Справа № 2-а-313/07
Суддя: Яценко Н.О.
Дата ухвалення: 2007-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-313/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Яценко Н.О.

суддів - Сушко Л.П.. Тітова М. Ю.

при секретарі - Адаменко В.М. ,

за
участю позивача ОСОБА_1 та
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача - представника ДПА України ОСОБА_3, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в м. Києві
про зобов*язання вчинити певні дії та про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування свого адміністративного
позову вказує, що 20.12.2005 року наказом
ДПА у м. Києві № 662-о від 19.12.2005 року «По особовому складу податкової
міліції» його, майора податкової
міліції, звільнено з посади старшого
оперуповноваженого відділу оперативних заходів по скороченню податкового боргу
ГВПМ ДПІ у Оболонському районі міста Києва у відставку за ст. 64
н. «Б» (через хворобу) положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ України.

Згідно
довідки до акту огляду МСЕК від 20.02.2006 року (серія КА-1 № 028719)
встановлено до 11.02.2008 року 2 групу інвалідності з 31.01.2006 року
захворювання пов*язане з проходженням служби в ОВД. Згідно
довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у
відсотках застрахованого від 20.02.2006 р. (серія № КА-2 № 000214) ступінь
втрати професійної працездатності у відсотках 80 % захворювання пов*язане з
проходженням служби в ОВД від
19.03.2005 року. Йому було видане пенсійне посвідчення № 000210 від 06.02.2006
року в якому зазначено, що він являється
інвалідом 2-ї групи від захворювання пов*язаного з проходженням служби по
29.02.2008 р.

07.03.2006
року ним була подана заява на ім*я першого заступника Державної податкової
адміністрації у м. Києві для розгляду на комісії щодо виплати йому страхової
суми у зв*язку з отриманням 2 групи інвалідності з втратою професійної
працездатності 80% під час проходження служби в ОВД.

Листом
від 11.05.2006 року № 184/Г/05-111 ДПА у м. Києві повідомила, що його заява розглянута комісією по розгляду
документів щодо виплати страхових сум при проведенні державного обов'язкового
особистого страхування посадовим особам органів ДПА у м. Києві на засіданні
27.04.2006 року. Рішенням комісії постановлено виплату суми задовольнити .
Однак у зв*язку з листом від 03.05.2006 р. № 8307/7/01-0517 «Щодо припинення
прийому документів на виплату страхових сум» його заяву з додатками буде
направлено в HACK «Оранта» після надання дозволу ДПА України.
Однак до цього часу заява з документами страховій компанії не направлена та
страхова сума йому не сплачена.

При
цьому вказує, що незважаючи на
позитивний результат розгляду комісією ДПА у м. Києві його документів на
виплату страхової суми та в порушення вимог чинного законодавства України його
заяву на виплату страхової суми та оригінали доданих до неї документів з
відміткою йому не повернули, до
страховика

також не
направили. Він позбавлений можливості отримати належні йому страхові суми, які міг би використати на відновлення свого
здоров*я.

Вважає, що бездіяльністю ДПЛ у м. Києві та ДПЛ
України йому завдано і моральну шкоду. Заподіяна моральна шкода полягає в
перенесенні ним психічного стресу, появі
в зв*язку з цим неврівноваженості,
роздратованості, депресії, порушенні здорового сну, погіршенні душевного спокою, виникненні хворобливих розладів, вимушених втрат немайнового характеру
внаслідок моральних страждань, інших
негативних явищ, моральних
переживаннях, викликаних фактичною
бездіяльністю відповідача, порушенні ним
його прав.

Виходячи
з наведеного , позивач просив
зобов*язати Державну податкову адміністрацію України та Державну податкову
адміністрацію у м. Києві направити його заяву на виплату страхової суми від
07.03.2006 р. та додані до неї документи,
оформлені відповідно до вимог порядку та умов обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 03.06.1994 р. № 349 страхувальнику для виплати йому страхової суми.
Стягнути солідарно з ДПА України та ДПА в м.
Києві на його користь моральну школу в розмірі 40000 грн.

В
подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати дії ДПА
України щодо вказівки органам державної податкової служби лист від 03.05.2006
р. № 8307/7/01-0517 про припинення прийому документів на виплату страхових сум
неправомірними; визнати дії ДПА у м. Києві щодо не направлення заяви ОСОБА_1 на
виплату страхової суми від 07.03.2006 року та доданих до неї документів
страховику неправомірними: зобов*язати ДПА у м. Києві направити його заяву на
виплату страхової суми від 07.03.2006 р. та додані до неї документи оформлені
відповідно до вимог чинного законодавства страхувальнику для виплати йому
страхової суми; стягнути з ДПА України та ДПА в м. Києві солідарно на його
користь 40000 гри. моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позовній заяві та
уточненнях до неї. та просили суд позов задовольнити.

Представник
ДПА України в м. Києві ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував .
Зазначив, що ст. 99
КАС України передбачено , що для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється
річний строк, який обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Позов подано до суду 18.05.2007 року, хоча про порушення свого права позивач
дізнався з листа ДПА в м. Києві від 11.05.06 № 184/1705/111 , вважає ,
що встановлений законом річний термін пройшов , в зв*язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до
адміністративного суду просив у задоволенні позову відмовити згідно ст.
100 КАС України.

При
цьому зазначив, що у відповідності до
п.п.3.1 п.3 наказу ДПА України від 01.04.04 № 188 у регіональних державних
податкових адміністраціях були створені комісії по розгляду справ щодо виплати
страхових сум при проведенні обов*язкового державного особистого страхування
посадових осіб органів державної податкової служби України та посадових і
службових осіб податкової міліції.

На
виконання цього припису в ДПА в м. Києві була створена відповідна комісія, яка й розглядала документи позивача.

07.03.2006
р. ОСОБА_1 звернувся до ДНА у м. Києві з заявою про направлення його документів
до страхової компанії. На момент подачі заяви,
між ДПА України та HACK «Орапта» був
укладений відповідний договір щодо закупівлі послуг з
обов'язкового державного особистого страхування (дія
якого

поширювалася
на відповідні регіони в тому числі на м. Київ). Також зазначив, що з моменту подачі заяви ОСОБА_1 до часу
отримання листа ДПА України від 03.05.06 № 8307/7/01-0517 «Щодо припинення
прийому документів» минуло майже два місяці.

На
той час був укладений договір від 14.03.06 р. № 08-03-21/069-06 про закупівлю
послуг з обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб органів
державної податкової служби України. Документи позивача в ДПА України ніколи не
надсилались.

Також
вважає, що позивач не обгрунтував , які немайнові втрати ним було понесено у
зв*язку з моральними та фізичними стражданнями чи іншими негативними
явищами, які були заподіяні діями ДПА
України. При цьому позивач не вказав у чому саме виражена моральна шкода та з
яких міркувань він виходив при визначенні її розміру. Позивачем не надано суду
доказів наявності погіршення стану його здоров*я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, ступінь зниження
престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану
та наявність причинного зв*язку між діями ДПА України, та наслідками, які вказані у позові, які нібито мали місце.

Представник
ДПА в м. Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні 25.07.2007 року проти позову
заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову. При цьому
пояснив, що позивач посилається на
постанову Кабінету Міністрів України № 627 від 19.11.1992 року, якою положення постанови Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.06.1991 року № 59 викладено у новій редакції.

На
даний час обидва вищевказані нормативно-правові документи втратили свою
чинність у зв*язку з запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від
12.05.2007 року № 707 нового порядку та умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції.

Відповідно
до п.2 вказаного порядку одноразова грошова допомога виплачується у разі
установлення інвалідності, яка настала в
період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через
три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку
внаслідок захворювання або нещасного випадку,
що сталися у період проходження служби,
у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із
ступенем втрати працездатності, який
визначається медико-соціальною експертною комісією. Однак позивачем не додано
до позовної заяви відповідного документу. Також зазначив, що стосовно посилання на порядок, затверджений ПКМУ від 03.06.1994 року №
349, то воно є безпідставним, оскільки згідно преамбули вказаного Порядку
його було затверджено відповідно до ст. 18
Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про державну
податкову службу в Україні». На момент запровадження цього порядку у складі
ОДПС органи податкової міліції були відсутні,
а відтак вказаний порядок поширюється саме на працівників, що не входять до складу податкової міліції.
На даний час Закон України «Про державну податкову службу в Україні » також
розмежовує правове регулювання питання соціального захисту працівників ОДПС.

В
судові засідання призначені на 27.07.2007 року та 17.09.2007 року представник ДНА в м. Києві не з*явився, про день та час розгляду справи судом був
повідомлений своєчасно та належним чином,
про що свідчать розписки які знаходяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає
можливим розглянути справу у відсутності відповідача - представника ДПА в м.
Києві на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України.

Суд.
вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 знаходився на службі в органах
внутрішніх справ України з 04.03.1988 року по 01.03.1999 року, а в податковій міліції ДПА України проходив
службу з 29.12.1999 року по 20.12.2005 року.

20.12.2005 року наказом ДПА у м. Києві № 662-0 від
19.12.2005 року «По

особовому
складу податкової міліції» ОСОБА_1 . майора податкової міліції,

звільнено
з посади старшого оперуновноваженого відділу оперативних заходів по

скороченню
податкового боргу ГВПМ ДПІ у Оболонському районі міста Києва у

відставку
за ст.
64 п. «Б» (через хворобу) положення про проходження служби

рядовим
і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно
довідки до акту огляду МСЕК від 20.02.2006 року (серія КЛ-1 № 028719)
встановлено до 11.02.2008 року 2 групу інвалідності з 31.01.2006 року, захворювання пов*язанє з проходженням служби
в ОВД. Згідно довідки про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого від 20.02.2006 р.
(серія № КА-2 № 000214) ступінь втрати професійної працездатності у відсотках
80 % захворювання пов*язане з проходженням служби в ОВД від
19.03.2005 року. Йому було видане пенсійне посвідчення № 000210 від 06.02.2006
року в якому зазначено, що він являється
інвалідом 2-ї групи від захворювання пов*язаного з проходженням служби по
29.02.2008 р.

07.03.2006 року позивачем була подана заява на ім*я
першого заступника

Державної
податкової адміністрації у м. Києві для розгляду на комісії щодо виплати

йому
страхової суми у зв*язку з отриманням 2 групи інвалідності з втратою

професійної
працездатності 80% під час проходження служби в ОВД.

Як
вбачається з матеріалів справи заява ОСОБА_1 про виплату страхової суми при
проведенні обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб ДПА в
м. Києві була предметом розглядом на засіданні комісії в ДПА в м. Києві та
27.04.2007 року було прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про
виплату страхової суми та про направлення його заяви разом з додатками
страховику HACK «Оранта» для виплати страхової суми.

При
цьому листом від 11.05.2006 року № 184/Г/05-111 ДПА у м. Києві повідомила
ОСОБА_1 , що його заява розглянута
комісією по розгляду документів щодо виплати страхових сум при проведенні
державного обов*язкового особистого страхування посадовим особам органів ДПА у
м. Києві на засіданні 27.04.2006 року. Рішенням комісії постановлено виплату
суми задовольнити . Однак у зв*язку з листом ДПА України від 03.05.2006 р. №
8307/7/01-0517 «Щодо припинення прийому документів на виплату страхових сум»
його заяву з додатками ДПА в м. Києві не направила до страховика. На час
розгляду даної справи заява ОСОБА_1 з документами страховій компанії не
направлена та відповідно страхова сума йому не сплачена. Але даний лист ДПА
України не зареєстрований в Міністерстві юстиції та відповідно протирічить
вимогам чинного законодавства України.

Згідно ст. 46
Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств,
установ і організацій, а також
бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі
державних, комунальних, приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Відповідно
до ч.1 ст. 24 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
особи начальницького складу
податкової міліції проходять службу у

порядку, встановленому
законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно ст. 26 цього Закону держава гарантує правовий
і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх
сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України
"Про міліцію".

Статтею
23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що працівник міліції підлягає обов'язковому
державному страхуванню на суму десятирічного грошового утримання за останньою
посадою, яку він займає, за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також коштів, що надходять на підставі договорів від
міністерств, відомств, підприємств,
установ і організацій

Відповідно
до Порядку виплат страхових сум з державного обов'язкового особистого
страхування посадовим особам органів ДІІС України та посадовим і службовим
особам податкової міліції затвердженого наказом ДПА України від 01.04.2004 р.
№188 взаємодія органів державної податкової служби із страховою компанією
регулюється шляхом укладення договору між ДПА України та страховиком.

Відповідно
до п.3.4.2. договору про проведення обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів державної податкової служби №08-03-21/059-06
від 14.03.2006 р. укладеного між Державною податковою адміністрацією та HACK "Оранта" у разі настання страхового
випадку страхувальник (ДПА України) здійснює оформлення документів на виплату
страхових сум.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
страхування" від 07.03.1996 р. та п.3.2.2 договору про проведення
обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб органів
державної податкової служби страховик зобов'язаний забезпечити виплату
страхових сум за умови якщо подія, що
сталася визнана як страховий випадок. Страховик виплачує страхове відшкодування
по державному обов'язковому особистому страхуванню осіб рядового, начальницького та вільно найомного складу
органів і підрозділів внутрішніх справ лише на підставі документів, які надаються компетентними органами (ДПА у
м. Києві).

Відповідно
до п.3.1. вказаного договору страховик мас право відмовити у виплаті страхової
суми застрахованому, якщо пред'явлені на
виплату документи не відповідають вимогам чинного законодавства. Страхуваїьник
(ДПА України) згідно п.3.3.1 має право відмовити застрахованому в оформленні
документів, необхідних для виплати
страхової суми, якщо їх вимоги не
грунтуються на чинному законодавстві. Інших підстав для відмови у виплаті
страхової суми договором не передбачено.

Відповідно
до п.6.2. договору спори між Страховиком та Страхувальником вирішуються у
встановленому законодавством порядку.

Представник
ДПА України в судовому засіданні заперечуючи проти позову пояснив суду, що в 2007 році між ДПА України та страховиком
не укладено договір стосовно виплат страхових сум та відповідно припинення прийому
документів на виплату страхових сум пов*язане з відсутністю коштів на їх
виплату.

Однак
недостатність коштів для виплати страхової суми не с підставою
для відмови застрахованому у оформленні документів на виплату страхової суми та
відповідно для їх направлення до страховика. Відсутність коштів на рахунку не
позбавляє можливості отримувати страхові виплати.

Відповідно
до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних
повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінюючи
зібрані по справі докази, суд
вважає, що відповідачами не надано суду
доказів на підтвердження правомірності своїх дій стосовно не направлення
документів ОСОБА_1 до страховика в 2006 році на виплату страхової суми .За
таких обставин суд вважає, протиправними
дії ДПА України щодо вказівки органам державної податкової служби - лист від
03.05.2006 року № 8307/7/01-0517про припинення прийому документів на виплату
страхових сум. Також суд вважає
протиправними дії Державної податкової адміністрації у м. Києві щодо не
направлення заяви ОСОБА_1 на виплату страхової суми від 07.03.2006 р. та
доданих до неї документів страхувальнику. Заява позивача разом з доданими
документами підлягає направленню страхувальнику для виплати ОСОБА_1 страхової
суми.

Отже
судом встановлено, що відповідачами були
порушені права позивача, внаслідок чого
йому було завдано моральну шкоду, разом
з тим суд вважає, що розмір шкоди є
завищеним. При цьому суд враховує,
глибину душевних страждань позивача,
їх тривалість і характер, істотні
вимушені зміни у його життєвих стосунках,
часу і зусиль , ступінь порушення
способу його життя та при визначенні розміру моральної шкоди керується вимогами
розумності і справедливості, а тому суд
приходить до висновку , що слід стягнути
з Державної податкової адміністрації України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду
в розмірі 3000 (три тисячі) гривень та з Державної податкової адміністрації в
м. Києві на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі)
гривень.

Крім
того, суд не приймає до уваги посилання
відповідачів на те, що позивачем
пропущено річний термін звернення до суду з наступних підстав. Позивач за
захистом своїх прав звернувся до суду 18.05.2007 року , а лист ДПА в м. Києві адресований на його
ім*я «Щодо розгляду страхової події » датований 11.05.2006 року. Як пояснив
позивач в судовому засіданні вказаний лист він отримав значно пізніше . При
цьому відповідачами не надано суду доказів ,
а саме: чи-то реєстру вихідної кореспонденції ДПЛ в м. Києві , чи-то розписки позивача на підтвердження того
коли ОСОБА_1 отримав даний ли ст. За
таких обставин суд приходить до висновку ,
що позивачем не пропущено термінів звернення до суду.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. 46 Конституції України, Законами України «Про державну податкову
службу в Україні», «Про міліцію», «Про страхування». Постановою Кабінету Міністрів
України № 349 від 03.06.1994 «Про затвердження порядку та умов обов'язкового
державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової
служби» , ст. ст. 8.
9, 10,
11, 17, 19,
24, 25, 69, 71, 122, 124. 128.
138.139. 143. 151. 158-163 КАС України , суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративним
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
дії Державної податкової адміністрації України щодо вказівки органам державної
податкової служби - лист від 03.05.2006 року № 8307/7/01-0517про припинення
прийому документів на виплату страхових сум протиправними.

Визнати
протиправними дії Державної податкової адміністрації у м. Києві щодо не
направлення заяви ОСОБА_1 на виплату страхової суми від 07.03.2006 р. та
доданих до неї документів страхувальнику.

Зобов*язати
Державну податкову адміністрацію в м. Києві направити заяву ОСОБА_1 на виплату
страхової суми від 07.03.2006 року та додані до неї документи страхувальнику
для виплати ОСОБА_1 страхової суми.

Стягнути
з Державної податкової адміністрації України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду
в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з
Державної податкової адміністрації в м. Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду
в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у 20-ти денний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може
бути оскаржена до Київського апеляційного

адміністративного
суду через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів.
Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається
протягом 10 днів.