Справа № 22а-4596/08
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2008-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Петрова Р. І.
Доповідач Семененко Я.В.
(справа
№ 2а-13/2008)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
Семененка Я. В.

суддів -
Баранник Н.П., Юхименка О.В.

при
секретарі - Галоян О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області

на постанову
Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого
2008 року у справі №НОМЕР_1за позовами
ОСОБА_1ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту
населення Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської
області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення відповідно
до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

в с т а н о в и л а :

У січні 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4
звернулись до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовами, в яких просили ухвалити рішення, яким зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Онуфріївської районної державної
адміністрації Кіровоградської області виплатити на їх користь недоплачену суму
на оздоровлення за 2007 рік у розмірах відповідно - 2 200 гривень, 1 760
гривень, 2 080 гривень, 2 200 гривень. Посилалися на те, що вони є учасниками
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: Жук В. Т. - другої
категорії, ОСОБА_2 - першої категорії та інвалідом третьої групи, ОСОБА_3. -
першої категорії та інвалідом другої групи, ОСОБА_4. - другої категорії, у
зв'язку з чим перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту
населення Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської
області, а тому відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від
28.02.1991 року № 796-XII їм передбачено виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірах відповідно: п'яти, чотирьох, п'яти, п'яти мінімальних
заробітних плат. Проте, відповідачем,
всупереч вимогам Конституції України та вищезазначеному Закону, було
виплачено на користь позивачів за 2007 рік значно занижені суми компенсації на
оздоровлення, без урахування встановленого на території України розміру
мінімальної заробітної плати у 2007 році.

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської
області від 14 лютого 2008 року позовні
вимогиОСОБА_1ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено, а саме стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області
на користь позивачів невиплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2007
рік у розмірахОСОБА_2 - 1670 гривень,
ОСОБА_3 - 2080 гривень, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 2100 гривень кожному.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,
Управління праці та соціального захисту населення Онуфріївської районної
державної адміністрації Кіровоградської області подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що
спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм
законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги
учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Тобто, позивачами порушено
питання щодо правомірності дій відповідача, який в даних правовідносинах, при
нарахуванні ним та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, є суб'єктом
владних повноважень.

Так, позивачі, вказуючи на неправомірність дій
відповідача, посилалася на те, що розмір сум, які підлягають до сплати, повинні
розраховуватися у відповідності до ст..48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Управління праці та соціального захисту населення
Онуфріївської районної державної адміністрації наполягало на тому, що граничні
розміри виплат, особам які постраждали внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, визначені
Постановою КМУ, які і підлягають до застосування при визначені розміру щорічної
допомоги на оздоровлення.

Спору між сторонами щодо наявності у позивачів права на
отримання щорічної допомоги на оздоровлення, як особа, що постраждала внаслідок
ліквідації катастрофи на ЧАЕС не існує.

Апелянт,
зокрема посилався на те, що допомога на оздоровлення виплачена позивачу у
розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1996 р. №836
«Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року №562, тому підстав для її виплати в більшому
розмірі немає.

З такими
доводами апеляційної скарги колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Статтею
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії
інвалідам другої групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, інвалідам
третьої групи - чотирьох мінімальних заробітних плат, учасникам ліквідації
аварії на ЧАЕС другої категорії - п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому,
розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент здійснення виплати.
Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального захисту населення.

Разом з
тим, ст..71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зупинено
дію статті 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2007 рік в частині виплати компенсацій
і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р.
визнано неконституційним п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», яким зупинено дію Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальних заробітних плат.

Таким чином, з 09.07.2007р. у позивачів виникло право на
отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірах,
які визначені ст..48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Між тим, відповідач будь-яких дій на виконання вимог
Рішення Конституційного Суду України та вимог ст..48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не вчинив, чим припустився неправомірної бездіяльності.

Колегія суддів вважає, що позивачі мають право на
отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірах встановлених
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», а оскільки відповідачем вказане право не
визнається, то мають і право на стягнення не отриманої частини такої грошової
допомоги з відповідача.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про
те, що виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,
повинні здійснюватися в межах бюджетного фінансування та вважає їх
необґрунтованими з наступних підстав.

Право позивачів на отримання щорічної допомоги у розмірі
трьох мінімальних заробітних плат не залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і
закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно
держава, через створені нею органи, в даному випадку органи соціального захисту
населення, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах,
які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що органи
державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх обов'язків ( справа «Кечко проти України», рішення від
08.11.2005р.).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно, з
урахуванням встановлених обставин справи, стягнув з відповідача різницю між
виплаченою сумою щорічної допомоги на оздоровлення та тією сумою, яка мала бути
виплаченою позивачам у 2007 році відповідно до вимог Закону.

Таким чином, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі
викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської
області залишити без задоволення, а постанову Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 14 лютого 2008
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту ухвали.

(Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2008р.)

Головуючий Я.В.
Семененко

Судді Н.П.
Баранник

О.В.
Юхименко