Справа № 2а-1281/08
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 1281/08
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
Іменем України
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді
- Курило Л. В.
при секретарях Дем'яненко Є.А., Сеник
О.С., Добровольській М.С.,
представника позивача - Харчук
відповідача - Голубової О.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду в Харківському
районі Харківської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Харківському районі Харківської області про зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення суми, -
Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Харківському
районі Харківської області, звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати
відповідача вчинити дії по підписанню акту щомісячних звірок витрат за
особовими справами потерпілих за лютий 2007 року, яким прийняти до заліку суму
допомоги на поховання, виплачену на поховання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що відповідно до п.5 «Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних із виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворіння» від 04.03.2003 року №5-4/4, затвердженого спільною
постановою Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі
Порядок), управлінням ПФУ в Харківському районі, починаючи з квітня 2001 року
по жовтень 2007 року, були складені акти щомісячних звірок по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві та у зв'язку із втратою годувальника, що помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, в яких були зазначені загальні суми, що
підлягають відшкодуванню. Акти звірок були подані на узгодження та підписання
відповідачу. При проведенні звірки особових справ пенсіонерів, які мають право
на отримання пенсії у зв'язку із нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
відповідачем було виявлено, що управлінням Пенсійного фонду України
Харківського району Харківської області
у лютому 2007 року було виплачено: допомогу на поховання та суму на її
доставку сім'ї померлого ОСОБА_1. в розмірі 32,29 грн. (допомога на поховання -
32,04 грн., витрати на доставку - 0,25 грн.); та допомогу на поховання сім'ї
померлого ОСОБА_2. в розмірі 300,00 грн. Однак, відповідач відмовився підписати
акт із вказаними до відшкодування сумами у зв'язку з тим, що в пенсійних
справах відсутня довідка МСЄК про причинний зв'язок смерті з наслідками раніше
отриманого трудового каліцтва або професійного захворювання, оскільки вважає, що
вказані суми не підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду. Позивач
вважає дії відповідача неправомірними та такими, які не відповідають чинному
законодавству. Так, відповідно до
діючого законодавства у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків. Також зазначив, що законодавством
встановлений вичерпний перелік сум, відповідно до якого допомога на поховання
сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворіння та пенсію у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є сумою, яка
підлягає відшкодуванню Пенсійному фонду. Зокрема передбачено обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України, починаючи з 1 квітня 2001 року, проводити відшкодування ПФУ. Отже,
враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. отримували пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві, тому сума виплати допомоги на поховання
підлягає відшкодуванню Пенсійному фонду України.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову змінив та просить суд
зобов'язати відповідача прийняти до взаємозаліку суму допомоги на поховання,
виплаченої сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які отримували
пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві, на загальну суму 332,29
грн., стягнути з відповідача вищевказану суму допомоги.
Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги позову не визнала та
зазначила, що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх
сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані Фонду,
продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця,
Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому
кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок
його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між
страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки. Відділенням ВД ФСНВУ в Харківському районі приймались до
заліку виплачені УПФУ Харківського району суми пенсій за отримане трудове
каліцтво пенсіонерам ОСОБА_1. та ОСОБА_2. Відповідно до ч.8 та 9 ст.34 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності»: у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на поховання несе Фонд згідно з Порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів України; причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних закладів. Допомога на поховання відшкодовується
Фондом тільки у тому випадку, якщо смерть настала за наслідками отриманого
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підтверджено
висновками спеціальних медичних закладів. Пенсійним фондом проводилася виплата
пенсій ОСОБА_1. за трудове каліцтво отримане на виробництві та ОСОБА_2. за
отримане професійне захворювання. Фондом соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві проводилося відшкодування цих пенсій ПФУ. Але після виплати
допомоги на поховання зазначених осіб УПФУ Харківського району було виставлено
регресні вимоги до відділення Фонду та не було надано доказів того, що смерть
ОСОБА_2. настала за наслідками трудового каліцтва отриманого ним ІНФОРМАЦІЯ_1
р. в період роботи слюсарем-ремонтником на заводі «Южтранстехпром», а ОСОБА_1.
помер за наслідками професійного захворювання встановленого йому МСЕК
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після надання УПФУ документу, а саме: довідки МСЕК про
встановлення причинного зв'язку смерті з отриманим трудовим каліцтвом ОСОБА_2.
та професійним захворюванням ОСОБА_1., суми виплачені на поховання цих осіб
будуть прийняті до заліку відділенням ВД ФСНВУ Харківського району.
Суд, вислухавши думку представника
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив
Відповідно до довідки Відділу
реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції
ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Згідно зі свідоцтвом про смерть,
виданого Мерефянською міською радою Харківського району
Харківської області від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_2.
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Вищезазначені особи отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві. Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві проводилось відшкодування цих пенсій
Пенсійному фонду України, що сторонами не оспорюються.
Позивач виплатив допомогу на
поховання та суму витрат на доставку, виплаченої сім'ї померлого, ОСОБА_1. в
розмірі 32,29 грн. (допомога на поховання 32,04 грн., витрати на доставку -
0,25 грн.), а також виплатив допомогу на поховання сім'ї померлого ОСОБА_2. в
розмірі 300,00 грн..
Відділення ВД ФСНВУ в Харківському
районі відмовилось підписати акти із вказаними сумами у зв'язку з тим, що в
пенсійних справах ОСОБА_1, та ОСОБА_2., відсутні довідки МСЕК про причинний
зв'язок смерті з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва або
професійного захворювання.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає
матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та
інших джерел, передбачених законом.
Відповідно до ст. 4 Основ, в Україні
залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженнями та
похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними у
частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального
страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 25 Основ пенсійне
страхування передбачено надання
соціальних послуг та матеріального забезпечення, а саме: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, крім передбачених п. 4 цієї статті; медичні
профілактично - реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 25 Основ
передбачено надання соціальних послуг та
матеріального забезпечення, а саме: профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадків на виробництві та професійним захворюванням; відновлення
здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на
поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.
У ч. 4 ст. 26 Основ встановлено, що
якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 21 Закону
України від 23.09.1999р №1105 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством
порядку організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з
цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Частиною 8 ст. 34 Закону України встановлено,
що у разі смерті потерпілого від нещасного випадку
або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року №826 затверджено Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного
зазначеного Порядку ( зі змінами і
доповненнями, внесеними постановою КМУ від 25 08 2004 року № 1112) витрати на поховання проводяться у разі
смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок
державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом
Таким чином, допомога на поховання
відшкодовується Фондом соціального страхування від
нещасних випадків тільки у тому випадку, якщо смерть настала за
наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання, що підтверджено висновками спеціальних медичних закладів.
За таких обставин, суд вважає, що
відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України
судові витрати необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись
ст. 21, ч.8 та 9 ст.34, ст.53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду
України №25-1 від 25.11.2005 р., п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного висновку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»,
п.п.2. 5, 6 «Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних
із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання»,
затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4, ст.91 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 94, 136, 160, 161, 163, 167, 186, 254 КАС України,суд -
У задоволенні адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Харківському районі
Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми - відмовити у повному обсязі.
Судові витрати по справі віднести за
рахунок Державного бюджету України.
Постанова
може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня складення повного тексту
постанови та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено
07 12 2008 року.

Суддя Л.В. Курило