Справа № 22а-4196/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Летичівський районний
суд Хмельницької області № 2-а-181/07 Справа
Доповідач: Багрій В.М.
Постанова

Іменем України

24 листопада 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Ліщинського А.М.,

при
секретарі: Неміш О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації
Хмельницької області на постанову Летичівського районного суду Хмельницької
області від 13.09.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації
Хмельницької області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги учаснику війни,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення
Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області про
стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги учаснику війни.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивачка посилалась на те, що відповідно до п. 20 ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їй до 9 Травня повинна
надаватись щорічна разова грошова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за
віком як учаснику війни. Однак, всупереч цим вимогам, грошова допомога за
2004-2007 роки виплачувалась не в повному обсязі.

Позивачка просила стягнути з відповідача на її
користь суму недоплаченої разової щорічної допомоги як учаснику війни за
вказаний період в розмірі 3425,53 грн.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від
13.09.2007 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Летичівської
районної державної адміністрації Хмельницької області на користь ОСОБА_1 суму
недоплаченої в 2004-2007 році одноразової щорічної допомоги як учаснику війни в
розмірі 3425,53 грн.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління праці та соціального захисту населення Летичівської
районної державної адміністрації Хмельницької області, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що управління праці та соціального захисту населення як розпорядник коштів
керувався виключно нормами чинного законодавства, відповідно до статей
Бюджетного кодексу України та законів України про Державний бюджет на
відповідні роки, відповідно до яких надходили кошти до управління праці та
соціального захисту населення для проведення виплати одноразової щорічної
допомоги в розмірах, які фактично виплачені позивачці.

Апелянт просить скасувати постанову
Летичівського районного суду Хмельницької області від 13.09.2007 року та
постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що вона є учасником війни, якій відповідно до вимог ст. 12
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком.

Розмір отриманої
позивачкою у 2004-2007 роках разової грошової допомоги до 5 травня не
відповідає вимогам зазначеного Закону і сума заборгованості перед ОСОБА_1,
виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком та
прожиткового мінімуму за 2004-2007 роки, становить 3425,53 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, тільки частково відповідають нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Безспірно встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни, якій
відповідно до вимог ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на
2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня,
встановленої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання
про підставність позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення на її користь
заборгованості з виплати щорічної допомоги за 2007 рік.

При визначенні розміру такої заборгованості колегія суддів
виходить із того, що станом на 01.04.2007 року розмір прожиткового мінімуму, а
відтак і мінімальної пенсії за віком, становив 410,06 грн.

З врахуванням виплаченої відповідачем у 2007 році щорічної
грошової допомоги до 5 травня в розмірі 55 грн., сума заборгованості перед
позивачкою ОСОБА_1 становить 1175,18 грн.(410,06 х 3 - 55) та підлягає виплаті у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції про необхідність стягнення спірної виплати саме із УПСЗН Летичівської
РДА в силу вимог ст. 17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” розмірів щорічної грошової допомоги як на причину
невиконання покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена
у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини
у справі “Кечко проти України”).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо аналогічних спірних
виплат за 2004-2006 рр., на думку колегії суддів, судом першої інстанції
безпідставно не враховано тієї обставини, що положення ст. 34 Закону України
“Про Державний бюджет на 2005 рік” та ст. 30 Закону України “Про Державний
бюджет на 2006 рік”, якими розмір одноразової грошової допомоги до Дня Перемоги
учасникам війни встановлювався на рівні 50 грн., на предмет конституційності не
розглядалися, у встановленому порядку неконституційними визнанні не були та
своєї чинності не втратили.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, підстав
для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості із одноразової
грошової допомоги до 5 травня за 2005-2006 спірні роки, на думку колегії
суддів, немає.

При цьому колегія суддів вважає безпідставним висновок
суду першої інстанції про те, що строк на звернення до суду з такими вимогами
ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, оскільки позивачкою не наведено достатніх
об'єктивних причин, які б позбавляли її можливості звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав до суду з часу прийняття 01 грудня 2004 року
Конституційним Судом України рішення за №20-рп, яким визнавалися неконституційними
положення ст. 44 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”.

Крім того, згідно із ч.4 ст. 17-1 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” особи, які не отримали
разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та
отримати її до 30 вересня відповідного року.

Оскільки на час прийняття Конституційним Судом України
вищевказаного рішення №20-рп закінчився встановлений законом строк виплати
разової грошової допомоги, колегія суддів приходить до переконання про
неможливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині проведення таких
виплат за 2004 рік.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області
задоволити частково.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької
області від 13.09.2007 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов
задоволити частково.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту
населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області
провести виплату ОСОБА_1 як учаснику війни одноразову щорічну допомогу за 2007
рік в розмірі 1175,18 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом
одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді
:
А.М.Ліщинський

І.М. Обрізко