Справа № 2-а-528/08
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№2-а-528/08

04 листопада 2008 року Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого -судді Іванова
Е.А.

при секретарі -Мезнер О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ОСОБА_1 звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2ОСОБА_2, в якому після
неодноразових змін та уточнень просить
визнати протиправними дії відповідача щодо
відмови у підписанні актів звірок по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання, які отримали каліцтво при виконанні
трудових обов'язків на території колишнього
СРСР, за період з 01.01.2002р. по 01.10.2008р. та зобов'язати відповідача прийняти до заліку пенсії
громадян: ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6..
ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.,
ОСОБА_14., ОСОБА_15 та підписати акт звірки
по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного
захворювання, які отримали каліцтво при виконанні трудових обов'язків на території колишнього СРСР, за період з
01.01.2002р. по 01.10.2008р. на загальну суму 123675,55грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала
позовні вимоги, просила їх задовольнити, та пояснила, що ОСОБА_1 України в
Ренійському районі Одеської області у
період з 01.01.2002р. по 01.10.2008р.
виплачені ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6.. ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10, ОСОБА_11., ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14., ОСОБА_15, пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного
захворювання, які отримали каліцтво при
виконанні трудових обов'язків на території колишнього СРСР на загальну суму 123675,55грн. Відповідно до
абз.3 п.3 розділу ХІ (Прикінцеві положення) Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не
відшкодували матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника - ОСОБА_2. Згідно з Порядком відшкодування
ОСОБА_2 на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_1 витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання (затвердженого постановою правління
ОСОБА_1, правління Фонду соцстрахування від нещасних випадків НОМЕР_1 від
04.05.0003р) визначений механізм відшкодування на централізованому рівні
ОСОБА_2 на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_1 соціального
витрат пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання
шляхом проведення відповідними органами звірок витрат до 10 числа
місяця, наступного за звітним і після занесених до актів звірки даних особових
справ інвалідів, робочі органи фонду соцстрахування визначають загальну суму
витрат, що підлягає відшкодуванню в централізованому порядку. Проте в порушення
вищезазначеного порядку пенсії, виплачені позивачем у період з 01.01.2002р. по 01.10.2008р. не були прийняті
відповідачем до заліку, у зв'язку з чим ОСОБА_1 України в Ренійському районі
Одеської області звернулось до суду.

У судовому засіданні
представник відповідача позов не
визнала, просила суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на
безпідставність вимог ОСОБА_1 України в
Ренійському районі Одеської області про зобов'язання ОСОБА_2 прийняти до
заліку суми витрат на виплату пенсій громадянам, які стали каліками внаслідок
нещасного випадку на виробництві на території іншої республіки колишнього
СРСР, оскільки відповідно до п.2 ст.7
Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрати працездатності” Фонд сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам їх
сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001р. з того часу, коли
відповідні підприємства передали у встановленому порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке
право встановлено у судовому порядку послуги, або коли таке право встановлено у
судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця. Також
так як особи, відносно яких ОСОБА_1 України в Ренійському районі Одеської
області не є застрахованими у Фонді, бо підприємства, де ними отримані травми
знаходяться за межами України, тому вважала позовні вимоги позивача
необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши представника позивача та
відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини

Для відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на
централізованому рівні ОСОБА_2 на виробництві та професійних захворювань
України ОСОБА_1 їх органи та відділення на всіх рівнях щомісячно в
установленому законодавством порядку проводять звірку цих витрат по особових
справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки цих витрат, в якому
визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню.

Починаючи з лютого 2002р. відповідач при проведенні щомісячної звірки
зазначених витрат відмовляється прийняти до заліку список осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався за
межами України. Відповідач відмовився підписати акти з вказаними до
відшкодування сумами із мотивів настання нещасного випадку громадян: ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14.,
ОСОБА_15. на територіъ інших держав.

Як вбачається з копій документів з пенсійних справ каліцтво із
вищезазначеними 13 особами, по яким позивач просить зобов'язати підписати
відповідача акти звірок, сталося на території СРСР, а пенсії по інвалідності
були призначені в період з 1952 по
2007р., а саме:

1. ОСОБА_3., нещасний випадок стався
24.08.81р. на території ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсія призначена Сургутським відділом
соціального захисту з 11.12.1981р. Прийнятий на облік Кенійським управлінням
соціального захисту з 01.11.1983р.

2. ОСОБА_4., нещасний випадок стався 01.03.77р.
на території ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсія призначена Ренійським відділом соціального
захисту з 04.08.1977р.

3. ОСОБА_5 нещасний випадок
з ОСОБА_17 стався 18.03.76р. на території ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсія призначена
Вулканештським відділом соціального захисту з 18.03.1976р. Прийнятий на облік
Ренійським управлінням соціального захисту з 01.12.1978р.

4. ОСОБА_6. нещасний випадок стався 26.12.56р.
на території ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсія призначена Ренійським відділом соціального
захисту з 30.03.1957р.

5. ОСОБА_7. нещасний випадок стався 10.08.52р.
на території ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсія призначена Ренійським відділом соціального
захисту з 11.02.1952р.

6. ОСОБА_8.,
нещасний випадок стався
17.08.74р. на території
ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсія призначена Вулканештським відділом соціального захисту з
24.01.1975р. Прийнятий на облік Ренійським
відділом соціального захисту з 01.11.1979р.

7. ОСОБА_9. нещасний випадок стався 18.11.74р.
на території ІНФОРМАЦІЯ_1. Пенсія призначена Ренійським відділом соціального
захисту з 03.04.1989р.

8. ОСОБА_10. нещасний випадок стався 10.04.76р.
на території ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсія призначена Вулканештським відділом
соціального захисту з 31.05.1976р. Прийнятий на облік Ренійським відділом соціального захисту з 17.09.1999р.

9. ОСОБА_11. нещасний випадок стався
21.05.91р. на території ІНФОРМАЦІЯ_1.
Пенсія призначена Ренійським відділом соціального захисту з 31.07.1991р.

10. ОСОБА_16. нещасний випадок стався
02.07.63р. на території Казахстана. Пенсія призначена Каракалинським відділом
соціального захисту з 17.03.1964р. Прийнятий на облік Ренійським відділом соціального захисту з 19.01.1999р.

11. ОСОБА_13, нещасний випадок стався 02.02.78р.
на території ІНФОРМАЦІЯ_1.

12. ОСОБА_14. нещасний
випадок стався 09.06.1971р. на території ІНФОРМАЦІЯ_1. Пенсія призначена
Ренійським відділом соціального захисту
з 25.09.1992р.

13. ОСОБА_15. нещасний
випадок стався на території ІНФОРМАЦІЯ_2. Пенсія призначена Чумайським відділом
соціального захисту з 06.02.1961р.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" органи відповідної дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків, починаючи з 01.04.2001 року повинні відшкодовувати
органам ОСОБА_1 суми виплачених ними пенсій, сплачених особам, яким призначено
пенсії внаслідок нещасних випадків на виробництві, професійних захворювань та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до Порядку відшкодування ОСОБА_2ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
затвердженого Постановою Правління ОСОБА_1 та ОСОБА_2на виробництві та
професійних захворювань України 04.03.03р. НОМЕР_1 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.05.03р. за НОМЕР_2, позивач та відповідач
щомісяця проводять звірку витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
В результаті такої звірки складається акт.

Тобто існує Порядок здійснення
страхових виплат, призначених у зв'язку з нещасним випадком
на виробництві та
професійним захворюванням, які спричинили втрату
працездатності, особам, що
виїхали на постійне
місце проживання за межі України.

Відповідно до п.
З цього Порядку фінансування витрат,
пов'язаних із здійсненням страхових виплат потерпілому, у тому числі
на перерахування (переказ) грошових
сум за межі
України, проводиться за
рахунок Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань.

Відповідно до п.5 Порядку управлінням ОСОБА_1 в Ренійському районі Одеської області (починаючи з січня
2002р. по жовтень 2007р.) були складені акти щомісячних звірок витрат по
особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві, в яких були зазначені загальні суми, що
підлягають відшкодуванню. Акти звірок були подані на узгодження та підписання
відповідачу.

В основу
механізму відшкодування покладено
щомісячне проведення органами
ОСОБА_1 з відділеннями виконавчої дирекції ОСОБА_2в районах та містах
обласного значення звірок витрат на
відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним. Акти цих звірок
подаються головним управлінням ОСОБА_1 та управлінням виконавчої дирекції
ОСОБА_2в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які
узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20
числа, наступного за звітним, подають її ОСОБА_1 та Фонду страхування від
нещасних випадків. Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом
соціального страхування від
нещасних випадків відповідних коштів ОСОБА_1 до 25 числа місяця,
наступного за звітним. Отже, Порядок
відшкодування витрат передбачає
здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Угоди „Про взаємне визнання прав на відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових
обов'язків", що була підписана 9 вересня 1994р. державами колишнього Союзу
РСР в тому числі і Україною передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження
здоров'я (в тому
числі при втраті працездатності в
наслідок нещасного випадку
на виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками
трудових обов'язків, після переїзду
потерпілого на територію другої
Сторони), смерті проводиться роботодавцем Сторони, законодавство якої
розповсюджувалося на працівника
в момент отримання каліцтва, іншого пошкодження
здоров'я, смерті.

Призначення та виплата
пенсій громадянам держав
- учасників Співдружності
Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення та членів їх сімей
здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають (Угода
про гарантії прав громадян - учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі
пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Згідно ст. 2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" дія цього Закону поширюється на
осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від
їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на
осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено
згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків,
мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до
цього Закону.

Підпунктами „г" і „д" пункту першого ст. 21 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з 01.04.2001р., передбачено, що
ОСОБА_2 зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його
здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на
його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Також нормами статей 21,28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що
відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я
або в разі його смерті, складається в тому числі з виплат пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання.

Отже, виплата пенсій є складовою частиною відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, і
порядок їх виплати особам, які потерпіли на виробництві в інших ніж Україна,
державах-учасницях Угоди „Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків"
і переїхали на проживання до України, регулюється нормами зазначеної Угоди.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне
страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання
соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі
хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в
інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються
шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом,
громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування:

пенсійне страхування;

страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
похованням;

медичне страхування;

страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності;

страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими
законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального забезпечення:

пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті;

медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;

допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:

профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням;

відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;

допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання;

відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових обов'язків;

пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

допомога на поховання осіб,
які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між
страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком,
до якого звернулася застрахована особа.

При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим,
хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до статті 25 Основ, є ОСОБА_2.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві положення) Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, встановлено,
що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу,
коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, ОСОБА_1 та Фонду
соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів
страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи
надання соціальних послуг між ОСОБА_2 і страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого
звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з
інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не
залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших
держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться ОСОБА_2 також зазначеним
у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали
право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу ХІ встановлено, що уся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується
цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без
правонаступника - ОСОБА_2.

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок ОСОБА_2відшкодувати потерпілим
на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду,
заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду
страхові платежі підприємства, що ліквідувалися
та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного вище пункту, ОСОБА_2 є правонаступником
державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею
21 Закону України "Про охорону праці", які ліквідуються.

Доводи
позивача про поширення на спірні відносини положень Угоди про взаємне визнання
прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків, підписаної 9 вересня 1994 року між частиною держав
колишнього СРСР, не є обґрунтованими.

Статтею 2 цієї Угоди передбачено, що відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому
числі при настанні втрати працездатності в результаті нещасного випадку на
виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками трудових обов'язків, після
переїзду потерпілого на територію іншої Сторони), смерті здійснюється
роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалось на працівника в момент
одержання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.

Роботодавець, відповідальний за завдання шкоди, здійснює її відшкодування
відповідно до свого національного законодавства.

Зі змісту цієї норми випливає, що вона регулює інші відносини, а не ті, які
є предметом спору у даній справі та пов'язані з відшкодуванням витрат ОСОБА_1,
понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на території інших республік СРСР до
проголошення Україною незалежності.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня
1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів
їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони
проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що усі витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися
лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі,
яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої органами ОСОБА_1 - відшкодувати
останньому витрати, є ОСОБА_2.

Разом з тим, обраний у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного
права є таким, що не відповідає змісту прав Управління ОСОБА_1 щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування ОСОБА_2 на виробництві та професійних захворювань
України ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління
ОСОБА_1 та Правління ОСОБА_2на виробництві та професійних захворювань від 4
березня 2003 р. НОМЕР_3, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному
випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку ОСОБА_2вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні
ОСОБА_2 на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_1 витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із
Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього
Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право
яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання,
пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач вибрав не вірний спосіб
захисту своїх прав, тому вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо
відмови у підписанні актів звірок та зобов'язання відділення виконавчої
дирекції ОСОБА_2на виробництві та професійних захворювань України в Ренійському
районі Одеської області вчинити дії по підписанню Акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за січень 2002р. -жовтень 2007 року на загальну суму
123675грн.55 коп., суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.7-9,158,160,163КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання протиправними
дій щодо відмови у підписанні актів звірок по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії, зобов'язання прийняти до заліку пенсії громадян на суму
123675,55грн. відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може
бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарженя. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі 10 листопада 2008 року.

Суддя Е.А.Іванов