Справа № 22а-5235/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції- Стиран В.В.
Суддя
-доповідач- Арабей Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

23
травня 2008 року справа № 22-а-5235/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Арабей Т.Г.,

суддів: Геращенка І.В.,Міронової Г.М.

при секретарі за
участю: позивача представника
позивача

Безруковій В.М.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

представників відповідача третьої особи розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову від у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

ОСОБА_1
Донецького окружного адміністративного суду 13 березня 2008р. № 2а-2579/08

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6

до третя особа

Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_5а

про

визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити
певні дії, В С Т А Н О В И Л А:

17 грудня 2007р. позивач, в
інтересах неповнолітніх дітей, звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом про визнання незаконною відмову
Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області щодо надання його дітям ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянства України
і паспортів громадян України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від
28.02.2008р. ОСОБА_5, з підстав досягнення повноліття ,був залучений до участі
у справі у якості третьої особи з боку позивача, без самостійних позовних
вимог.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 13 березня 2008р. у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6 до Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа- ОСОБА_5 про визнання
незаконною відмову Костянтинівського міського відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області щодо надання ОСОБА_6
громадянства України і паспорту громадянина України та зобов'язання вчинити певні дії було відмовлено .

Позивач не погодився з таким судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права, і винести нову
постанову, якою задовольнити його позовні вимоги, вказуючи на те, що йому не
було відомо про наявність «висновку» про
вилучення у нього паспорту громадянина України, паспорт у нього ніхто не
вилучав, а тому він не оскаржував рішень відповідача відносно його громадянства
України, діє в інтересах неповнолітньої дитини.

Суд першої інстанції при розгляді
справи встановив, що позивач є уродженцем Вірменії. У 1989 році переїхав до м.
Костянтинівки Донецької області. 21.07.1998р. Костянтинівським МВ УМВС України
в Донецькій області позивачу було видано паспорт громадянина України. Позивач
має двох дітей, ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_6. При зверненні дітей до СГІРФО
Костянтинівського МВ ГУМВС з приводу видачі паспортів громадян України, їм було
відмовлено з мотивів необґрунтованості видачі паспорта громадянина України їх батьку - позивачу ОСОБА_1, який вважає, що
дії відповідача є необґрунтованими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_1, який звернувся в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, послався на той факт, що паспорт серії
НОМЕР_1 виданий Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області
21.07.1998 року , визнаний виданим
безпідставно у порушення Закону України «Про громадянство України» та діючого
на той час наказу МВС України № 316-1992р. та підлягає вилученню та знищенню, а
тому відмова відповідача у видачі дітям позивача паспортів громадян України не
порушує прав ні позивача ,ні дітей.

При апеляційному
розгляді справи, позивач та його представник підтримали доводи апеляційної
скарги, просили скасувати оскаржувану постанову і прийняту нову постанову, якою
задовольнити позов .

Представники відповідача
у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа у судовому засіданні не
заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити
частково , постанову суду скасувати
та постановити нове рішення з наступних підстав.

Виходячи із загальноправових принципів дії
норми у часі, оцінка спірних правовідносин здійснюється згідно законодавчих
норм, які існували станом на час виникнення спірних правовідносин. Тому, суд
повинен був застосувати редакцію Закону України “Про громадянство
України” на липень 1998 року, тобто з
моменту видачі позивачу паспорту громадянина України.

Відповідно до статті 4 Конституції
України в Україні існує єдине громадянство.

Стаття 1 Закону України “Про
громадянство України” в редакції з 20.05.1997 року по 15.04.2000 року (надалі -
Закон № 1636-12) передбачала, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави
набуття і припинення громадянства України визначаються цим Законом. Згідно зі
статтею 2 належність до громадянства України визначалась наступним: 1) усі
громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24
серпня 1991 року) постійно проживали на території України, 2) особи, які на
момент набрання чинності Законом України “Про громадянство України” (13
листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, від раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального
походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, і які не
є громадянами інших держав; 3) особи, які народилися або постійно проживали на
території України , якщо вони на 13 листопада 1991 року проживали за межами
України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31 грудня 2004 року
подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї
належності до громадянства України, 4) особи, які набули громадянства України
відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, є уродженцем с. Кармір, р-ну ім. Камо, республіки Вірменія. При
досягнення повноліття був документований паспортом громадянина СРСР. До України
приїхав у 1989 році. З того часу мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1. Є
громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України
Серії НОМЕР_1, виданого Костянтинівським МВ МВС України в Донецькій області
21.07.1998 року на підставі загального обміну паспорту НОМЕР_2 виданого
07.08.1980 р. РВВС м.Камо. Ці обставини встановлені судом та сторонами не
спростовуються.

Згідно з приписами ст. 28
Закону № 1636-12 , рішення про припинення громадянства України, на підставі його втрати, у відповідності з
вимогами ст.20 ч.1 п.3 Закону № 1636-12, набуте внаслідок подання завідомо
неправдивих відомостей або фальшивих документів ,- приймав Президент України .
На період дії Закону № 1636-12 таке рішення не приймалось.

У
відповідності до ч.5 ст.24 , ст. 21 Закону України «Про громадянство України»
від 18.01.2001 року № 2235-3 ( діючого на час виниклих правовідносин) та п.п. 96,97 « Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих
рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 ( в
редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) рішення про скасування оформлення набуття
громадянства України приймає начальник
головного управління Міністерства внутрішніх справу України в Донецькій
області або його заступник, про яке
міський відділ МВС України ,не пізніше як у тижневий строк з дня
одержання повідомлення, у письмовій
формі повідомляє відповідну особу із
зазначенням причин скасування.

Статтею
26 Закону України № 2235-3 рішення з
питань громадянства, прийняті спеціально уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань громадянства
та їх органами, можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до
суду.

Колегія не погоджується з посилкою суду першої
інстанції на висновок УГІРФО ГУМВС України в Донецькій
області від 23.02.2007 року ( а.с.34) , як на доказ про прийняття відповідного рішення про
скасування , набутого позивачем,
громадянства України з огляду на те, що
цей висновок складений старшим
інспектором УГІРФО ГУМВС України в
Донецькій області та
затверджений не уповноваженою особою та
прийнятий не у відповідності до
вимог чинного законодавства .

Відповідачем в суді не
доведено факту повідомлення позивача
про прийняття відповідним органом рішення від 23.02.2007 року про скасування набутого позивачем громадянства України та вилучення у нього паспорта громадянина
України, що позбавляло позивача можливості
своєчасного звернення з заявою
про оскарження прийнятого рішення.

Колегія
суддів також звертає увагу на те, що ст. 106 КАС України і Закон України № 2235
не передбачають такого засобу захисту права, як визнання дійсним паспорту
громадянина України, а тому позивач не мав можливості довести своє право та підстави
в набутті громадянства України.

Підставою
для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 є відмова відповідача від 07.12.2006 року №
6-а ( а.с.2) в розгляді питання про набуття громадянства України його дітей.

Відповідно
до копії свідоцтва про народження, позивач та
ОСОБА_7, мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народження, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження, які разом зі своєю
матір'ю ОСОБА_7 у 1995 році, переїхали з Вірменії у м. Костянтинівку і до
теперішнього часу проживають та навчаються на Україні, однак статус громадян України у них не визначений.

З приводу питання оформлення документів для набуття
громадянства та видачі паспорту громадянина України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 двічі зверталась до СГІРФО
Костянтинівського МВ УМВС, але їм було відмовлено в їх оформлені з мотивів
необґрунтованості видачі паспорта громадянина України їх батьку-позивачу
ОСОБА_1

Як убачається з листа
відповідача від 07.12.2006 року, в повноваження територіальної служби
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ( сектор ГІРФО
Костянтинівського МВ) входить оформлення документів про набуття громадянства
України, їх перевірка та надсилання для подальшого розгляду відповідними
органами.

Спірні правовідносини на
час звернення позивача до суду у грудні
2007 року про визнання дій територіальної
служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Костянтинівського
МВ ГУМВС України в Донецькій області незаконними регламентуються діями статей
3, 6, 16, 27 Закону України № 2235, бо суть спору - це
оскарження незаконною відмову про оформлення набуття громадянства України його
неповнолітньою донькою та видачі їй паспорту громадянки України, а не
втрата особисто ним громадянства .

Ст. 6 Закону України № 2235 передбачає 10 підстав
для набуття громадянства України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України,
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність своєї відмови щодо
прийняття документів про оформлення набуття громадянства України та видачі паспорту
громадянина України ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в інтересах якої і діє позивач, рішення
відносно набуття громадянства приймає як
Президент України, в межах вимог ст. 22
Закону України № 2235, так і спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади з питань громадянства у відповідності до ст.24 Закону України
№ 2235 та розділу IV « Порядка провадження за
заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих
рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 ( в
редакції Указа Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) .

Зазначене рішення відповідачем прийняте
не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення
для його прийняття, що посвідчує порушення відповідачем принципу
обґрунтованості, визначеного підпунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції неповно
були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, судове рішення постановлено з порушенням
норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись статтями 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду
від 13 березня 2008 року - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду у
справі № 2а-2579/08 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України у Донецькій області, третя особа-ОСОБА_5 про визнання рішення
незаконним та зобов'язання вчинити певні дії
- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 до Костянтинівського міського відділу Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, третя
особа -ОСОБА_5 про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні
дії задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову
Костянтинівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України у Донецькій області (сектор ГІРФО Костянтинівського МВ) в
оформленні документів про набуття громадянства та видачі паспорту громадянина
України -ОСОБА_6.

Зобов'язати Костянтинівський
міський відділ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області (сектор ГІРФО
Костянтинівського МВ) оформити документи для
подальшого надсилання та розгляду відповідними органами питання про набуття громадянства та видачі
паспорта громадянина України ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені у
нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 травня 2008 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 26 травня 2008 року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий

Судді