Справа № 2а-1665/08
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 2а-1665/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» листопада 2008 р. м.
Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді
Костіва М.В.

при секретарі судового засідання Мельникович
Л.В.

у відкритому судовому засіданні

розглянувши справу за позовом

ОСОБА_1

до

Управління пенсійного Фонду
України в Шевченківському районі м. Львова

про

визнання нечинним рішення

з участю представників сторін:

від позивача : ОСОБА_2.
(довіреність від 07.10.2008 року, реєстровий №2642);

від відповідача: не з'явилися,

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27.11.2008
р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови
у повному обсязі відкладено на 02.12.2008 р., про що повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням
вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

встановив:

ОСОБА_1, м. Львів, звернувся із позовом до Управління пенсійного Фонду
України в Шевченківському районі м. Львова про визнання права на одержання
пенсії за віком відповідно до Закону України “Про наукову і науково-технічну
діяльність”, зобов'язання перерахувати пенсію та визнання нечинним рішення
управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова
№30/03-16 від 05.05.2008 р.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.08.2008 р.
відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 15.10.2008 р. Розгляд
справи відкладався з підстав, встановлених ст. 150 КАС України.

Представникам сторін роз'яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС
України. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у
ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів,
зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що відповідач незаконно
відмовив позивачеві у призначенні пенсії відповідно до Закону України “Про
наукову і науково-технічну діяльність”, безпідставно вимагаючи надання
додаткових документів - установчих документів організацій, у яких працював
позивач. Просить позов задовольнити.

Відповідач
уповноваженого представника в судове засідання не направив, будь-яких пояснень на вимогу суду не надав, позовні
вимоги по суті не оспорив.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив наступне.

Як вбачається з трудової книжки, інших матеріалів справи, позивач працював
з 15.04.1974 р. по 14.07.1975 р. молодшим науковим співробітником ОКБ
Львівського Ордена Леніна політехнічного інституту; з 04.08.1975 р. по
11.05.1992 р. на різних посадах від провідного конструктора науково-дослідного
відділу (НДВ-10) до керівника сектору НДП-210 в Спеціальному конструкторському
бюро мікроелектроніки в приладобудуванні (ВАТ “СКБ МП”); з 10.08.1992 р. по
27.12.1994 р. - провідним інженером-конструктором та головним конструктором проекту
в Науково-дослідному проектному інституті приладів автоматичного регулювання і
систем управління “Промприлад”. Сторони зазначені обставини не заперечували.

Згідно із ст. 24 Закону України “Паро наукову і науково-технічну
діяльність”, пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається
при досягненні пенсійного віку, зокрема, чоловікам - за наявності стажу роботи
не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років. При
цьому, перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств,
установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на
призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №257 від 04.03.2004 р. “Про затвердження
переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств,
установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на
призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" був затверджений відповідний перелік, в п. 3 якого зазначені
посади, у т.ч. ті, на яких працював позивач. Сторони цю обставину не
заперечили.

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись до відповідача за
призначенням пенсії на підставі ст. 24 Закону України “Про наукову і
науково-технічну діяльність”, позивачу було відмовлено оспорюваним рішенням
№30/03-16 від 05.05.2008 р. про відмову в призначенні пенсії за віком
відповідно до Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”
Кудлику Зіновію Казимировичу із посиланням на відсутність документів, які б
підтверджували належність структурних
підрозділів, у яких працював позивач, до таких, що займаються науковою
(науково-технічною) діяльністю та необхідність надання уточнюючих довідок,
визначених в п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р.
“Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у
ній”. Своє рішення на звернення позивача відповідач обґрунтував у листі №К-168,
К-170/1 від 11.07.2008 р., з посиланням на необхідність визначення характеру
виконуваної позивачем роботи як наукової з врахуванням отриманого результату, а
не займаної посади у відповідній установі.

Як вбачається зі змісту вказаного листа відповідача, він є ідентичним за
змістом листа Міністерства освіти і науки України від 04.03.2003 р. №15/05-152
“Щодо призначення працівникам проектних організацій пенсії відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну діяльність". Однак таке
тлумачення норм Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність” до
уваги не приймається, оскільки Міністерство освіти і науки України не має
повноважень надавати офіційні роз'яснення щодо застосування норм законів, цей
лист не носить обов'язкового характеру чи загального застосування, оскільки
наданий у відповідь на листи Державного комітету України з будівництва та
архітектури від 06.12.2002 р. N5/4-394 та від
31.01.2003 р. №5/4-99. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд вирішує
справи на підставі Конституції та законів України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Закон не ставить в залежність від наукових результатів чи інших обставин право
відповідного суб'єкта на призначення пенсії відповідно до ст. 24 Закону України
“Про наукову і науково-технічну діяльність”.

Законодавство також не покладає на позивача обов'язку надавати установчі
документи організацій, у яких він працював, на підтвердження стажу наукової
діяльності. Посилання відповідача на норми п. 20 Постанови Кабінету Міністрів
України №637 від 12.08.1993 р. “Про затвердження Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній”, відповідно до яких у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, є безпідставним,
оскільки це положення стосується виключно випадків призначення пенсії на
пільгових умовах. Перелік пенсій за віком на пільгових умовах встановлений у
ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” і не охоплює пенсії,
передбачені ст. 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”.
Відповідно, не зважаючи на особливий порядок призначення пенсії за віком
відповідно до ст. 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну
діяльність”, така пенсія не визнається законодавством пенсією на пільгових
умовах.

Крім того, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від
12.08.1993 р. “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу
для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у
ній”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Встановлені вказаною постановою правила встановлення трудового стажу на
підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також
архівними установами, застосовуються лише за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній. З трудової
книжки позивача вбачається наявність необхідних записів, передбачених
Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, яка не передбачає
внесення до трудової книжки стверджуваних відповідачем даних щодо наукового
характеру роботи установи, у якій працював позивач, чи наявності наукового
результату.

Жодних доказів відсутності у позивача права на пенсію за віком відповідно
до ст. 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність” суду
надано не було, а припущення відповідача про ненаукове спрямування установ, у
яких працював позивач, спростовується довідками для підтвердження наукового
стажу, п. 2.1. положення про спеціальне конструкторське бюро НДПІ приладів
автоматичного регулювання і систем управління “Промприлад”.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України суд вправі постановою визнати
протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії
чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його
положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання
і захист прав, свобод чи інтересів суб'єкта у сфері публічно-правових відносин
від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, відповідно до ч.
3 ст. 2 КАС України, адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи
бездіяльності на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й чи вчинені вони з використанням
повноважень з тією метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, добросовісно,
розсудливо і своєчасно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню. Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов
задовольнити частково.

2.
Визнати за
ОСОБА_1 право на одержання пенсії за віком відповідно до Закону України “Про
наукову і науково-технічну діяльність”.

3.
Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова
перерахувати Кудлику Зіновію Казимировичу пенсію за віком відповідно до Закону
України “Про наукову і науково-технічну діяльність”.

4. Визнати нечинним рішення управління Пенсійного фонду
України у Шевченківському районі м. Львова №30/03-16 від 05.05.2008 р. про
відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України “Про наукову
і науково-технічну діяльність” Кудлику Зіновію Казимировичу.

5.
Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційнийНОМЕР_1) 3 грн. 40 коп. судового збору.

6.
В задоволенні
інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС
України.

Суддя М.В. Костів