Справа № 22-а-5449/08
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
22-а-5449/08 Головуючий у 1
інстанції Хоменко Л.В.
Суддя-доповідач Василенко Я.М.
08 жовтня 2008 року . м.
Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:
Головуючого: Василенка Я.М.,
Суддів: Попович О.В.,
при секретарі: Литвині О.В.,
в судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської
області від 27.07.2007 року у справі за його адміністративним позовом до
Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій в
Київській області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок грошового утримання за період з 01.01.2000 року по
01.06.2004 року та матеріальної допомоги в розмірі місячного забезпечення на
рік за період з 01.01.2000 року по 01.12.2005 року, -
21.05.2007 року ОСОБА_1 звернувся із адміністративним
позовом до Чернігівського районного суду Чернігівської області про визнання дій
відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок грошового
утримання за період з 01.01.2000 року по 01.06.2004 року та матеріальної
допомоги в розмірі місячного забезпечення на рік за період з 01.01.2000 року по
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.07.2007 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною постановою позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти
нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача,
учасників процесу, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Пропущення ж строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін (ч. 1 ст. 100 КАС України).
У судовому засіданні суду першої інстанції 27.07.2007
року представник позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2. просила поновити строк звернення
до суду, посилаючись на те, що позивачу про порушення свого права стало відомо
лише 08.09.2006 року, тобто з моменту отримання довідки про розмір грошового
Представник відповідача ОСОБА_3. позовних вимог не
визнала та наполягала на відмові у задоволенні позову у зв'язку з пропущенням
позивачем строку позовної давності.
Судом встановлено, що позивач кожного місяця ставив свій
підпис у розрахунково-платіжній відомості, в яких було належним чином зазначені
всі виплати та цей факт не заперечувався позивачем.
Суд першої інстанції правильно встановив, що позивачу про
порушення свого права стало відомо не 08.09.2006 року, як він стверджує, а ще
при звільненні зі служби, а початок відліку строків позовної давності
відраховується від дати отримання конкретної суми грошового забезпечення за
кожний місяць служби. А враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом лише
21.05.2007 року, то строк встановлений ст. 99 КАС України сплинув.
Враховуюче вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 199,
200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Чернігівського
районного суду Чернігівської області від 27.07.2007 року - без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий:

Судді: