Справа № 2-а-12495/08
Суддя: Ракалович В.М.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ракаловича В.М. ,

при секретарі - Шевчук О.М. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1
до Головного управління
праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",-

встановив:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що в період з 01.08.2005 року по 01.01.2008 року йому не було проведено у повному
обсязі виплати, передбачені ст.ст.37,39
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до порушення його права.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення (ст.39), позивач визначив в розмірі 30145,50 грн., а
заборгованість по грошовій допомозі у
зв"язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства(ст.37)-в
розмірі 6090 грн.

Посилався на те, що отримував відповідну
доплату та допомогу у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів
України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно
більші, її розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

У судове
засідання сторони не з"явились, про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживав та проживає в м. Коростені Житомирської області, що
віднесено до зони гарантованого добровільного відселення та працює в
Коростенському виробничо-господарському
підприємстві.

Згідно ст.37 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильтської
катастрофи", громадянам, які проживають на територіях радіактивного
забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв"язку з
обмеженням споживання продуктів харчування міцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 40
процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39
Закону Українми "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого
добровільного відселення-дві мінімальні заробітні плати щомісяця.

Проте,
вказані допомога та доплата виплачувались у розмірах визначених Постановою
Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі.

Згідно
ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства
права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів
України.

Виплатою
доплати і допомоги в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26 липня 1996 року,
порушені права позивача.

Однак
позов підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу другого
частини першої ст.37 та абзацу третього частини першої ст.39 зупинено на 2006
рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної плати згідно із Законом №3235-ІV (3235-15) від 20.12.2005. На 2007
рік дію цих норм зупинено згідно із
Законом№489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію
відновлено рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2007(v0a6p710-07)від 09.07.2007
року.

Зі
врахуванням викладеного та в межах
передбаченого ст.99 КАС України річного
строку звернення до суду заборгованісь по допомозі, передбаченій ст.37, Закону
підлягає задоволенню лише за період з липня 2007 по грудень 2007 року.

Заборгованість по допомозі, передбаченій ст.39
Закону підлягає задоволенню за період з серпня 2003 року по грудень 2005 року
та за період з липня по грудень 2007 року оскільки вона підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу їїв
иникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до
ст.2Закону України "Про оплату праці "є складовою структури
заробітної плати.

По допомозі, передбаченій ст.37 Закону
заборгованість становить 1067,40 грн.

По доплаті, передбаченій ст.39 Закону заборгованість становить 8550грн.

Отже, розмір
заборгованості по виплатах, передбачених ст.ст.37,39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи становить 9617,40грн.

Проте
відповідач допустив протиправну
бездіяльність і не виплатив доплату у повному розмірі.

Керуючись Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” ст. ст. 158 -163, 167, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково

Визнати протиправною бездіяльність Головного
управління праці та соціального захисту
населення Житомирської облдержадміністрації

Стягнути з Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 1067,40 грн. заборгованості по допомозі,
передбаченійст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та 8550 грн.
заборгованості по доплаті, передбаченій
ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а всього 9617,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення
строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: В.М.
Ракалович