Справа № 2-а-7880/08
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-7880/08
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 жовтня 2008 року о 14 годині 00 хвилин м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Чабаненко С.В.

при секретарі - Дашковій
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до до управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації про визнання
неправомірними дій, сплату недорахованих сум виплат допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про
визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської райдержадміністрації щодо неправильного нарахування їй
щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з
січня 2006 року по березень 2008 року та стягнення з відповідача на її користь
суму заборгованості за період з січня 2006 року по березень 2008 року у розмірі
9458,18 грн., тобто к розмірі, який відповідає прожитковому мінімуму,
встановленому у відповідні періоди для дітей віком до шести років. Крім цього,
просила поновити їй термін на звернення до суду, визнавши поважною причину
пропуску строку звернення до суду (відсутність коштів на правову допомогу) та
стягнути з відповідача спричинену їй моральну шкоду у розмірі 500 грн., а також
судові витрати в сумі 101 грн.

Позивач в судове
засідання не з'явилася та надала суду заяву про розгляд справи за її
відсутність.

Представник
відповідача в судове засідання також не з'явився,
відповідно до наданої суду заяви просив розглянути справу без його участі
враховуючи заперечення проти позову.

В запереченнях
проти позовних вимог вказано, що дії відповідача є правомірними, оскільки
виплата допомоги, передбаченої Законом України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» провадиться за рахунок коштів державного бюджету у відповідності з
вимогами ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України
та Закону України «Про Державний бюджет України», а також у відповідності з
вимогами ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми із
змінами від 28.12.2007, який набрав чинності 01.01.2008. Також у запереченнях
зазначено про необхідність застосування річного строку звернення до суду та
відмову у розгляді позову в частині стягнення допомоги у розмірі 4075,79 грн.
за 2006 рік та невідповідність вимог позивача про стягнення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, який відповідає
прожитковому мінімуму для дітей віком до шести років в період з січня по
березень 2008 року вимогам ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» із змінами, внесеними Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ, який
набрав чинності з 01.01.2008.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши у сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що
позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із
матеріалів справи, позивач відповідно до положень Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року мав право на пільги відповідно до
вимог цього Закону, а саме на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку з січня 2006 року по березень 2008
року.

Згідно з
довідками № 160/б від 17.03.2008 та № 172/б від 19.03.2008 Управлінням праці та
соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації, починаючи з
січня 2006 року, після закінчення терміну виплати допомоги по вагітності та
пологах щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку позивачу виплачувалась у
розмірі, передбачуваному законами України «Про державний бюджет України на 2006
рік» та «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 у справі за
конституційним поданням 46 народних депутатів абзац третій частини другої
статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», щодо
встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,
що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї
в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень
для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України, визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційним). Рішення Конституційного Суду України
у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ним позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення
статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України цього рішення. Зважаючи на те, що зупинення дії законів є
способом тимчасового припинення її дії в часі та/або за колом осіб, то
втрачання чинності нормативно-правовим актом, яким відбулося зупинення дії
певного закону, за правовими наслідками є поновленням дії цього закону, а
відповідно і поновленням прав та обов'язків осіб, які є учасниками
правовідносин, що є предметом регулювання такого закону. Зважаючи на те, що у
п. 5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09 липня
2007 року № 6-рп/2007 конкретно зазначено, що «рішення Конституційного Суду
України у цій справі має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції
при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок
дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними», то дане
рішення поширюється на правовідносини, які виникли внаслідок дії оспорюваних
нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.
2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Якщо суд визнає
причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа
розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. ч. 1, 2
ст. 100 КАС України).

Враховуючи те,
що позивач звернулася до суду за захистом своїх прав 24.03.2008, доказів на
підтвердження існування поважних причин пропуску строку звернення до суду не
надала, в той час, як відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, відповідач
наполягав на відмові у задоволенні адміністративного позову, в тому числі й
щодо вимог про стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2006 рік, суд не вбачає підстав для визнання
причини пропущення строку звернення до суду за даний період поважною та,
відповідно, для задоволення вимоги про стягнення з відповідача недоплаченої на
думку позивача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
за 2006 рік.

Що стосується
позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд не вбачає підстав
для їх задоволення, оскільки позивачем не доведено настання будь яких
негативних наслідків, пов'язаних з діями відповідача, в тому числі втрат
немайнового характеру внаслідок моральних страждань, та наявність причинного
зв'язку між діями відповідача та настанням будь-яких несприятливих наслідків,
пов'язаних з цими діями.

Вимоги позивача
про визнання неправомірними дії відповідача по нарахуванню не в повному обсязі
державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у
2008 році та стягнення недоплаченої допомоги не відповідає чинному
законодавству, оскільки у відповідності до ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», яка з 01.01.2008 діє у новій редакції, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Довідкою управління праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації № 160/б
від 17.03.2008 підтверджено надання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку з січня 2008
року саме в такому, як передбачено вищеназваною нормою закону, розмірі.

Вимоги позивача
про стягнення з відповідача на її користь всіх судових витрат, пов'язаних із
розглядом справи, в тому числі й пов'язаних з наданням правової допомоги суд не
вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст.
90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть
сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених
законом.

Крім цього ч. ч.
1, 3 ст. 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Тобто частковому
відшкодуванню за рахунок місцевого бюджету підлягають понесені позивачем судові
витрати, пов'язані із сплатою судового збору.

За вищенаведених
обставин відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу заборгованість зі
сплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за
період з січня по грудень включно 2007 року з урахуванням сум, що отримані нею
згідно ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» № 489-V від
19.12.2006 року.

Відповідно до ч.
1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Статтею 162 КАС
України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язати вчинити певні дії,
іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів
людини та громадянина, інших суб'єктів владних повноважень.

З метою захисту
прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до
висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну грошову допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі, встановленого
законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з січня по грудень
2007.

Враховуючи
викладене, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 заборгованість зі сплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 з
урахуванням сум, що отримані нею згідно ст. 56 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік» у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 69-72, 86, 94, 128, 160-162,
167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської райдержадміністрації про визнання неправомірними дій, сплату
недорахованих сум виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської райдержадміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1
заборгованість зі сплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 з урахуванням сум, що
отримані нею згідно ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» №
489-V від 19.12.2006 року, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі, встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років у сумі 4194 (чотири тисячі сто дев'яносто
чотири) грн. 97 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати у розмірі 46 (сорок шість) грн. 33 коп. відшкодувати на
користь ОСОБА_1 за рахунок Павлоградського районного бюджету.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня її складення у повному обсязі до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, у разі її подання протягом десяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її
подання - після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

В
повному обсязі постанова суду викладена 14.10.2008.

Суддя С.В.Чабаненко