Справа № 22-а-11708/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

суддя 1 - ї інстанції Ісаєнко Ю.А. справа №
Суддя-доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 року м. Донецьк

зал судового засідання №3 у приміщенні суду за
адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка,
26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В.,

Нікуліна О.А.,

при секретарі судового засідання: за
участю позивача

Шептульовій
С.Ю., ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

29 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-13189/2008 (суддя Ісаєнко Ю.А.)

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Головного Управління Пенсійного фонду України в
Донецької області Головного
управління Державного Казначейства України в Донецької області

про

зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення не
донарахованих сум та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,
стягнення не донарахованих сум та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду
від 29 серпня 2008 року
позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач з
постановою суду першої інстанції не погодився,
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права .

При апеляційному розгляду
справи позивач просить постанову Донецького окружного
адміністративного суду скасувати ;
позовні вимоги задовольнити.

Інші особи у судове засідання не з'явилися, про дату,
час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України ,
неприбуття у судове засідання сторін належним чином повідомлених , не є
перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

ОСОБА_1 - особа
, що постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії .

Як видно з матеріалів справи , 20 червня 1992 року позивачу була
призначена пенсія . Вислуга
років позивача складає 23
роки , що становить 59% від суми
грошового забезпечення.

На момент призначення пенсії позивачеві,
відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 зазначеного Закону ( у редакції, що діяла на
той час) особам, які мають право на пенсію за цим законом та які брали участь у
ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і
віднесені до категорії 1 , розмір пенсії за вислугу років збільшувався на 10 %
відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до Закону України від 04.04.2006 р. № 3591-4 "Про внесення
змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального
захисту військовослужбовців", який змінив назву Закону України " Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" на Закон України
"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб" та змінив редакцію п. "в" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб", якою не передбачено збільшення розміру пенсії учасникам
ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби.

Згідно
п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 04.04.2006 р. №
3591-4, вислуга років для призначення
пенсій, що була обчислена особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
особам надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" ( 2262-12 ). відповідно до нормативно-правових
актів щодо призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, перегляду не
підлягає.

Вказаний Закон в новій редакції на час розгляду справи судом першої інстанції, залишався
чинним , його положення неконституційними не визнавались.

Колегія суду погоджується з
висновком суду першої інстанції , що зазначені зміни законодавства та відповідний
перерахунок не потягли за собою зменшення пенсії позивача, навпаки, розмір
пенсії ОСОБА_1 збільшився, що підтверджується розрахунками у матеріалах
пенсійної справи (станом на 01.04.2006, 22.04.2006 року - 1393.53 грн., на
01.01.2008 року - 1649.03 грн.) Вимоги позивача щодо зобов»язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії, стягнення не донарахованих сум пенсії, моральної
шкоди не ґрунтуються на Законі.

Згідно з п. п. 1, 2 частини 3 статті
2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно
до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає , що Головне управління Пенсійного
фонду України у Донецькій області
відносно ОСОБА_1 діяло в
межах пенсійного законодавства
і не спричинило позивачу ні
матеріальної , ні моральної шкоди.

За
наслідками викладеного та відповідно до нормативного припису ч. 3 ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого, обґрунтованим
є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін

Ухвала у повному
обсязі складена 27 жовтня 2008року.

Керуючись
статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького
окружного адміністративного суду
від 29 серпня 2008 року по справі
№. 2-а-13189/2008 за позовом ОСОБА_1
до Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення не донарахованих сум та
відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Дяченко С.П.

Судді:
Сіваченко І.В.

Нікулін
О.А.

З оригіналом
вірно:

Суддя-доповідач
Дяченко С.П.