Справа № 2-а-1408/08
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня
2008 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого
судді Катаєвої Е.В.

при
секретарі Юзефович
Ю.А.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні
в місті Одесі
справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства „Веселка" до Роздільнянської міжрайонної
державної податкової інспекції в Одеській області, про скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні
2007 року до суду звернулось Приватне підприємство „Веселка" з позовом до
Роздільнянської міжрайонної податкової інспекції в Одеській області про
скасування рішення від 18.06.2007 року №/0 про нарахування штрафних
санкцій у сумі 207 794, 40 гривень, прийнятого на підставі акту №152/23-22514550
від 06.06.2007 року щодо контролю здійснення розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, зазначив,
що воно видане в супереч п.1
ст. 9 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки при здійсненні торгівлі продукції
власного виробництва реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки
не застосовуються.

У
судовому засіданні представник позивача посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві просив позовні
вимоги задовольнити.

Представники
відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, оскільки під час перевірки встановлено, що ПП „Веселка" здійснювало торгівлю за
готівкові кошти продукцією власного виробництва (безалкогольних напоїв) без
застосування РРО, фізичним особам (СПД), доставка товару здійснювалась особистим
транспортом ПП. „Веселка", кошти за
товар приймалися водіями з наступним здаванням їх в касу підприємства.
Представники вважали, що рішення МДПІ
прийняте на підставі діючого законодавства,
в межах повноважень наданих законом.

Вислухавши
пояснення представників сторін,
допитавши свідків, дослідивши
надані сторонами докази у їх сукупності,
судом встановлено, що Приватне
підприємство „Веселка" взято на податковий облік 05.04.2004 року за №568 у
Великомихайлівській ДПІ, зареєстровано
як платник ПДВ, свідоцтво від 01.04.2004
року №21653135.

З
21.05.2007 по 01.06.2007 року працівниками відповідача була здійснена
позапланова перевірка з питань дотримання вимог податкового та валютного
законодавства ПП. „Веселка" за період з 01.10.2004 по 01.04.2007
року, за результатами якої складено акт
№152/23 - 22514550 від 06.06.2007 року,
на підставі якого 18.06.2007 року Роздільнянська МДПІ прийняла спірне
рішення №2/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
207 794 гривен 40 копійок у зв'язку з порушенням позивачем п. 1 статті 3
розділу II Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" №265/95-ВР (далі Закон), а саме ПП „Веселка" здійснило роздрібну
торгівлю за готівкові кошти продукцією власного виробництва (безалкогольних
напоїв) з прийманням грошових коштів не в касі підприємства, а через засоби пресувальної торгівельної
мережі без використання реєстратора розрахункових операцій на суму 41 558, 88 гривень (а.с. 24-25).

У
відповідності до пункту 1 статті 9 Закону реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і

організаціями
усіх форм власності, крім
підприємств торгівлі та громадського
харчування, у разі проведення
розрахунків у касах цих підприємств,
установ і організацій з
оформленням прибуткових і
видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у
встановленому порядку.

Поняття
роздрібної торгівлі у розумінні податкового законодавства - Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"
( 481/95-ВР ) - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та
іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання
незалежно від форми розрахунків, у тому
числі на розлив у ресторанах, кафе, барах,
інших підприємствах громадського харчування.

Пунктом
3-м Наказу Міністерства економічних зв'язків торгівлі України за №369 від
08.07.1996 року термін „засоби пересувної мережі" вживається в такому
значенні - автомагазини, автокафе, авторозвозки,
автоцистерни,
лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання
(низькотемпературні лотки-прилавки),
розноски, лотки, столики тощо.

Судом
безспірно встановлено, що в перевіряємий
період ПП „Веселка" здійснювало торгівлю за готівкові кошти продукцією
власного виробництва (безалкогольних напоїв) з прийманням грошових коштів через
касу підприємства. При цьому представники відповідача у судовому засіданні не
заперечували проти той обставини, що
кошти за реалізацію продукцію на суму 41 558 гривен 88 копійок приходувались в
касу підприємства позивачем у повному обсязі (а. с. 23).

У
відповідності до частини 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями,
на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 5) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття рішення.

В силу
частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Жодного
належного доказу в підтвердження тих обставин,
що ПП „Веселка" здійснило роздрібну торгівлю за готівкові кошти
продукцією власного виробництва (безалкогольних напоїв) з прийманням грошових
коштів не в касу підприємства, а через
засоби пресувальної торгівельної мережі відповідачем суду не надано.

В
підтвердження порушення закону представники відповідача посилались на той
факт, що кошти здавались в касу
підприємства водіями ПП „Веселка" які доставляли продукцію суб'єктам
підприємницької діяльності. Проте зазначене судом не прийнято до уваги, оскільки така позиція суперечить пунктам 1.2.
і 3.3. Положення про ведення касових операцій у національної валюті в Україні, затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004 року №637, узгодженого з Держаної податкової
адміністрацією України, зареєстрованого
в Мінюсті України 13.01.2005 року за №40/10320 (далі у тексті Положення)
відповідно до якого каса - приміщення або місце здійснення готівкових
розрахунків, а також приймання, видачі,
зберігання готівкових коштів,
інших цінностей, касових
документів; приймання готівки касами підприємств проводиться за прибутковими
касовими ордерами, підписаними головним
бухгалтером або особою, уповноваженою
керівником підприємства, і в
підтвердження про її отримання видається квитанція за підписами головного
бухгалтера або особи, уповноваженої
керівником підприємства, і касира, засвідчена печаткою (штампом) підприємства.

Аналіз
положення статті 9 „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", а також Положення
свідчить, що зазначений законодавчій та
нормативний акти не ставлять застосування РРО при реалізації продукції власного
виробництва в залежність від суб'єкту здійснення оплати за придбану продукцію і
не ставлять в обов'язок покупцю продукції (в даному випадку ППОСОБА_1 та ПП
ОСОБА_2) особисто в касі отримувати квитанцію про оплату товару.

Крім
того, необхідно зазначити, що частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України (2747-15 ) суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд
вважає, що при здійсненні перевірки
працівники МАПІ не в праві були обґрунтовувати свої висновки поясненнями ПП
ОСОБА_1, ПП ОСОБА_2, так як виходячи із змісту статті 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні" органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право:
одержувати у платників податків (посадових осіб платників податків) пояснення з
питань, що виникають під час перевірок
та стосуються реалізації повноважень органів державної податкової служби, встановлених цим та іншими законами України;
перевіряти під час проведення перевірок у фізичних осіб документи, що посвідчують особу.

Із
змісту Акту перевірки не вбачається у зв'язку з чим ОСОБА_2, ОСОБА_1 надавали пояснення Начальнику
Роздільнянській МАПІ, чи попереджались
вони про відповідальність і чи надані вони добровільно або під впливом
будь-яких обставин, чи з іншої зацікавленості, не з'ясовані відносини між суб'єктами
господарювання.

З
урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та обставин, суд прийшов до висновку, що рішення №2/0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 207 794 гривен 40 копійок у зв'язку з
порушенням ПП „Веселка" п. 1 статті 3 розділу II Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" №265/95-ВР (далі Закон),
прийнято Роздільнянською МАПІ безпідставно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотриманням необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями,
на досягнення яких спрямоване це рішення, а потому позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 7,
8, 9, 11,
86, 159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги Приватного підприємства „Веселка" до Роздільнянської міжрайонної
державної податкової інспекції в Одеській області, про скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій - задовольнити.

Скасувати
рішення від 18 червня 2007 року Роздільнянської міжрайонної державної
податкової інспекції в Одеській області №2/0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 207 794 гривень 40 копійок до
Приватного підприємства „Веселка".

Постанову
може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до
Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.