Справа № 2-а-29220/07
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Євпак В.В. ,

при
секретарі - Новицькому Є.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації Житомирського обласного центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат (м. Житомир)

про
стягнення 10490,10 грн.,-

встановив:

В грудні 2007 року позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої
допомоги. Вимоги мотивує тим, що її батьку, ОСОБА_2., інваліду війни 1-ї групи,
відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова
допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак за 2004-2007 роки
вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню
соціальних виплат у неповному розмірі.

Позивачка в судове засідання не з”явилася, просить
справу розглядати у її відсутність.

Представники відповідачів в судове засідання не
з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та
належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, заперечень суду не
надали.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив: спірні
правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”.

Встановлено, що ОСОБА_2. був інвалідом війни 1-ї групи,
що підтверджується відповідним посвідченням.
Згідно ст. 14 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня таким особам виплачується разова грошова
допомога у розмірі десяти мінімальних
пенсій за віком.

ОСОБА_2. отримав разову грошову допомогу до 9 травня у
2004 році - 195 грн., 2005-2006 роках -по 400 грн., у 2007 році -450 грн.,
тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний
бюджет на 2004 рік”, “Про державний бюджет на 2005 рік”, “Про державний бюджет
на 2006 рік”, “Про державний бюджет на 2007 рік”.

Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги для ветеранів війни і
членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством
колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а
нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є
недійсними.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_2. мав право на
отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, зазначеному Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, алеІНФОРМАЦІЯ_1
. він помер. Позивачка ОСОБА_1є дочкою ОСОБА_2., що підтверджується
відповідними документами. Відповідно до ст. 17.1 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " ОСОБА_1 має
право на отримання грошової допомоги належної її матері, оскільки сума разової
грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не
одержаною у зв'язку з її смертю, не включається до складу спадщини і
виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата
разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею.

Беручи до уваги річний строк позовної давності в
адміністративному судочинстві та вимоги ч.4 ст.171 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, що такі виплати проводяться
до 30 вересня відповідного року, суд стягує заборгованість лише за 2007 рік.

З урахуванням отриманої ОСОБА_2. разової грошової допомоги за 2007 рік у розмірі 450
грн., суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1недоплачену разову
грошову допомогу за вказаний період в розмірі 3650 грн. 60 коп.(4100 грн.60
коп.-450 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає.

Також суд вважає, що недовиплачену разову грошову
допомогу слід стягнути з Головного управління праці і соціального захисту
населення Житомирської обласної державної адміністрації, оскільки саме дана
установа є головним розпорядником коштів та відповідно до ст.171 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального
захисту населення.

Щодо вимог заявлених до Житомирського обласного центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд вважає, що відповідач діяв
у межах своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні
позовних вимог до нього суд відмовляє.

На підставі викладеного і керуючись ст. 22 Конституції
України. Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”від 22.10.1993 року, ст.ст. 86,
158-163, 254 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на користь
ОСОБА_1 заборгованість по виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 3650
грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Житомирського обласного центру по
нарахуванню і здійсненню соціальних виплат відмовити за безпідставністю.

Постанова Житомирського окружного адміністративного
суду набирає законної сили після
закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги.

Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: В.В.
Євпак