Справа № 2-а-6071/08
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-6071/08
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 жовтня 2008 року о 16 годині 10 хвилин м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Чабаненко С.В.

при секретарі - Дашковій
А.М.

за участю представника
відповідача- Щербини О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації
Дніпропетровської області, третя особа: Головне управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської області, про стягнення коштів на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про
стягнення з управління праці та соціального захисту населення у Юр'ївському
районі Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області
коштів на оздоровлення як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Ухвалою суду від
21.08.2008 первісний відповідач був замінений та до участі у справі в якості
належного відповідача за згодою представника позивача було залучене управління
праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської області, в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог відповідно до ухвали суду від 11.09.2008 - Головне управління
праці та соціального захисту населення Дніпропетровської області.

В судове
засідання представники позивача та третьої особи не з'явилися. Представником
позивача надано заяву про розгляд справи без її участі. Таким чином відповідно
до вимог, встановлених ст. 128 КАС України, наведені обставини не перешкоджають
розглядові даної справи.

В обґрунтування
позовних вимог у позовній заяві позивачем було зазначено, що відповідно до ст.
48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 йому передбачені щорічні
виплати на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на час виплати, тобто за період з
2003 по 2007 роки відповідач повинний сплатити на його користь 4 878 грн.
Вищезазначені виплати повинні нараховуватися та виплачуватися органами соціального
захисту за місцем його проживання. Таким чином, просив стягнути з відповідача
на його користь несплачену суму на оздоровлення у розмірі 4878 грн.

Представник
відповідача проти позову заперечувала, пояснивши, що позивач з 2001 року на
території Павлоградського району не зареєстрований. На обліку в управлінні
праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської області як громадянин, постраждалий внаслідок
Чорнобильської катастрофи в період 2003-2007 роки не перебував, із заявами на
виплату допомоги на оздоровлення не звертався. Згідно з довідкою управління МВС
України в Дніпропетровській області позивач був зареєстрований у АДРЕСА_1 та
знятий з реєстрації 25.04.2001 до с. Первомайське Юр'ївського району
Дніпропетровської області. Нарахування та виплата такого виду допомоги
проводиться Головним УПСЗН, однак відповідно до отриманої довідки Центру по
нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю
призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської
обласної державної адміністрації позивач в базі даних одержувачів
Дніпропетровської області не значиться. Крім цього, відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам І-ІІІ груп, дітям-інвалідам, учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2, 3 категорії, дітям, які втратили внаслідок Чорнобильської
катастрофи одного з батьків, евакуйованим із зони відчуження у 1986 році,
включаючи дітей. Оскільки відповідно до ксерокопії посвідчення, яке міститься в
матеріалах справи, позивач до жодної з названих категорій не належить, оскільки
йому встановлено статус громадянина, який потерпів від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, то права на щорічну допомогу на оздоровлення він не
має.

Заслухавши
пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх
у сукупності суд дійшов наступних висновків.

Згідно посвідчення НОМЕР_1, копія якого міститься в матеріалах справи,
позивач віднесений до категорії 3 осіб, потерпілих від Чорнобильської
катастрофи та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» для осіб, які постійно проживають або постійно працюють у зонах
безумовного (обов'язкового) відселення та гарантованого добровільного
відселення за умови, що вони постійно проживали на день аварії або на 1 січня
1993 р. у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні добровільного
відселення - не менше трьох років.

Статтею 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.
14 цього ж Закону до категорії 3 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи віднесено в тому числі й потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не
віднесені до категорії 2), які:

- постійно
проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого
добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року
прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на
території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та
відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Відповідно до п. 2 ст. 22 вищенаведеного Закону особи, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до категорії 3 мають право на
першочергове забезпечення пільговою санаторно-курортною путівкою або путівкою
на відпочинок чи одержання компенсації вартості самостійного
санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок
виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне визначення надається й
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення»
відповідно до якої право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення
встановлено за такими громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: інвалідами I і II групи, учасниками ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії, інвалідами III групи та дітьми-інвалідами, учасниками ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожною дитиною, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованими із зони відчуження
у 1986 році, включаючи дітей.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р.
N 936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» розпорядниками бюджетних коштів нижчого
рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики
Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту
населення обласних, Головне управління соціального захисту населення Київської
міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської,
управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських)
держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального
захисту інвалідів.

Призначення громадянам компенсацій, допомоги
певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. N 1146 (1146-2002-п)
“Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги”.

Органи соціального
захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (796-12) (далі - Закон), звіряють у разі потреби
отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних
виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим
реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117.

Виплата
компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше
встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне
посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з
дня видачі йому посвідчення
встановленого зразка.

У разі зміни місця
реєстрації або місця роботи громадянин для отримання виплати за новим місцем
реєстрації або місцем роботи подає протягом трьох місяців заяву та довідку про
отримані виплати (нарахування).

Виплата компенсацій та допомоги
певних видів, передбачених Законом (796-12), проводиться центрами по
нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального
захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських,
районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації
громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам …

Завданням
адміністративного судочинства, згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. При
цьому, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чи
обґрунтоване рішення, чи використані повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, та ін.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено письмовими доказами, в
період з 2003 по 2007 рік включно позивач не був зареєстрований ані на
території Юр'ївського району, ані на території Павлоградського
району (ар.с.12, 13,35).

В управліннях праці та соціального захисту
населення Юр'ївської та Павлоградської районних державних адміністрацій
Дніпропетровської області не перебував як особа, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (ар. с. 23, 36).

В
базі даних Центру по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за
правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог
Дніпропетровської обласної державної адміністрації як одержувач не
обліковується (ар.с. 34).

Доказів
відносно того, що в період з 2003 по 2007 рік за три місяці до початку
звітнього періоду позивач надавав до управління праці та соціального
захисту населення заяви про виплату щорічної допомоги
на оздоровлення суду позивачем не надано.

Крім
цього, відповідно до ст. 48 Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р.
N 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення» позивач не має права на вказаний
вид допомоги на оздоровлення.

Таким
чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є незаконними та відповідно
підстави для їх здоволення відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 86, 94, 128, 160-162, 167, 186, 254
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської
області, третя особа: Головне управління праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської області, про стягнення коштів на оздоровлення відмовити
повністю.

На
постанову протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський
окружний адміністративний суд може бути подано заяву про її апеляційне
оскарження, а протягом двадцяти днів після подання заяви - апеляційна скарга на
постанову суду.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, у разі її подання протягом десяти днів з дня складання постанови у
повному обсязі.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її
подання - після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили
після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

В
повному обсязі постанова суду складена 13.10.2008.

Суддя
С.В.Чабаненко