Справа № 22а-13861/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Максюта І.О.
Суддя-доповідач - Арабей
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2008 року справа № 22а-13861/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Арабей
Т.Г.

суддів Шаптали Н.К., Міронової Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну
скаргу
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської
області

на постанову Кіровського міського суду Луганської області

від 19
вересня 2008 року

по справі № 2а-242/2008

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської
ради Луганської області

про визнання
дій протиправними, стягнення недоотриманої грошової компенсації у зв'язку з
встановленням вищої групи інвалідності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до Кіровського міського суду
Луганської області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Кіровської
міської ради Луганської області про стягнення одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю у разі встановлення інвалідності вищої групи в сумі
5905,20 грн. згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Постановою Кіровського
міського суду Луганської області від 19 вересня 2008 року у справі №
2а-242/2008 позовна заява задоволена частково, а саме: визнані протиправними
дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської
області щодо відмови виплатити ОСОБА_1. різницю в компенсації, та стягнуті з
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської
області на користь ОСОБА_1. різницю в компенсаціях за шкоду заподіяну здоров'ю
у розмірі 5530,20 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального
права.

Зазначає, що постанова суду
першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Сторони до суду апеляційної
інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів
встановила.

Позивач ОСОБА_1.- учасник
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та мав інвалідність ІІІ
групи. Згідно довідки МСЕК серії НОМЕР_1 встановлена ІІ група інвалідності у
зв'язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС(а.с.9).

Перебуває на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області, як особа,
яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції.

Відповідно листа Управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області № 3320 від
02.07.2008року позивачеві було виплачено 23.11.2006р. одноразова виплата у
зв'язку із зміною групи інвалідності у розмірі 94,80 грн.(а.с.2).

Статтею 48 зазначеного
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” різниця між встановленням ІІІ та ІІ
групами інвалідності одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю
учасникам ліквідації наслідків на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської виплачується у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, при цьому
розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Фактично відповідачем
виплачена одноразова компенсація у
листопаді 2006 року в сумі 94 грн. 80 коп.

Між
сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої
інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується на порушення
норм матеріального права.

Як вважає заявник скарги,
при виплаті одноразової компенсації на оздоровлення треба керуватись розміром
такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Колегія суддів вважає такий
висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної
влади.

Статтею19 Конституції
України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50
Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля
та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63 Закону
передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48
спеціального Закону одноразової компенсації на оздоровлення сплачується
органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений Порядок
фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного
бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних
структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до
компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є
головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з
державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації механізму
фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема,
пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає
необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті одноразової компенсації
на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Тобто,
нормами спеціального Закону визначений розмір одноразової компенсації як
величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на
час здійснення виплати.

Всупереч нормам спеціального
закону, зазначеними постановами встановлені конкретні розміри такої компенсації
- 94,80 грн.

Відповідно
до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства
права.

Згідно частини 4 статті 9
КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції
України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та Закони
України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2006 рік, а не вказаної Постанови КМУ.

Конституція - Основний Закон
України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів приходить до
висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно застосував
конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які Держава надає
громадянам.

Таким чином, дії відповідача
в частині виплати позивачу одноразової компенсації в сумі 94 грн. 80 коп. суд
першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними та правомірно стягнув таку
компенсацію на користь позивача.

Приймаючи викладене до уваги
суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та ухвалено
постанову з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, п.1
ч.1 ст.198,
п.1.ч.1ст.205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області на постанову Кіровського міського суду Луганської області
від 19 вересня 2008 року у справі № 2а-242/2008 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського міського
суду Луганської області від 19 вересня 2008 року у справі № 2а-242/2008 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області про визнання
протиправними дій, та стягнення з різниці в компенсаціях за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 5530,20 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Т.Г. Арабей

Судді Н.К.Шаптала

Г.М.Міронова