Справа № 2а-6950/08
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-6950/08
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25
вересня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді
Ральченка І.М.

при секретарі Кіт С.В.

за участі:

позивача
-ОСОБА_1

представника
відповідача - Карамишевої Л.В.

розглянув
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зміївського районного центру
зайнятості про визнання нечинними та скасування наказу, розпорядження та акту,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом у якому просила визнання нечинними та скасувати
управлінські документи Зміївського районного центру зайнятості: наказ № 11 від
24.03.2008 р. „Про повернення коштів”, розпорядження № 181 від 24.03.08 р. „Про
повернення коштів”, акт № 62 від 20.03.08 р. „Розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення”. В обґрунтування позовних
вимог позивачка зазначила, що відповідач при винесенні вищезазначених
управлінських документів не звернув уваги на відсутність документально
підтвердженого факту її працевлаштування та документально підтвердження
отримання нею заробітної плати, що є протиправним. Зазначила, що оскаржувані
управлінські документи суперечать вимогам п.3 ст.1 Закону України „Про
зайнятість населення”, п. 11 ст.1 та
ст..31, п.п.2,3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття”, а також вимогам ст.ст.21,24,94
Кодексу законів про працю України. Вважає дії відповідача неправомірними та
такими, що порушують її цивільні, трудові права та інтереси у
сфері публічно-правових відносин, як фізичної особи, а тому зазначені
управлінські документи підлягають скасуванню у судовому порядку.

У судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник
відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити позивачці у
задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказала, що
перевіркою обґрунтованості виплат позивачці матеріального забезпечення,
проведеної відповідачем, було встановлено, що позивачка, як безробітна
отримувала виплати допомоги по безробіттю
відповідно до вимог Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття” та „Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним
підприємницької діяльності”, однак не повідомила відповідача, що в період її
перебування на обліку як безробітної вона була працевлаштована за договорами
підряду у ЗАТ „Завод ЄЛОКС”, тобто сама забезпечила себе роботою та отримувала
дохід, чим порушила свій обов'язок
своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови отримання нею
забезпечення та соціальних послуг. Відповідно до „Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним
підприємницької діяльності”, у разі встановлення центрами зайнятості належності
безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як
безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно
отриманого матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Вважає дії директора Зміївського районного
центру зайнятості цілком обґрунтованими, а управлінські документи зазначені у
позовній заяві законними.

Вислухавши
пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи судом
встановлене наступне.

22 вересня 2006
року ОСОБА_1 звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Змііївського
районного центру зайнятості, наказами якого від 29.09.2006 року позивачці був
наданий статус безробітної та призначена виплата допомоги по безробіттю.

20.03.2008
року центром зайнятості проведена перевірка обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення, актом якої встановлено, що ОСОБА_1 працювала за
договорами підряду від 24.05.2007 року, 01.06.2006 року та 01.07.2007 року за
отримувала дохід за виконані роботи.

Наказом
центру зайнятості від 24.03.2008 року №11 прийнято рішення про повернення
коштів у сумі 959 грн. 84 коп.

У відповідності
до ст. 2 Закону України „Про зайнятість населення” безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно
ч.2,3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття” застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості
про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних
послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків
та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України
з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Позов не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

У заяві від
29.09.2006 року про надання статусу безробітного ОСОБА_1 вказувала, що трудовою
діяльністю не займалася.

З отриманої
інформації від ДПА Зміївського району Зміївським районним центром зайнятості
було виявлено, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку як безробітна
отримувала дохід за договорами підряду з ЗАТ „Заводом „Елокс”.

Зазначене
підтверджено договорами підряду від 24.05.2007 року, 01.06.2006 року та
01.07.2007 року на загальну суму 2557 грн.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 не заперечувала, що одержувала винагороду за договорами
підряду, з якої ЗАТ „Завод „Елокс”
сплачувало податок з доходів фізичних осіб та страхові виплати на
обов'язкове пенсійне страхування.

Отже, в період
знаходження на обліку в центрі зайнятості як безробітна ОСОБА_1 займалася
трудовою діяльністю за винагороду, про що центр зайнятості не повідомила, у
зв'язку з чим, центр обґрунтовано дійшов висновку про невиконання ОСОБА_1
обов'язків, передбачених ст. 36 Закону та на підставі закону прийняв рішення
стягнення коштів.

Зважаючи на
викладене, наказ центру зайнятості від 24.03.2008 року №11 про повернення
коштів є законним, а тому скасуванню не підлягає.

Суд вважає
безпідставними доводи позивачки про те, що вона не отримувала доходів. Відповідно
до п.п. „ї” п. 1.3 ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”
дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний
платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких
видів діяльності на території України, у тому числі у вигляді винагороди за
цивільно-правовими договорами, одержуваних резидентом або нерезидентом, якщо
джерело виплати (нарахування) таких доходів знаходиться на території України,
незалежно від резидентського статусу особи, що їх виплачує (нараховує).

Згідно ч.2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено
інший порядок судового провадження.

Відповідно до
ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється зокрема на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Позивачка
оскаржує лист Зміївського районного центру зайнятості від 24.03.2008 року та
Акт №62 від 20.04.2008 року, які не містять владних управлінських приписів,
тому не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, а отже оскарженню в порядку
адміністративного судочинства не підлягають.

На підставі
викладеного, керуючись ч.2,3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття”, ст.ст. 4, 7, 104, 159,
160-162 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Зміївського районного центру
зайнятості про визнання нечинними та скасування наказу, розпорядження та акту - відмовити.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.

Повний
текст постанови виготовлений 30 вересня 2008 року.

Суддя (підпис)

З оригіналом
згідно.

Суддя
І.М. Ральченко