Справа № 22-а-12031/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя
першої інстанції Ісаєнко Ю.А.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
жовтня 2008 року м. Донецьк

зал
судового засідання №3 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів:
Сіваченко І.В.,

Нікуліна О.А.,

при секретарі судового
засідання: за участю: представника
позивача

Шептульовій С.Ю., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

18 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-14214/08 (суддя Ісаєнко
Ю.А.)

за позовом

ОСОБА_2

до

Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області

про

перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області про перерахунок
пенсії. Обґрунтовує свої вимоги тим, що він є інвалідом 3-ї групи, внаслідок
захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС. Відповідно до
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на пенсію розмір, якої не
повинен бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Просив
зобов'язати відповідача призначити йому пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 18
серпня 2008 року позов ОСОБА_2
- задоволено. Визнано відмову Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області неправомірною.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької
області перерахувати основну та додаткову
пенсію відповідно до ст. ст. 49, 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ОСОБА_2 з 22 травня 2008 року.

З постановою суду відповідач не
погодився, подав апеляційну скаргу, вважаючи, що судом першої інстанції
неправильно застосовані норми матеріального права та норми законодавства.
Просив рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове, відмовивши
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 196
Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання
сторін належним чином повідомлених не є перешкодою для апеляційного розгляду
справи.

Колегія суддів заслухавши суддю - доповідача, представника позивача,
перевіривши матеріалами справи в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

При вирішенні даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що
позивачу як особі, яка постраждала від ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була
встановлена 3-тя група інвалідності, пов'язана
з ліквідацією наслідків аварії.

Відповідно до норм ст.ст. 54, 50
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач, як інвалід 3-ї групи пов'язаної з
наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС,
має право на основну - державну пенсію у розмірі 6 - мінімальних пенсій
за віком, а також на додаткову пенсію у розмірі 50% - мінімальної пенсії за
віком.

Колегія суддів, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при
вирішенні даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку, про
необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір основної - державної пенсій
для інвалідів 3-ї групи постраждалих від Чорнобильської катастрофи, не може
бути нижчим 6 - ти мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія має складати
50 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, висновки суду першої інстанції обґрунтованими,
оскільки відповідно до вимог ст. ст. 46, 48 Конституції України громадяни
України мають право на достатній життєвий рівень та соціальний захист, що
включає в себе і право громадянина на пенсійне забезпечення в
старості. Більш того, пенсії та інші соціальні
виплати та допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не
нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» (далі ЗУ № 2017 від
05.10.2000р.), визначаються правові засади формування та застосування державних
соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до норм ст. ст. 5,6 ЗУ № 2017 05.10.2000р., основним державним
соціальним стандартом є прожитковий мінімум, на підставі якого
встановлюються та визначаються державні гарантії та стандарти в усіх сферах
життєдіяльності населення, в тому числі й щодо дотримання соціальних
гарантій та стандартів підтримки
інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17 вказаного Закону основні державні
соціальні гарантії встановлюються
законами України, з метою забезпечення конституційних прав громадян на
достатній життєвий рівень - до таких гарантій віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком та
мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть бути меншими від
прожиткового мінімуму встановленого законом.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що пенсія позивача
має бути перерахована саме відповідно до норм ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, розмір якої
не може бути нижчим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвала у повному обсязі складена 03
листопада 2008 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України
в м. Вугледар Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду
від 18 серпня 2008 року у справі № 2-а-14214/08 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.
Вугледар Донецької області про перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили
з моменту проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом місяця з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий: Дяченко С.П.

Судді: Сіваченко І.В.

Нікулін
О.А.

З оригіналом вірно:

Суддя
- доповідач
Дяченко С.П.