Справа № 2-а-21315/08
Суддя: Романченко Є.Ю.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Романченка Є.Ю. ,

при
секретарі - Філоненко А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації, Житомирського
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання
протиправною бездіяльність та стягнення 12517,50 грн. -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому
просить визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати відповідачів
виплатити йому різницю недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги у розмірі 12517,50 грн.. Вимоги
мотивує тим, що йому як інваліду війни 1 групи,
відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, щорічно до 5 травня
повинна виплачуватися разова
грошова допомога у розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась
відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права.

Позивач в
судове засідання не з`явився. В позовній заяві просить слухати справу у його
відсутність

Представники
відповідачів до суду не з'явились, своїми процесуальними правами, що
передбачені ст.49 КАС України, не скористались, щодо причин неявки суд не
повідомили, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання були повідомлені
належним чином.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1., є інвалідом війни 1 групи, що підтверджується
посвідченням серії Є № 100145 від 16.02.06року.

Відповідно до
ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, щорічно до 5 травня інвалідам війни 1 групи виплачується разова
грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Як свідчить
довідка, позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2004 році в
розмірі 160 грн., у 2005 році - 330
грн., у 2006 році - 400 грн., у 2007
році - не виплачувалось, тобто з урахуванням обмежень, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України № 544 від 15.04.2003 року „Про підвищення розмірів
трудових пенсій”, Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”,
“Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Статтею 22
Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод.

Відповідно до
ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені
раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть
бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Таким чином
суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в
розмірі, визначеному ст.13 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а дії
Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації щодо виплати йому зазначеної грошової допомоги
у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” є неправомірними.

Відповідно до
ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд
вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного
управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації.

Стягненню
підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку звернення до
суду про стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30
вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.17-1
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”).

З врахуванням
отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, визначає її розмір та вважає необхідним
зобов'язати відповідача виплатити йому недовиплачену разову грошову допомогу за
вказаний період в розмірі 4100,60 грн. (410,06 грн. х 10).

В решті позов
задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду
по щорічних виплатах разової грошової допомоги за 2004-2006 роки.

Керуючись ст. 22 Конституції України, ст.ст.
2,13,17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, ст.ст. 86, 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
неправомірною бездіяльність Головного управління праці і соціального захисту
населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо проведення
перерахунку щорічної разової грошової
допомоги ОСОБА_1. у розмірі визначеному Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Стягнути з
Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заборгованість по
виплаті разової грошової допомоги в
розмірі 4100,60 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Постанова Житомирського
окружного адміністративного суду набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня
проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: Є.Ю.
Романченко