2008
року у справі № А-6/440 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій