Справа № 22-а-8319/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Журибіда Б.М. Справа № 22-а-8319/08
районний суд Львівської області ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Неміш О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Буської районної державної адміністрації
Львівської області на постанову Буського районного суду Львівської області від
10 квітня 2008 року у справі № 2-а-17/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці
та соціального захисту населення Буської районної державної адміністрації
Львівської області про стягнення щорічної грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Буського районного суду Львівської області від
10 квітня 2008 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Буської районної державної адміністрації
Львівської області (далі - УПСЗН Буської РДА) про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги, передбаченої ст. 14 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, як учаснику війни, за
2005-2007 роки у розмірі 3148,18 грн.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Буської РДА просить
зазначену постанову скасувати і прийняти нову, про відмову у задоволенні вимог
ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права та неврахування істотних обставин справи. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що управління належним чином і відповідно
до вимог законів України про Державний бюджет України на 2005-2007 роки
виконало свій обов'язок перед позивачкою щодо виплати їй щорічної разової
грошової допомоги. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення
не були враховані положення бюджетного законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що вона є учасником війни, якому відповідно до вимог
ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Рішеннями Конституційного Суду України від
01.12.2004 року та від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення ст. 44 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2004 рік” та ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет України на
2007 рік”, якими обмежувався розмір щорічної разової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
у тому числі й учасникам війни. Розмір отриманої позивачкою у 2005-2007 роках
разової грошової допомоги до 5 травня не відповідає вимогам зазначеного Закону і
сума заборгованості перед нею, виходячи із законодавчо встановлених розмірів
мінімальної пенсії за віком та прожиткового мінімуму у 2005-2007 роках,
становить 3148,18 грн. та підлягає стягненню з УПСЗН Буської РДА у повному
обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам
справи.

Безспірно встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни,
якому відповідно до вимог ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня,
встановленої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність вимог позивачки у частині заборгованості з виплати щорічної допомоги за
2007 рік.

При визначенні розміру такої заборгованості колегія
суддів виходить із того, що станом на 01.04.2007 року розмір прожиткового
мінімуму, а відтак і мінімальної пенсії за віком, становив 410,06 грн.

З врахуванням виплаченої відповідачем у 2007 році
щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 55 грн., сума заборгованості
перед позивачкою ОСОБА_1 становить 1175,18 грн. (410,06 х 3 - 55) та підлягає
виплаті у повному обсязі.

Виходячи із вимог ст. 171 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, колегія суддів
приходить до переконання, що обов'язок з виплати позивачці заборгованої
щорічної допомоги за 2007 рік слід покласти на відповідне управління праці та
соціального захисту населення.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” розмірів щорічної грошової допомоги, як на причину
невиконання державою взятих на себе зобов'язань, до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у справі “Кечко проти України”).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо аналогічних спірних
виплат за 2005-2006 роки, на думку колегії суддів, судом першої інстанції
безпідставно не враховано тієї обставини, що положення ст. 34 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2005 рік” та ст. 30 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, якими розмір одноразової грошової допомоги до Дня
Перемоги учасникам війни встановлювався на рівні 50 грн., на предмет
конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними
визнанні не були та своєї чинності не втратили. Тому правових підстав для
задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості із одноразової грошової
допомоги до 5 травня за 2005-2006 спірні роки немає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п. 3, 4, 205, 207, 254 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Буського районного суду Львівської області від
10 квітня 2008 року у справі № 2-а-17/08 скасувати і прийняти нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту
населення Буської районної державної адміністрації Львівської області провести
нарахування і виплату недоплаченої ОСОБА_1 у 2007 році разової щорічної
грошової допомоги до 5 травня, як учаснику війни, у розмірі 1175,18 грн.

У задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій