Справа № 22-а-15216/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-15216/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі

Агейченковій К.О.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Головного управління Пенсійного фонду України в
Луганській області

на постанову

Луганського окружного адміністративного суду

від

20 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-9139/08

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Головного управління Пенсійного фонду України в
Луганській області Головне управління Державного казначейства України в
Луганській області

про

визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2008 року позивач звернувся до суду з
позовом до УПФ, в якому просив
визнати протиправної бездіяльності відповідача, зобов'язати зробити перерахунок
пенсії встановивши її у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової
пенсії, виходячи з 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2005
року, доплати до пенсії як інваліду війни II групи з
01.01.2005 року - 350% мінімальної пенсії за віком, з 01.01.2006 року - 40 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, (при цьому
розрахунок позивачем зроблено виходячи з 40% від основної та додаткової пенсії,
розрахованої позивачем за Законом № 796), зобов'язати відповідача виплатити
донараховану пенсію за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року у розмірі
48420,18 грн., :впустивши негайне виконання рішення суду, зобов'язати робити
перерахунок пенсії у разі підвищення мінімальної пенсії за віком надалі.

Позивач вважає, що він як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи має право на соціальне забезпечення у
зазначених розмірах.

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2008
року позов задоволено частково.

Судом
встановлено наявність у позивача права на отримання пенсії у розмірах,
встановлених ст. 50 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а саме додаткової пенсії у розмірі 75 % від
розміру мінімальної пенсії за віком і дійшов до висновку про необхідність
здійснити перерахунок пенсії з 22.05.2008 року. В задоволені решти позовних
вимог відмовлено, оскільки позивачем пропущений передбачений ст. 99 КАС України
річний строк звернення із позовом до суду.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права.

Особи,
які беруть участь у справі в судове засідання за
викликом не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги,
що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого
Законом.

ОСОБА_1 належить (віднесена) до категорії 1 як особа, яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, його визнано інвалідом 2 групи, що
підтверджується відповідними
посвідченнями.

Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення
та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.
Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75
відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до
статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії
чи іншого доходу.

Встановлені
підпунктом 12 статті 28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008
рік» № 107 - ІV від 28.12.2007 року процентні розміри для визначення розміру
пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та внесені
відповідні зміни до спеціального Закону були визнані такими, що не відповідають
Конституції України згідно з Рішенням Конституційного суду України від
22.05.2008 року у справі № 10-рп/2008. Конституція України не допускає звуження
існуючих прав при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих.

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом
Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91
копійка, визначеним Кабінетом Міністрів України, зокрема постановою № 1 від 3
січня 2002 року „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
державного бюджету”, (а з 1 вересня 2004 року - 22 грн. 30 коп.), колегія судів
не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмір в силу різного правового
навантаження цих визначень неможливо.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком
визначений лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне
страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого
для осіб що втратили працездатність.

Колегія суддів не бере до уваги положення частини третьої ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для
відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання
пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50
та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 2 ч.1 Закону України "Про прожитковий мінімум"
від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії
за віком.

Згідно ст. 58 Закону України " Про Державний бюджет України на 2008
рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий
мінімум складає: з 01.01.2008 року - 470 грн., з 01.04.2008 року - 481грн., з 01.07.2008 року - 482 грн., з
01.10.2008 року - 498 грн.

Таким чином, для позивача як інваліда 2 групи, особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної
пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній
справі колегія суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і
право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6,
статтею 8, частиною 2 статті 19,
статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань,
виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав дії УПФ
щодо відмови нарахувати та виплатити
позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірах передбачених
ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов'язав відповідача
здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії позивачу у розмірі 75 % від
розміру мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в
Луганській області на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2008 року у справі №
2-а-9139/08 за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в Луганській області «про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії» - залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: