Справа № 2-а-47/08
Суддя: Стасюк М.І.
Дата ухвалення: 2008-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-47
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“10” листопада 2008р.
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: судді Стасюка М.І.

при секретарі Лисій В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
місті Хмільнику справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 до Літинської селищної
Ради, 3-іх осіб - ОСОБА_7,ОСОБА_8 про
визнання нечинним та скасування рішення селищної Ради і свідоцтва про
право власності, -

В С Т А Н О В И В:

8 червня 2007 року позивачі звернулися в суд з
адміністративним позовом до Літинської селищної Ради про визнання нечинним та
скасування рішення Літинської селищної Ради № 168 від 21 серпня 2004 року про
видачу свідоцтва на право власності та
свідоцтва на право власності на комплекс готелю та котельні по вулиці Фабріціуса
22 смт. Літин, виданого 21 серпня 2004
року Літинською селищною Радою ЗАТ «Антарес», посилаючись на те, що відповідно
до договору купівлі-продажу № 4 від 17 грудня 1993 року в порядку приватизації
державного майна між фондом комунального майна Вінницької області і товариством
покупців членів трудового колективу Літинського державного підприємства
готельного господарства «Антарес» та акту передачі майна готельного комплексу
від 31 грудня 1993 року вони стали власниками майна цілісного готельного комплексу
по вулиці Фабріціуса 22 смт. Літин, фондом комунального майна Вінницької
області їм 31 грудня 1993 року було видано на вказане майно свідоцтво про право
власності № 004; 14 січня 1994 року власниками майна - членами трудового
колективу Літинського державного підприємства готельного господарства «Антарес»
було прийнято рішення про створення колективного підприємства «Антарес»,
затверджено статут підприємства та підписано
установчий договір, 24 січня 1994 року колективне підприємство було
зареєстровано Літинською районною державною адміністрацією; 5 травня 1994 року
розпорядженням представника Президента у Літинському районі було зареєстроване
закрите акціонерне товариство «Антарес»,
яке було створене в порядку реорганізації шляхом злиття колективного підприємства
«Антарес» та приватного малого підприємства «Вдача», засновниками якого були
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, але у зв'язку з грубим порушенням законодавства при
створенні ЗАТ «Антарес» за їх позовом рішенням Хмільницького міського суду від
22 січня 1999 року розпорядження представника президента у Літинському районі № 138 від 5 травня 1994
року про реєстрацію закритого акціонерного товариства «Антарес» визнано
недійсним та скасовано державну реєстрацію ЗАТ «Антарес», вказане рішення не
змінене та не скасоване, тому вказане товариство як юридична особа вважається
не створеною, не зареєстровано випуск ним акцій, у нього відсутній дозвіл на
право ведення власного реєстру власників іменних цінних паперів, ним не
укладено договір з незалежним
реєстратором на реєстраційне обслуговування, у зв'язку з чим ЗАТ «Антарес» не могло стати власником майна
готельного комплексу «Антарес». Під час проведення позачергових загальних
зборів 29 травня 2007 року учасників ЗАТ «Антарес» їм стало відомо, що в
порушення вказаних норм права виконкомом Літинської селищної ради 21 серпня
2004 року було прийняте рішення №168 про видачу свідоцтва на право власності та
21 серпня 2004 року Літинською селищною Радою видане свідоцтво на право
власності на готельний комплекс по вулиці Фабріціуса 22 смт. Літин ЗАТ
«Антарес», хоч вони, як власники готельного комплексу, цього майна товариству
не передавали і державній реєстрації цього майна не проводили, тому рішення
Літинської селищної Ради від 21.08.2004 року та свідоцтво про право власності на
ім'я ЗАТ
«Антарес» від 21.08.2004 року необхідно визнати нечинними та скасувати.

Відповідач - представник Літинської селищної Ради позов
не визнав, посилаючись на те, що свідоцтво на право власності на готельний
комплеск по вулиці Фабріціуса 22 смт. Літин не є правовстановлюючим документом,
з позовних вимог позивачів можна дійти висновку, що має місце не
публічно-правовий спір, а цивільно-правовий спір за право власності на
готельний комплекс, тому провадження по даній справі необхідно закрити. Окрім того
ЗАТ «Антарес» не виключено з реєстру юридичних осіб, тому існує як юридична
особа, товариством було надано повний пакет необхідних документів, тому
відповідно до тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого Мінюстом України 7.02.2002 року, Літинською селищною Радою 21 серпня 2004 року
було прийнято рішення про видання ЗАТ «Антарес» свідоцтва на право власності та
видано свідоцтво на право власності на
готельний комплекс по вулиці Фабріціуса
22 смт. Літин, це рішення є обґрунтованим і відсутні підстави для його
скасування.

3-тя особа - ОСОБА_9 позов не визнав, посилаючись на те,
що позов заявлений неналежними позивачами, оскільки на 21 серпня 2004 року
власником готельного комплексу «Антарес» являлись не покупці члени трудового
колективу Літинського державного підприємства готельного господарства
«Антарес», а колективне підприємство «Антарес» смт. Літин, ЗАТ «Антарес» не
виключено з реєстру юридичних осіб не виконана процедура його ліквідації, тому
воно існує як юридична особа і відповідно до установчого договору КП «Антарес»
при реорганізації в ЗАТ «Антарес»
правомірно передано йому це майно у власність, оскільки має місце спір
про власність, то цей спір являється цивільно-правовим, а не публічно-правовим і провадження по справі
необхідно закрити.

Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в
повному об'мі з слідуючих підстав:

Відповідно до ст.ст.20,21 Закону України «Про власність»
від 7.02.1991 року, суб'єктами права колективної власності є трудові колективи
державних підприємств, що є юридичними особами, та колективні підприємства.
Право колективної власності виникає на підставі: добровільного об'єднання
громадян і юридичних осіб для створення акціонерних товариств, інших
господарських товариств і об'єднань, викупу колективу трудящих державного
майна, безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового

-
2 -

колективу;

Відповідно до ст.ст.8,24,27-28 Закону України «Про
приватизацію майна державних підприємств» від 4.03.1992 року, покупцями
об'єктів приватизації можуть бути громадяни України. Для спільної участі у
приватизації громадяни можуть заснувати господарське товариство або товариство
покупців шляхом укладення угоди про сумісну діяльність. Товариству покупців,
створеному працівниками підприємства в
результаті викупу підприємства, відповідний державний орган приватизації
безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення. При
приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу
шляхом його викупу між продавцем і
покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Договір
купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню, а також реєстрації виконкомами
Рад протягом одного місяця з дня його укладання.

Особи, які придбали державні підприємства як цілісні
майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав і зобов'язань.

Показаннями представника позивачів, договором
купівлі-продажу державного майна від 17.12.1993 року, свідоцтвом про власність
№ 004 від 31 грудня 1993 року, підписним
листом членів товариства покупців державного підприємства готельного
господарства «Антарес» смт. Літин доведено,
що позивачі у відповідності з чинним законодавством - відповідно до
договору між товариством покупців членів трудового колективу Літинського
державного підприємства готельного господарства «Антарес» і фондом комунального
майна Вінницької області від 17 грудня 1993 року і свідоцтва про власність за №
004 від 31.12.1993 року, які нотаріально посвідчені, правомірно набули право
власності і являються власниками готельного комплексу «Антарес» по вулиці
Фабріціуса 22 смт. Літин.

Відповідно до ст.ст.26,28 ЦК України (в редакції 1963
року), юридичні особи утворюються в порядку, встановленого законом. Юридична
особа має

цивільну правоздатність. Правоздатність цивільної особи
виникає з моменту затвердження її статуту, якщо статут підлягає реєстрації,
правоздатність юридичної особи виникає з моменту реєстрації, а відповідно до
ст.87 ЦК України (в редакції 2003 року), юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ст.ст.6,8 Закону України «Про господарські
товариства від 19.09.1991 року,
товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.
Товариство може відкривати поточні та
вкладні рахунки у банках, а також укладати договори та інші угоди тільки після його реєстрації.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про господарські товариства» і ст.102 ЦК
України (в редакції 2003 року), товариство є власником майна, переданого йому
засновниками і власниками-учасниками у власність. В установчому акті
визначається майно, яке засновник
повинен передати установі після її державної реєстрації.

Відповідно до ст.ст.24-30 Закону України «Про господарські товариства» та
ст.ст.152-153,155 ЦК України (в редакції 2003 року), акціонерним товариством визнається товариство, яке має
статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій. До акціонерних
товариств належить закрите акціонерне товариство, акції якого розподіляються
між засновниками і не можуть розповсюджуватись.

Засновниками акціонерного товариства можуть бути юридичні
особи та громадяни, які укладають між собою договір, що визначає порядок
здійснення ними спільної діяльності по створенню акціонерного товариства,
відповідальність перед особами, що підписалися на акції. Акціонерне товариство має право випускати акції та інші
цінні папери відповідно до вимог, встановлених державною комісією з цінних
паперів та фондового ринку. Не пізніше ніж через шість місяців після реєстрації
випуску акцій акціонерне товариство зобов'язано видати акціонерам акції
(сертифікати акцій). Акції купуються учасниками при створенні акціонерного
товариства на підставі договору з його засновниками. При створенні акціонерного товариства акції можуть бути
розповсюджені шляхом розподілу всіх акцій між засновниками (у закритих
акціонерних товариствах).

Показаннями представника позивачів, рішенням
Хмільницького районного суду від 22.01.1999 року, рішенням Літинської
селищної Ради від 20.11.2003 року,
довідкою Вінницького територіального управління державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку, рішенням господарського суду Вінницької області,
протоколом зборів засновників
колективного підприємства «Антарес», установчим договором про його створення та статутом КП «Антарес»,
списком його засновників і
розпорядженням Літинської районної державної адміністрації про його реєстрацію,
протоколом зборів засновників ЗАТ «Антарес», статутом і установчим договором
створення ЗАТ «Антарес», розпорядженням Літинської районної державної
адміністрації, довідками Вінницького ОБТІ та Літинської селищної Ради доведено,
що 14 січня 1994 року було створено колективне підприємство «Антарес» смт.
Літин, яке пройшло державну реєстрацію 24 січня 1994 року, а 15 квітня 1994
року було прийнято рішення про створення ЗАТ «Антарес» смт. Літин, яке
розпорядженням представника Президента України від 5 травня 1994 року зареєстровано в державному реєстрі, проте рішенням Хмільницького міського суду від 22.01.1999
року, яке не змінено і не скасовано,
визнано розпорядження президента у Літинському районі № 138 від 5 травня 1994
року про реєстрацію

ЗАТ «Антарес» смт. Літин недійсним і скасована реєстрація
ЗАТ «Антарес», так як всупереч чинному законодавству відсутній протокол
загальних зборів «колективного
підприємства «Антарес» про створення ЗАТ «Антарес» і відсутні дані про надання
керівнику КП «Антарес» права підписувати статут та установчий договір на
створення ЗАТ «Антарес», не зареєстровано випуск акцій ЗАТ «Антарес», у нього
відсутній дозвіл на право ведення власного реєстру власників іменних цінних
паперів, ним не укладено договір з незалежним реєстратором на реєстраційне обслуговування. Відсутні дані про передачу йому
майна-цілісного готельного комплексу «Антарес» членами трудового колективу
Літинського державного підприємства готельного господарства
«Антарес» чи колективним підприємством
«Антарес», якому майно також не передавалось і не проходило державної
реєстрації, а тому суд приходить до висновку, що ЗАТ «Антарес» смт. Літин як юридична особа не
була створено і воно не могло набути права власності на майно цілісного
готельного комплексу «Антарес» по вулиці Фабриціуса,22 в смт. Літин, тому
твердження відповідача та 3-ї особи ОСОБА_9, що позивачі по справі являються
неналежними позивачами і ЗАТ «Антарес» існує як юридична особа
являються безпідставними.

Відповідно до ст.30 Закону України від 21.05.1997 року
«Про місцеве самоврядування в Україні»,
до відання виконавчих органів селищних Рад належать облік та реєстрація
об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

-
3 -

Відповідно до п.6.1 Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 7.02.2002 року та зареєстрованого в Мін'юсті України
18.02.2002 року, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про
право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування юридичним особам у разі внесення до статутного фонду об'єктів
нерухомого майна їх засновниками, фізичним особам

та юридичним особам, які
в разі ліквідації (реорганізації) підприємства, об'єднання, організації
отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно
підприємства, організації, об'єднання, що ліквідується, а відповідно до п.1.3
та переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на
об'єкти нерухомого майна цього ж Тимчасового положення, державну реєстрацію
прав власності на нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць, правовстановлювальними документами, на
підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого
майна, є договори, за якими відповідно
до Законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу,
міни, дарування, довічного утримання, свідоцтва про право власності на об'єкти
нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими
державними адміністраціями, рішення
засновника про створення відкритого акціонерного товариства, створеного в
процесі приватизації та акту приймання-передавання нерухомого майна або
перелік зазначеного майна, наданий
засновником чи державним органом приватизації;

Показаннями
представника позивачів, рішенням Літинської
селищної Ради №168 від 21.08.2004 року, свідоцтвом про право власності
від 21.08.2004 року на ім'я ЗАТ «Антарес» та реєстраційним посвідченням про
державну реєстрацію за ЗАТ «Антарес» смт. Літин комплексу готелю та котельні по
вулиці Фабріціуса 22 смт. Літин, доведено, що рішення Літинської селищної Ради
від 21 серпня 2004 року про видачу свідоцтва на право власності та видача
свідоцтва на право власності на цілісний готельний комплекс «Антарес» на ім'я

ЗАТ «Антарес» були вчинені всупереч чинному законодавству
- у відсутність даних про створення ЗАТ
«Антарес» як юридичної особи, без наявних правовстановлювальних
документів на це майно попередніх власників-засновників ЗАТ «Антарес», тому
вони являються недійсними.

Відповідно
до ст.57 Закону України «Про власність», ст. 393 ЦК України (в редакції 2003
року), правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування,
який не відповідає законові і порушує
права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується;

Відповідно
до ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування або визнання нечинним його рішення, а тому вимоги
позивачів являються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а
твердження відповідача про те, що свідоцтво про
право власності не являється право встановлюваним документом
безпідставними.

Відповідно
до ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності, а тому суд
приходить до висновку, що вказаний спір являється публічно-правовим, а
твердження відповідача та 3-х осіб з
цього приводу безпідставними.

Відповідно
до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, і оскільки показаннями представника позивачів і
запрошенням прийняти участь в загальних зборах ЗАТ «Антарес» (про що не
оспорюються й іншими сторонами по справі) доведено, що позивачем про спір про
порушене їх право стало відомо лиш 29 травня 2007 року, суд вважає, що ними не пропущений строк
звернення до адміністративного суду.

Керуючись
ст.ст.2,17,158-163,186 КАС України, ст.ст.26,28 ЦК України (в редакції 1963
року), ст.ст.87,152-153,155 ЦК України (в редакції 2003 року),
ст.ст.6,8,12,24,30 Закону України від 19.09.1991 року «Про господарські
товариства», ст.30 Закону України від 21.05.1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні»,
ст.ст.20,21,57 Закону України від 7.02.1991 року «Про власність»,
ст.ст.8,24,27-28 Закону України від
4.03.1992 року «Про приватизацію майна державних підприємств», постановою КМ України від 16.05.2002 року
«Про заходи щодо створення системи реєстрації прав власності на нерухоме
майно», постановою КМ України від
18.02.1998 року «Про заходи щодо створення системи реєстрації прав на
нерухоме та рухоме майно», наказом Міністерства юстиції України від 7.02.2002
року «Про затвердження Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5,ОСОБА_6 задовільнити повністю.

Визнати
нечинними та скасувати рішення Літинської селищної Ради Вінницької області від
21 серпня 2004 року за № 168 про видачу
свідоцтва на право власності на комплекс готелю «Антарес» ЗАТ «Антарес» та
свідоцтва на право власності на комплекс готелю та котельні по вулиці
Фабріціуса 22 смт. Літин Вінницької області закритого акціонерного товариства
«Антарес», видане Літинською селищною Радою Вінницької області 21 серпня 2004
року.

Витрати по
справі покласти на сторони.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через
Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: /підпис/

З оригіналом вірно:

Голова

Хмільницького міськрайонного суду
П.П. Альчук

Ст. секретар Н.А.Фігурська