Справа № 2а-714/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-714/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року м.
Вінниця

Староміський
районний суд м. Вінниці в складі головуючої судді Денишенко Т.О., при секретарі
Пащенко К.І., з участю
представника позивача ОСОБА_1.
-ОСОБА_2., представника відповідача - управління праці та соціального
захисту, насе­лення в Староміському районі м. Вінниці Дзигун О.Л., розглянувши
у від­критому судовому засіданні в м. Вінниці, в приміщенні суду, в залі судо­вих
засідань № 5 адміністративну справу № 2а-714/07 за адміністративним позовом

ОСОБА_1
до управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі м.
Вінниці про стягнення недоплаченої разо­вої щорічної грошової допомоги за
2004-2006 роки в сумі 2250,35 гривень,

ВСТАНОВИВ:

29
серпня 2007року до Староміського районного суду м. Вінниці наді­йшов
адміністративний позов ОСОБА_1.
до управління праці і со­ціального захисту населення в Староміському районі
м. Вінниці про стяг­нення недоплачених коштів разової щорічної грошової
допомоги за 2004-2006 роки в сумі 2250,35 гривень як учаснику війни ( а. с. 1-2
).

Короткий
зміст позовних вимог наступний. Позивач є учасником війни, в зв'язку з цим до 5
Травня йому повинна надаватися разова щорічна гро­шова допомога в розмірі 3-х
мінімальних пенсій за віком. Не дивлячись на це, в 2004 році така допомога
позивачу не була виплачена, в 2005 та 2006 роках разова щорічна грошова
допомога була виплачена позивачу у роз­мірі по 50,00 гривень. Оскільки
мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила 92,45 гривні, у 2005 році -
332,00 гривні, у 2006 році - 359,00 гривень, то разова щорічна грошова допомога
за цей час була виплачена позивачу не в повному обсязі. Розміри виплат повинні
були б складати: у 2004 році - 277,35 грн., 2005 році - 996,00 грн., у 2006
році - 1077,00 грн. без врахування уже здійснених виплат. Загальний розмір
недоплаченої

щорічної
грошової допомоги ОСОБА_1. складає 2250,35 гривень. Вважаючи свої права порушеними,
позивач ОСОБА_1. звернувся
до суду з даним позовом.

Представник
відповідача - управління праці та соціального захисту на­селення в
Староміському районі м. Вінниці Дзигун О.Л., яка діє по належ­но оформленому і
посвідченому дорученню ( а. с 8 ), позовних вимог не визнала.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2., яка діє по дорученню
від 23.08.2007 року № 2502 ( а. с. 6 ), позов підтримала в повному обсязі,
послалася на обставини в обґрунту­вання заявленої вимоги, викладені у позовній
заяві, та зазначила, що оспо­рювані виплати здійснюють органи праці та
соціального захисту населен­ня. Представник позивача вимагає у суду позов
задовольнити, оскільки зменшення сум належних виплат згідно Рішення
Конституційного Суду України, інших Законів України є незаконним. Пільги
ветеранів війни не можуть бути звужені чи зменшені.

В
судовому засіданні представник відповідача - управління праці і соці­ального
захисту населення в Староміському районі м. Вінниці Дзигун О. Л. позов не
визнала та пояснила, що в компетенцію управління входить ті­льки здійснення
виплат допомоги ветеранам, а не визначення розмірів цих виплат. Всі виплати
здійснюються в межах бюджетних асигнувань, вста­новлених кошторисом. Виплата
даної допомоги здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема
Конституції України, і дії відпо­відача є правомірними. Представник Дзигун О.Л.
просить суд застосувати у вирішенні цього спору ст. 99 КАС України, відмовити в
позові ОСОБА_1. в
повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи № 2а-714/07 та
проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового розгляду справи
по суті в їх сукупності, суд приходить до висно­вку, що в позові належить
відмовити.

Крім
пояснень осіб, які беруть участь у справі, судом також досліджена законодавча
та нормативно-правова база, що регулює питання виплати ра­зової щорічної
грошової допомоги учасникам війни і прирівняним до них категоріям громадян.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1.
згідно дубліката безтерміно­вого посвідчення серії НОМЕР_1, виданого
01.02.2007 року управлінням праці і соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці, дійсного на всій території України, є
учасником війни і має право на піль­ги, встановлені для цієї категорії громадян
- ветеранів війни ( а. с. 3 ). Згі­дно Законів України про Державні бюджети
України на 2005-2006 роки йому виплачено передбачені ними суми щорічних разових
грошових до­помог до 5 Травня, що доводиться довідкою виконавчого комітету
Старо-міської районної ради м. Вінниці від 13.08.2007 року № 1493, виданою на

підставі даних
управління праці і соціального захисту населення в Старо-міському районі м.
Вінниці ( а. с. 4 ).

Відповідно
до ст.ст. 92, 96 Конституції України виключно Законом встановлюється Державний
бюджет України, що затверджується щорічно і підлягає обов'язковому виконанню на
всій території України. Статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно
Законом України про Де­ржавний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на за­гальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків. Згід­но з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції Украї­ни.

Положення
ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік», якими установлено розміри щорічної разової грошової допомоги від­повідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соці­ального
захисту» чинні, в Конституційному Суді України на предмет кон-ституційності не
розглядалися, тому не втратили своєї законної сили, під­лягали виконанню на
всій території України і були виконані відповідачем у справі.

Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/ 2004 визнано
неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2004 рік» і тільки. Аналогію закону або права до даних правовідносин
застосовувати неприпустимо. Такою є пра­вова позиція Київського апеляційного
адміністративного суду ( справа №

22а-926/2007р.)..

Відповідно
до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про
неконституційність.

Суд
приходить до висновку про законність та підставність застосуван­ня у вирішенні
цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005 року,
оскільки поважних причин пропущення строку звер­нення до суду позивач та
представник не навели. Доводи поважності при­чин пропуску звернення до суду
згідно позовної заяви ( а. с. 1 ) полягають в тому, що позивач, пізно отримав
довідку, хворів та не обізнаний в праві, що не дозволило йому звернутись до
суду з даним позовом своєчасно. Суд не може прийняти такі доводи як поважні.
Довідку ОСОБА_1. отри­мав
тоді, коли звернувся за нею. На даний час він уповноважив представ­ника на
участь справі, що мав можливість зробити і своєчасно. Крім цього доказів
хворобливого стану, який би перешкоджав зверненню в суд про­тягом трьох років,
чи можливості надання доручення на ведення справи в суді, позивачем не надано.
Незнання законодавчих актів не є поважною причиною пропуску строку для
звернення в суд.

Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлено річний строк.
Вимагаючи стягнення недопла­чених коштів за 2004-2006 роки, ОСОБА_1. звернувся в суд
з позо­вом лише 29.08.2007 року ( а. с. 1 ), що унеможливлює позитивне"
вирі­шення його вимоги, оскільки згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у за­доволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Саме
така ситуація має місце в даній справі. Разом з тим ви­моги ОСОБА_1. є безпідставними
по суті.

За
викладених обставин суд приходить до висновку, що законних під­став для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
до відповідача у справі, який діяв на підставі законів України про Державні
бюджети Укра­їни на певний рік, в межах своїх повноважень та у визначений
Конституці­єю України і її Законами спосіб, немає.

Керуючись
ст.ст. 92, 95, 96, 152 Конституції України, Бюджетним ко­дексом України,
Законами України «Про Державний бюджет України на

2005 рік», «Про Державний бюджет України на 2006
рік», ст.ст. 99, 100,

158-163,
167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові
ОСОБА_1 до управління праці і соці­ального захисту населення в Староміському
районі м. Вінниці про стяг­нення недоплаченої суми разової щорічної грошової
допомоги за 2004-

2006 роки в сумі 2250,35 гривень - відмовити.

Постанова
суду в повному обсязі буде виготовлена станом на 12 верес­ня 2007 року. З цього
дня особи, які беруть участь у справі, можуть озна­йомитися з постановою в
повному обсязі.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів,
з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного
адміністративного суду через Старо-міський районний суд м. Вінниці.