Справа № 22-а-11538/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції Філь О.Є. справа №
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2008
року м. Донецьк

зал судового засідання №3 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В.,

Нікуліна
О.А.,

при секретарі судового засідання:

Шептульовій С.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області

на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області

від

08 вересня 2008 року

по
адміністративній справі

№ 2-а-71/2008
(суддя Філь О.Є.)

за позовом

ОСОБА_1

до про

Управління праці
та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області стягнення недоотриманої
допомоги на оздоровлення за 2004-2007 роки, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради
Донецької області, про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення
за 2004-2007 роки, посилаючись
на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської АЄС і має 2
групу інвалідності. Просив стягнути на його користь недоплачену щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, що
становить 6 633,30 грн.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 08 вересня 2008 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету
України недоотриману допомогу на оздоровлення у 2004, 2005, 2007 роки - 4
878,30 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

З постановою суду Управління праці та соціального захисту
населення Красноармійської міської ради не погодилося, подало апеляційну
скаргу, вважаючи, що постанова суду винесена з неповним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права,
просило рішення суду скасувати і прийняти нове, відмовивши позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Сторони у судове
засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку. Відповідно до статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін
належним чином повідомлених не є
перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи, встановила наступне.

ОСОБА_1
є особою, яка віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, визнаний
інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації аварії на
ЧАЄС.

Суд першої інстанції вірно визначився, що відповідно до
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №3054-III), передбачена
щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, інвалідам 2 групи - п'ять мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області виплатило ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2004 рік
- 26,70 грн., за 2005, 2007 роки - по 120,00 грн. відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та
Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до вимог ч.2 статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив розмір
щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної заробітної
плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту прийняття
постанови №836 встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення
залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово
змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий
державний бюджет.

Окрім цього, як вбачається зі справи Європейського суду з
прав людини від 08.11.2005 року № 63134/00 «Кечко проти України»: «Якщо
чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі
вимоги необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти
у цих виплатах, доки ці положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо
бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на
відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань».

Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню стаття 48 Закону України №3054-III та Закони України
Про державний бюджет на 2004, 2005, 2007 роки, тобто, суд правильно задовольнив
позов і зобов'язав зробити перерахунок щорічної грошової допомоги з урахуванням
отриманих позивачем коштів.

Вимоги щодо компенсації на оздоровлення за 2006 рік не
підлягають задоволенню, так як відповідно до п. 37 статті 77 Закону України
“Про державний бюджет України на 2006 рік”, на 2006 рік зупинена дія абзацу
3 частини 4 статті 48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” в частині виплат компенсації і допомоги у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Ухвала у повному
обсязі виготовлена 27 жовтня 2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області - залишити без задоволення.

Постанову
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2008 року по
справі № 2-а-71/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області про стягнення недоотриманої допомоги на
оздоровлення за 2004-2007 роки - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: /підпис/ Дяченко С.П.

Судді: /підпис/ Сіваченко
І.В.

/підпис/ Нікулін
О.А.

З оригіналом вірно:

Суддя - доповідач
С. П. Дяченко