Справа № 22-а-12302/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2008
року м. Донецьк

зал судового засідання №3 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В.,

Нікуліна
О.А.

при секретарі судового засідання:

Шептульовій С.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу судді Луганського окружного адміністративного
суду про відмову у відкритті
провадження по справі від

23 липня 2008
року

по адміністративній справі

№ 2-а -15032/08
(суддя Ковальова Т.І.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Київського
районного суду м. Харкова

про

визнання бездіяльності неправомірною, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Луганського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2008 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті
провадження по справі № 2-а-15032/08 за
позовом ОСОБА_1 до Київського районного
суду м. Харкова про визнання бездіяльності неправомірною, відмовлено у
відкритті провадження

Не погодившись з
прийнятим процесуальним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою,
посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права .
Просить скасувати ухвалу судді
Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2008 року ; зобов»язати
відповідача надати йому
відповідь.

Сторони
у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін
належним чином повідомлених не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї , встановила.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції
України, п.1 ч.3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли
органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Як видно з матеріалів справи , в
провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Золотарьової Л.І. перебувала справа за адміністративним позивом ОСОБА_1 до
Харківського Національного Педагогічного
Університету ім.. Г.С. Сковороди про визнання дій неправомірними.

02 лютого 2008 року позивач звернувся
до Київського районного суду м. Харкова з клопотаннями :
про допуск його
до сесії за 2 сіместр
третього курсу , наданні необхідних підручників , методичної літератури , тощо;
про витребування доказів.

У відповідності з Законом України « Про звернення
громадян « просив надіслати йому
ухвали, винесені Київським районним
судом м. Харкова 01 лютого 2008 року по
його справі за №
2-а-494 /07/06

В зв'язку з не отриманням вказаних
ухвал ОСОБА_1 22.07.2008 року
звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позивом до Київського районного суду м.
Харкова про визнання бездіяльності неправомірною.

В обґрунтування позивних
вимог посилався на порушення
відповідачем ст. 20 Закону України « Про звернення громадян «
Просив визнати бездіяльність
Київського районного суду м. Харкова, яка полягає в ненадані йому відповіді на
заяву від 02 лютого 2008 року про надіслання йому ухвал , винесених Київським
районним судом м. Харкова 01 лютого 2008 року.

Частиною
1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних
судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
спори між суб'єктами
владних повноважень з
приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому
числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо
правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи
процесом референдуму.

Відповідно
до ч. 1 статті 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно
до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про
незалежність судової влади» , частини п'ятої статті 124 Конституції
України, судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони
не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті
компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах
провадження справи, в якій вони ухвалені.

У розумінні частини 2 статті
2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 «Про
незалежність судової влади»,
незалежність суддів при розгляді конкретних судових справ має
забезпечуватись і в самому суді. У зв'язку з цим неприпустимими є:

- не
процесуальний вплив на суддю з боку інших суддів, у тому числі тих, що
обіймають адміністративні посади в судах;

- встановлення
контролю за здійсненням судочинства суддею, виклик його до вищестоящих судів та
вимагання звітів чи пояснень про розгляд конкретних справ;

- витребування
від судді будь-якої інформації чи довідок про хід та перспективи розгляду справи, іншої інформації, яка може
надаватися лише сторонам у справі
та іншим особам, визначеним процесуальним законодавством, а
також відомостей, які
становлять таємницю нарадчої
кімнати;

- прийняття
суддею від будь-яких осіб та розгляд ним заяв, скарг, інших документів поза
встановленим законом процесуальним порядком.

В законодавстві
України, взагалі, відсутня правова норма
щодо можливості втручання або контролю за рухом цивільних або інших справ.

За змістом п. 1
ч. 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа
адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до
ч.3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем в
адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено
законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для розгляду позову в
порядку адміністративного судочинства, і повернення позовної заяви позивачу,
оскільки відповідно до вказаних вище положень Конституції України, та Кодексу
адміністративного судочинства України, рішення суду та згідно з цим дії або
бездіяльність суддів з питань здійснення правосуддя (пов'язані з підготовкою,
розглядом справи, виконанням рішень тощо) не можуть бути оскаржені шляхом
звернення з адміністративним позовом, та не підпадає під компетенцію
адміністративного суду.

Крім того ,
колегія суддів зазначає , що на вказані
правовідносини Закон України « Про звернення громадян « , не
розповсюджується.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 14 листопада 2008 року.

Керуючись
статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді
Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2008 року ,- залишити
без задоволення.

Ухвалу судді Луганського
окружного адміністративного суду від 23 липня 2008 року про відмову у відкритті провадження у справі
№ 2-а-15032/08 за позовом ОСОБА_1до
Київського районного суду м. Харкова про визнання бездіяльності неправомірною, залишити
без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: /підпис/
Дяченко С.П.

Судді: /підпис/
Сіваченко І.В.

/підпис/
Нікулін О.А.

З оригіналом
вірно:

Суддя
доповідач С.П. Дяченко