Справа № 2а-88/07
Суддя: Яма Д.М.
Дата ухвалення: 2007-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-88/2007
ПОСТАНОВА

Ім'ям України

«14»
вересня 2007 р. місто
Запоріжжя

Хортицький
районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді Ями Д.М.,

при секретарі
Садуро І.Г.,

за
участю позивача ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_1 представників відповідачів Краснокутського В.В., Пономар В.О.,
Матяш О.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя, Головного управління Державного казначейства
України у Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними,
спонукання до прийняття декларації про доходи та спонукання до повернення суми
надмірно сплаченого податку,

встановив:

18.07.2007
р. ОСОБА_2. звернувся до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Хортицькому
районі м. Запоріжжя та відділу ДКУ у Хортицькому районі м. Запоріжжя. В позові
зазначив, що 26.05.2006 р. ним було отримано кредит для придбання нерухомого
майна у сумі 16.500 доларів США.
За кредитні гроші позивач придбав квартиру, яка стала предметом іпотеки. На
виконання умов кредитного договору позивач протягом 2006 р. сплатив 1.058,32
долара США, що
дорівнює 5.344,52 грн. 11.06.2007 р. позивач подав до ДПІ декларацію про
доходи, одержані за період з 01.01 по 31.12.2006 p., включивши до
податкового кредиту 694,78 грн., але 13.06.2007 р. ДПІ відмовило позивачеві у
включенні зазначеної суми до податкового кредиту та повернула йому декларацію.
З урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, посилаючись на норми пп.
1.16, 5.1.1, 5.2.1, 5.3.1 Закону "Про податок з доходів фізичних
осіб", позивач просить визнати повернення декларації протиправним,
зобов'язати ДПІ прийняти декларацію та надіслати до органу Державного
казначейства висновок про бюджетне відшкодування податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 694,78 грн., а також зобов'язати Головне управління ДКУ у
Запорізькій області повернути позивачу з бюджету зазначену суму.

Під час
розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 52 КАС за згодою позивача проведено заміну відповідача
з відділу ДКУ на Головне управління ДКУ в Запорізькій області.

Представники
відповідача - ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя - Краснокутський В.В.,
Пономар В.О. позов не визнали, посилаючись на норми Закону "Про
іпотеку", постанову Кабінету Міністрів України № 1330 від 08.10.2004 р. та
Вимоги до іпотечних кредитів, затверджені рішенням правління Державної
іпотечної установи від 12.09.2005 р.

Представник
відповідача - Головного управління ДКУ у Запорізькій області - Матяш О.А.,
позов не визнала, суду пояснила, що орган Державного казначейства не вправі
здійснювати будь-яке повернення коштів з державного бюджету без наявності
відповідного висновку органу державної податкової служби.

Суд
вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно
ч.3 ст. 105 КАС адміністративний позов може містити вимоги про скасування або
визнання нечинним рішення відповідача повністю чи окремих його положень,
зобов'язання відповідача прийняти рішення або вчинити певні дії, утриматися від
вчинення певних дій, стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди,
завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, виконання зупиненої
чи невчиненої дії, встановлення наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних повноважень.

У
відповідності до п. 1.16 Закону "Про податок з доходів фізичних осіб"
податковий кредит - це сума (вартість) витрат, понесених платником податку у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів протягом звітного
року (крім витрат на сплату податку на додану

вартість та
акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального
річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року,
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п.
5.2.1 Закону до складу податкового кредиту включаються фактично понесені
витрати, підтверджені платником податку документально, а саме: фіскальним або
товарним чеком, касовим ордером, товарною накладною, іншими розрахунковими
документами або договором, які ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг)
та визначають суму таких витрат.

У
відповідності до п. 5.3.1 Закону платник податку має право включити до складу
податкового кредиту звітного року частину суми процентів за іпотечним кредитом,
сплачених платником податку, яка розраховується за правилами, визначеними
згідно із статтею 10 цього Закону;

За
правилами п. 10.2 Закону частина суми процентів, яка включається до складу
податкового кредиту платника податку - позичальника іпотечного житлового
кредиту, дорівнює добутку суми процентів, фактично сплачених платником податку
протягом звітного податкового року у рахунок його погашення, на коефіцієнт,
який розраховується за формулою: К
= МП/ФП, де К -
коефіцієнт, МП -
мінімальна загальна площа житла, яка дорівнює 100 кв.м, ФП -фактична загальна
площа житла, яке будується (придбається) платником податку за рахунок
іпотечного кредиту.

Встановлено,
що позивач ОСОБА_2. 26.05.2006 р. уклав з АКБ
"Райффайзенбанк Україна" кредитний договір № ML-200/455/2006 на
придбання нерухомого майна на суму 16.500 доларів США строком на 13
років (а.с. 12-19).

Того
самого дня між сторонами був укладений також договір іпотеки № PML-200/455/2006
(а.с. 20-22), за умовами якого нерухоме майно, яке повинно було бути придбане
позивачем - квартираАДРЕСА_1 - передавалося банку в іпотеку.

Того ж
самого дня, 26.05.2006 p.,
ОСОБА_2. придбав зазначену квартиру у власність на підставі договору
купівлі-продажу (а.с. 23-24).

Протягом
2006 р. ОСОБА_2. сплатив процентів за іпотечним договором на загальну суму
1.058,32 долара США, що
складає за курсом НБУ 5.344,52 грн. (а.с. 27).

За таких
умов внесення позивачем суми 694,78 грн. у податкову декларацію в якості
податкового кредиту є правомірним.

Оскільки
діюче у сфері кредитного регулювання законодавство не містить будь-яких заборон
на укладання іпотечних договорів у іноземній валюті, відмова позивачеві у
включенні заявленої суми до складу податкового кредиту не грунтується на
законі.

Доводи
ДПІ в листі, направленому позивачеві, про те, що фінансовий кредит на придбання
житла у іноземній валюті не може розглядатися як іпотечний кредит, є
безпідставними та алогічними.

Посилання
відповідача на норми, які містяться у рішеннях правління Державної іпотечної
установи № 15 від 12.09.2005 р. та № 35 від 13.06.2006 р., суд до уваги не
приймає, оскільки ці нормативні акти в порушення пп. 1, 3 Указу Президента
України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та
інших органів виконавчої влади" № 493/92 від 03.10.1992 р. не
зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а тому не підлягають
застосуванню.

Крім
того, надання вказівок або рекомендацій платникам податків щодо того, в якій
саме валюті їм потрібно укладати угоди, не входить до компетенції ані органів
державної податкової служби, ані Державної іпотечної установи.

Разом з
тим суд вважає позовні вимоги, заявлені до Головного управління Державного
казначейства України у Запорізькій області, безпідставними, оскільки цим
суб'єктом владних повноважень на час розгляду справи не приймалося будь-яких
рішень та не вчинялося жодних дій, які могли б зачіпати інтереси позивача.

На
підставі викладеного, керуючись пп. 1.16, 5.2.1, 5.3.1, 10.2 Закону "Про
податок з доходів фізичних осіб", ст.
ст. 105, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити
частково.

Визнати
протиправними дії Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.
Запоріжжя в частині повернення ОСОБА_2 декларації про доходи, одержані за
період з 01.01 по 31.12.2006 р.

Зобов'язати
Державну податкову інспекцію у Хортицькому районі м. Запоріжжя протягом 10 днів
з дня набуття цією постановою законної сили прийняти від ОСОБА_2 декларацію про
доходи, одержані ним з 01.01 по 31.12.2006 р. та виконати дії, направлені на
надання ОСОБА_2 бюджетного відшкодування податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 694 грн. 78 коп., а саме: в порядку, визначеному Порядком взаємодії
органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів
Державного казначейства України в процесі повернення помилково та /або надміру
сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків,
затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України,
Міністерства фінансів України і Державного казначейства України № 58/78/22 від
03.02.2005 p.,
надіслати до органу Державного казначейства України висновок про повернення
ОСОБА_2 надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 694 грн.
78 коп.

Постанова
може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана
протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом 20 днів від дня подання заяви про апеляційне оскарження.