Справа № 22-а-3947/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів
-
Носа С.П., Пліша М.А.

при
секретарі судового засідання -
Ступницькій Г.Я.,

за
участю осіб:

від
позивача - не явився,

від
відповідача - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою - Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2

на постанову Господарського суду Хмельницької області від 18 грудня 2007 року
по справі № 18/571-НА

за
адміністративним позовом Суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому,

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату фіксованого
страхового внеску за 1 квартал 2005 року, -

в с т а
н о в и л а :

18
грудня 2007 року Господарським судом Хмельницької області було прийнято
постанову по справі № 18/571-НА за адміністративним позовом Суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Хмельницькому, про визнання протиправною та скасування вимоги
про сплату фіксованого страхового внеску за 1 квартал 2005 року, якою в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що у відповідача - УПФ України в
м.Хмельницькому були правові підстави для прийняття вимоги про сплату
фіксованого страхового внеску за 1 квартал 2005 року.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач СПДФО ОСОБА_2., яка в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що така прийнята з порушенням норм
матеріального права, тому просить таку скасувати та прийняти нову про
задоволення позовних вимог.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що суд першої
інстанції помилково зробив висновок про сплату фіксованого розміру страхових
внесків за перший квартал 2005р., оскільки такий зроблений на підставі Закону
України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на
2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» від 25.03.2005р. №2505,
який набрав чинності з 31.03.2005р. Зазначає, що акт про розрахунок належних до
сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням частини єдиного
податку не підписував і не погоджувався з його змістом.

Апелянт
в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про час,
дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України
такий проведено у його відсутності.

Представник
відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та
просить таку відхилити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на заперечення
проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для її задоволення.

Розглядаючи
спір та приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно
і обґрунтовано виходив із вимог ст.ст.15, 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з п.п.9.3.2 п.9.3 ст.9
Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року
за № 21-1 зареєстрованою в Мінюсті України 16.01.2004 року № 128/2004 та з
врахуванням предмету спору дійшов до правильного висновку про правомірність дій
відповідача.

Судом першої інстанції було безспірно встановлено, що позивач, відповідно до Свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_2., зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, згідно ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. (із змінами та доповненнями).

Згідно
ч.8 Прикінцевих положень вказаного Закону фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту),
та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому
розмірі.

Платник
страхових внесків зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у
встановлені строки та в повному обсязі страхові внески, згідно ч.6 ст.17 цього
ж Закону.

Страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий
звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення
цього періоду.

На
виконання п.4 ст.8 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р., абз.8 п.8 ст.45 Закону України
«Про державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004р., п.2 ст.48, п.4
Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів
України» від 25.03.2005р. та Закону України «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі
умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом
Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року - 1 кварталу
2005 року», на підставі даних ДПІ у м.Хмельницькому (а.с.16-18), управлінням
Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому проведено розрахунок належних до
сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням частини єдиного
податку, відповідно до якого складено акт «Про розрахунок належних до сплати
сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням частини єдиного
податку» від 25.04.2007р. та проведено позивачу донарахування сум несплачених
страхових внесків до фіксованого розміру за період з 01.01.2005р. по
30.03.2005р. на загальну суму 230,82
грн.

Згідно
ч.4 ст.18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р., передбчаено, що страхові внески не включаються
до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему
оподаткування.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки за 1
квартал 2005 року Державним казначейством України не проведено перерозподіл
коштів, сплачених фізичними особами - підприємця в складі єдиного чи
фіксованого податку та усі кошти надійшли до місцевого бюджету, тому підставно
з позивача підлягає достягненню сума страхових внесків, виходячи із розрахунку
зазначеного в запереченнях на позов та даних податкового органу.

Враховуючи, що відповідно
до ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані
та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону,
в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з врахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій, відповідачем правомірно прийнято вимогу про
сплату недоїмки.

З огляду на вказане, колегія суддів
приходить до переконання, що управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому як суб'єкт владних повноважень, приймаючи вимогу
про сплату фіксованого страхового внеску за 1 квартал 2005 року, діяло правомірно, а тому суд правильно
прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне
рішення з дотриманням норм матеріального права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає
вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної
скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої
інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у
х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову Господарського суду Хмельницької області від 18
грудня 2007 року по справі № 18/571-НА за адміністративним позовом Суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Хмельницькому, про визнання протиправною та скасування вимоги
про сплату фіксованого страхового внеску за 1 квартал 2005 року, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі прийняття ухвали в
порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення такої в
повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

С.П.Нос