Справа № 22-а-10530/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Тимченко О.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

15
жовтня 2008 року справа
№ 22-а-10530/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак
С.В.

Сухарьок М.Г. при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_1 м. Донецьк

на постанову Будьонівського районного суду м. Донецька

від

31 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-98/08 (суддя Тимченко О.О.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Донецьк

до

Управління праці
та соціального захисту населення Будьонівської районної у м. Донецьку ради

про

стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2006-2007рр.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Будьонівського районного суду м. Донецька від 31 липня 2008 року по справі №
2-а-98/08 позов ОСОБА_1 м. Донецьк до Управління праці та соціального захисту
населення Будьонівської районної у м. Донецьку ради був
задоволений частково, внаслідок чого стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Будьонівської районної у м. Донецьку ради за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь позивача недоотриману щорічну грошову
допомогу на оздоровлення за 2007р. в сумі 1305грн. В іншій частині позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 м. Донецьк, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник
відповідача, позивача у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені
належним чином. Клопотанням від 29.09.08р. скаржник просив
справу розглянути без його участі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до другої категорії осіб, евакуйованиий із
зони відчуження у 1986році, що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 25.02.96р.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального
захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (надалі - спеціальний закон).

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата евакуйованиим із зони відчуження
у 1986році щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних
заробітних плат.

Відповідачем
18.10.06р., 21.12.07р. позивачу була виплачена допомога на оздоровлення за
2006-2007рр. в сумі 75грн. за кожен рік, розмір якої встановлений постановою
Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.05р.

Розмір
мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги складав за 2006р. -
375грн., за 2007р. - 460грн. Таким чином, розмір допомоги, з урахуванням
виплаченої позивачеві сум, становить за 2007р. - 1305грн.

Стосовно виплати допомоги на
оздоровлення у 2006 році колегія суддів зазначає, що дія абзацу другого та
третього частини четвертої статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" була зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37
ст. 77 Закону України N 3235-IV від
20.12.2005р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік", який до
теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було виплачено
позивачеві допомога на оздоровлення в 2006 році в розмірі 75 грн. згідно до
постанови Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 562 від
12.07.05р.

Колегія
суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України,
серед інших, положення пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають
застосуванню у 2007 році.

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно відмови в задоволенні
позовних вимог щодо зобов'язання відповідача щороку виплачувати позивачеві
грошову компенсацію на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки
завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС
України).

Позивачем не надано
доказів порушення його прав та інтересів відповідачем в майбутньому.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись
статтями 24, 94, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 м. Донецьк на постанову Будьонівського районного суду м.
Донецька від 31 липня 2008 року по справі № 2-а-98/08 - залишити без задоволення.

Постанову Будьонівського районного суду м. Донецька від 31 липня
2008 року по справі № 2-а-98/08 залишити без змін.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 15
жовтня 2008 року.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді: С.В.
Білак

М.Г. Сухарьок