Справа № 22-а-16593/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя І інстанції - Бахар С.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем
України

16 грудня 2008 року справа № 22-а-16593/08

у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

при секретарі Літвіновій Л.О.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Єнакієвського міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2008 року у справі №
2а-15023/08 за позовом ОСОБА_1 до Єнакієвського міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа: Головне
управління Державного казначейства України в Донецькій області про стягнення
грошової компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною заявою до Єнакієвського міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа: Головне
управління Державного казначейства України в Донецькій області про стягнення компенсаційних виплат за
формене обмундирування при звільнені з органів внутрішніх справ в сумі 3095
грн. 57 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 26.09.2008 року у справі № 2а-15023/087 було задоволено зазначений
адміністративний позов.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не був
пропущений строк на звернення до суду з цим адміністративним позовом, на час
його звільнення з органів внутрішніх справ не було будь-яких обмежень щодо
сплати вказаного виду компенсації.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним
застосуванням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального
права.

Зазначає, що позивач пропустив строк для звернення до
суду, оскільки про порушення своїх прав, щодо несплати компенсації за формене
обмундирування, йому стало відомо ще 28.02.2005 року, коли була надана довідка
№ 233.

Вважає, що на час звільнення позивача були відсутні
правові підстави для сплати останньому компенсації за формене обмундирування в
повному розмірі та вважає , що до сплати належить грошова компенсація за один
місяць служби з 29.01.2005 року по 28.02.2005 року в сумі 50 гривень 24 копійки.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав
доводи апеляційної скарги на задоволенні якої наполягав.

Позивач до суду апеляційної інстанції не з'явився, надав
письмові заперечення у яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги
та розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи
встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України
в Донецькій області з 27.11.1998р., згідно до наказу № 66, звідки наказом
Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області від 28.02.2005 року № 56 був звільнений.

На день звільненняОСОБА_1
Єнакіївський МВ УМВС України в Донецькій області, де він проходив
службу, не сплатив останньому компенсацію замість належних предметів форменого
обмундирування у сумі 3095,57 грн., що підтверджено листом Єнакієвського МВ
УМВС України в Донецькій області від 08.01.2008р. № 134.

Зазначені обставини не спростовуються сторонами у справі.

Згідно ст. 16 Закону України "Про міліцію",
працівники міліції мають єдиний формений одяг, зразки якого затверджуються
Кабінетом Міністрів України, що видається безплатно.

Статтею 71 Постанови Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР" (із змінами та доповненнями)
закріплено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького складу (до
яких відноситься позивач), які бездоганно прослужили в органах внутрішніх
справ, Збройних Силах СРСР і органах Комітету державної безпеки СРСР 20 і
більше років (у пільговому обчисленні), а тим, які мають особливі заслуги,
незалежно від вислуги років, при звільненні в запас або відставку наказами
начальників, які здійснюють звільнення, може надаватися право носіння
встановленої форми одягу.

Згідно з п. 4.6 Положення про забезпечення речовим майном
в системі МВС України, затвердженим Наказом МВС України № 1489 від
05.12.2003р., військовослужбовцям, звільненим в запас, видається належне на
день звільнення обмундирування, чи виплачується грошова компенсація за нього,
зазначеним особам, які звільняються без права носіння форми одягу, виплачується
тільки грошова компенсація.

Наказом МВС України № 1265 від 30.12.2005р. приписи, які
викладені в п. 4.6. Положення змінені, в частині виплати компенсації, але це
вже мало місце після звільненняОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, тобто на
момент звільнення (28.02.2005р.)на нього розповсюджувались положення Наказу МВС
України № 1489 від 05.12.2003р.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав
і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на компенсаційні
виплати після звільнення, передбачені ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст.
19, ст. 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте в тому числі при
проходженні бездоганної державної служби, не може бути звужене чи скасоване.
Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на
себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого
як ст. 8 Конституції України, так і ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія судів погоджує рішення суду першої інстанції щодо до висновку про те, що строк позовної
давнини встановлений відповідно до ст. 257 ЦК України для позивача не сплинув,
оскільки він після звільнення 28.02.2005 року( ще не діяв КАС України) ,
звернувся до суду до спливу трирічного
строку 31.01.2008 року.

Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України для звернення
до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 100 КАС України передбачено, що якщо суд
визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна
справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення
до суду позивачем не пропущено, оскільки відповідач видав довідку про грошову
компенсацію, фактично прийняв до виконання та частково сплатив гроші, тобто
визнав свої зобов'язання перед позивачем, у зв'язку із чим останній
довготривалий час сподівався на отримання належних йому коштів, поки 08 січня
2008р. не отримав письмову відмову відповідача, після чого 31.01.2008 року (у
річний строк) звернувся до суду із зазначеним позовом.

Аналізуючи встановлені обставини та вищенаведене
законодавство, колегія суддів приходить до висновку щодо неправомірності дій
відповідача відносно відмови ОСОБА_1у сплаті грошової компенсації за формене
обмундирування при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку,
оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги
висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.
195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу Єнакієвського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 26 вересня 2008 року у справі № 2а-15023/08- залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2008 року у справі №
2а-15023/08 за позовом ОСОБА_1 до Єнакієвського міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа: Головне
управління Державного казначейства України в Донецькій області про стягнення
грошової компенсації - залишити без змін.

Вступна та
резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 16 грудня 2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 18 грудня 2008
року.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції з дня складення
в повному обсязі, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Т.Г.Арабей

Судді І.В. Геращенко

С.А. Малашкевич