Справа № 2а-5492/08
Суддя: Канас Н.А.
Дата ухвалення: 2008-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№2а-5492/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2008 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді
Канас Н.А.

при секретарі судового засідання Кунинець А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного
фонду України у Золочівському районі Львівської області, Управління Державного
казначейства у Золочівському районі Львівської області про зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену щомісячну державну соціальну
допомогу дітям війни за 2007 - 2008 роки в сумі 2313,50 грн.

в
с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернулася до суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду України у Золочівському районі Львівської області та
Управління Державного казначейства у Золочівському районі
Львівської області. Позивач
просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» за період 2007 -2008 р.р. в
сумі 2313,50 грн. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що він відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно із статтею 6 цього ж Закону йому
повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась. Крім цього, просить
поновити строк звернення до суду за
захистом порушених прав.

В судове засідання позивач не з”явився, подав заяву з проханням слухати
справу у його відсутності.

Представник
відповідача Управління Пенсійного фонду України у Золочівському районі
Львівської області в судове засідання не з”явився, подав заяву слухати справу
без його участі. У запереченні № 5914/03-20 від 14.11.2008 року з позовними
вимогами не погодився оскільки на законодавчому рівні не прийнято жодного нормативного
акту на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», не визначено які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за
рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати його
розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової
величини. Жодних змін не було внесено до видаткової частини Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» і після прийняття Конституційним Судом
України Рішення від 09 липня 2007 року №
6-рп/2007, тому кошти на виплату оскаржуваного підвищення в 2007 році були
відсутні. Крім цього, позивачу у 2008 році виплачується щомісячна державна соціальна допомога «Дітям війни» у розмірі 10%. Вважає
позов безпідставним і просить відмовити у задоволенні такого.

Представник відповідача Управління Державного
казначейства у Золочівському районі Львівської області в судове засідання не
з”явився. Подав пояснення № 4-26/1065
від 06.11.2008 року з проханням визнати його неналежним відповідачем по справі.

Суд, дослідивши
докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, мотивуючи
це наступним.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004
року № 2195-VI установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх
соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею першою цього Закону
визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18
років.

Позивач
ОСОБА_1народиласяІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 8 Конституції
України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно
на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції
України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законами України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного
Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії
громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік»
якими обмежується дія ст. 6 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішень № 6-рп/2007 та №
10-рп/2008 визнані неконституційними
положення Законів України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» втратили чинність, отже, з цього часу
відновлено дію статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
мають преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішенню Конституційного
Суду України Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі
Львівської області оспорювана позивачем надбавка з липня по грудень 2007 року
не виплачувалась, тому позов в частині
стягнення з відповідача на
користь позивача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям
війни» за вказаний вище період підлягає до задоволення. Так як, у 2008
році надбавка до пенсії виплачувалась з
травня по вересень, тому за даний
рік позов підлягає задоволенню частково.

Що стосується позовних вимог позивача в
частині зобов'язання відповідача
нарахувати позивачу недоплачену соціальну допомогу за період з
01.01.2007 року по 09.07.2007 року, то такі до задоволення не підлягають
та суд мотивує це наступним. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 липня
2007 року № 6-рп/2007 положення закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним судом цього Рішення, тобто з 09 липня 2007 року. Отже, саме з 09.07.2007 року відновлено дію
статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача нарахувати позивачу
недоплачену соціальну допомогу за період
з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року, то
такі до задоволення не підлягають та суд мотивує це наступним.

Відповідно
до Рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним судом цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року. Отже, саме з 22.05.2008 року відновлено дію
статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Керуючись
ст. ст. 22, 55, 64, 95 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування», ст.62 Закону України « Про Державний бюджет України на
2007 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. ст. 7- 14, 18, 19, 24, 143, 146, 158, 160,
161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов”язати Управління Пенсійного Фонду України у Золочівському районі Львівської
області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
недоплачене як дитині війни щомісячне
підвищення до пенсії з 09 липня по 31
грудня 2007 року та з 22 травня по 30 вересня 2008 року, в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з врахуванням виплаченого підвищення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАСУ,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк
апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не
набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення,
а в разі складення постанови в
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н.А.Канас