Справа № 22-а-15578/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Мороз Л.І.
Суддя-доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18
грудня 2008 року справа №
22-а-15578/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі

Дяченко С.П., Нікуліна О.А. Денисенко К.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Краснолиманського міського суду Донецької
області

від

03 жовтня 2008 року

по справі

№ 2-а-18/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Контрольно-ревізійного управління в
Донецькій області

про

оскарження постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до відповідача
про оскарження постанови про
накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначав, що 01 лютого 2008 року
заступник начальника КРУ в Донецькій області ОСОБА_2 на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення № 005 від 28.12.2007 року, який було складено на
підставі ревізії КРВ в м. Красний Лиман Краснолиманської державної міської
лікарні ветеринарної медицини,
виніс постанову № 162 про накладення на нього, як начальника лікарні,
адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 153 гривні.

При проведенні ревізії працівниками КРВ м. Красний
Лиман був порушений порядок проведення ревізій, оскільки повідомлення про майбутню
перевірку в установу не направлялося в спосіб, визначений законодавством, а
тому перевірка проведена незаконно. Також висновки, викладені в акті перевірки, на підставі якого складений
протокол про незаконні витрати на утримання понадштатних
одиниць в сумі 6,16 тис.грн. та про зайво виділені бюджетні кошти на суму 17,17 тис.грн. вважає неправомірними, в зв'язку з
тим, що в штатному розкладі передбачені посади операторів котельних та витрати на
утримання цих штатних одиниць не перевищили річної запланованої суми. Позивач просить скасувати постанову № 162 від
01.02.2008 року за результатами
розгляду адміністративного протоколу № 005 від 18.01.2008 року. Також позивач просив поновити йому строк звернення
до суду, вважає, що пропустив його з поважної
причини, бо звертався з позовом за місцем знаходження відповідача.

Постановою
Краснолиманського міського суду Донецької області
від 03 жовтня 2008 року у задоволені
позовуОСОБА_1. було відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено,
що при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності в Краснолиманській державній міській лікарні
ветеринарної медицини за період з 03.12.2007 року по 28.12.2007 року, працівником КРВ м. Красний Лиман не було допущено
порушення порядку проведення
ревізії.

Ревізія проведена з дозволу
начальника міської лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_1, про що свідчить його підпис
в направленні № 71 від 03.12.2007 р.

Встановлене порушення ведення бухгалтерського обліку,
було зафіксовано в акті перевірки від
28.12.2007 року № 210-01/15-02, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена
постанова про накладення адміністративного стягнення посадовою особою КРУ в Донецькій області Державної контрольно-ревізійної
служби України.

Підстав для скасування постанови №
162 від 01.02.2008 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд
не знайшов.

Не погодившись з таким
судовим рішенням, ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі
позивачем стверджується про порушення відповідачем порядку проведення ревізії,
що, на його думку, тягне за собою скасування остаточного рішення за наслідками
її проведення. Крім того, зазначено про відсутність в позивача порушень порядку
ведення бухгалтерського обліку, а виявлені відповідачем недоліки такими
порушеннями не є.

Особи, які беруть участь в
справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а
судове рішення таким, що підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про
задоволення позову.

Апеляційним
судом встановлено наступне.

У відношенні ОСОБА_1 заступником
начальника управління державної контрольно-ревізійної служби України ОСОБА_2 01
лютого 2008 року була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення
за ч.1 ст. 164-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу
в розмірі 153 гривні. Як зазначено у вказаній постанові, ОСОБА_1 визнано винним
у веденні бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: не
донараховано та не виплачено індексацію грошових доходів на суму 1,09 тис.грн.
за 2006 рік; незаконні витрати на утримання понадштатних одиниць на суму 2,25
тис.грн. з 01.11.2006 року по 30.11.2007 року; зайво виділено бюджетні кошти
внаслідок завищення потреби на суму 17,17 тис.грн. за 2007 рік, що є порушенням
п. 5, 8 ст. 9, п. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»; п. 22, п. 29 постанови Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних установ» від 28.02.2002 року № 228; ст. 2, 9
Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року
№ 1282-ХІІ; п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Порядку проведення
індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року № 1078.

Частина 1 статті 164-2 КУпАП
порушенням законодавства з фінансових питань визнає приховування в обліку
валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського
обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення
неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності,
несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і
матеріальних цінностей, порушення правил ведення касових операцій,
перешкоджання працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні
ревізій та перевірок, невжиття заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків
від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Відповідно до п. 22, п. 29 Кабінету
Міністрів України «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження
та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» від 28.02.2002
року № 228, на порушення яких було вказано у постанові № 162 від 01 лютого 2008
року показники видатків або надання кредитів з бюджету, що включаються до
проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками за
кожним кодом економічної класифікації видатків або класифікації кредитування
бюджету і деталізовані за видами та кількістю товарів (робіт, послуг) із
зазначенням вартості за одиницю. Проекти кошторисів і планів асигнувань установ
у разі потреби розглядаються головним розпорядником в присутності керівників
цих установ. Головні розпорядники під час розгляду проектів кошторисів, планів
асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального
фонду бюджету, планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів
(крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячних планів використання
бюджетних коштів зобов'язані: забезпечити суворе виконання вимог законодавства,
а також вказівок щодо складання кошторисів на наступний рік; додержуватися
режиму економії, не допускати включення до кошторисів асигнувань, не зумовлених
потребою; забезпечити в проектах кошторисів, планів асигнувань загального фонду
бюджету, планів надання кредитів із загального фонду, планів спеціального
фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних
коштів одержувачів), помісячних планів використання бюджетних коштів додержання
доведених у лімітних довідках річних обсягів асигнувань та їх помісячного
розподілу з урахуванням термінів проведення окремих заходів і можливості
здійснення відповідних видатків або надання кредитів з бюджету протягом року;
не допускати прийняття в кошторисах сум, не підтверджених розрахунками та
економічними обґрунтуваннями.

Як вбачається зі змісту п.п. 22, 29
вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, вона не узгоджується з
диспозицією ч.1 ст. 164-2 КУпАП, тому не підлягає застосуванню.

Згідно з Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» під бухгалтерським
обліком необхідно розуміти процес виявлення, вимірювання, реєстрації,
накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність
підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
Невиконання перелічених дій або виконання їх з порушенням встановленого
порядку, міститиме склад адміністративного правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

Пунктом 7 статті 8 цього закону
передбачено, що головний бухгалтер або особа, на яку
покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства:

забезпечує дотримання на
підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку,
складання і подання у встановлені строки фінансової звітності;

організує контроль за
відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій;

бере участь в оформленні
матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки
і псування активів підприємства;

забезпечує перевірку стану
бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених
підрозділах підприємства.

Пунктами 5 та 8 статті 9 того ж
закону передбачено, що господарські операції повинні
бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені, а відповідальність за несвоєчасне складання первинних
документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у
них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Дії ОСОБА_1, перелічені у постанові № 162 від 01
лютого 2008 року, не відносяться до поняття бухгалтерського обліку та процесу
його ведення. В установі всі
здійснені господарські та фінансові операції відображені в обліку і
підтверджені первинними документами, тобто відсутні викривлення, неточності і викриття
будь-яких відомостей, або застосування неправильних методів ведення
бухгалтерського обліку. Нездійснення певних операцій не є порушенням процесу
ведення бухгалтерського обліку, тому у даному випадку відсутня об'єктивна
сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

Оскільки складом правопорушення є
наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак (об'єкт, об'єктивна сторона,
суб'єкт, суб'єктивна сторона), за наявності яких діяння вважається
адміністративним правопорушенням, та відсутність хоча б однієї з ознак означає
відсутність складу в цілому, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 164-2 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного
правопорушення.

В повному обсязі постанова складена 23.12.2008 року.

Керуючись
ст.ст. 195-196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.
206, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову
Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 жовтня 2008 року у
справі № 2-а-18/08 - скасувати.

Позов ОСОБА_1
до Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області «про оскарження
постанови про накладення адміністративного стягнення» - задовольнити.

Постанову заступника начальника Контрольно-ревізійного
управління в Донецькій області № 162 від 01.02.2008 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 164-2 ч.1 КУпАП -
скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 164-2 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в
його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: