Справа № 22-а-16950/08
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

інстанції - Іващенко В.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2008
року справа № 22-а-16950/08

зал судового
засідання у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Ястребової Л.В.

суддів:
Колеснік .А.

Ляшенка Д.В.

при секретарі судового засідання
Грецькій Ю.А.

за участю сторін:

позивача:
не з'явився, в запереченнях зауважено про
розгляд справи за його відсутністю

представника
відповідача: не з'явився, в апеляційній скарзі зазначено про

розгляд справи за їх відсутністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області

на постанову Ровеньківського міського суду Луганської
області

від по адміністративній справі

20 жовтня 2008 року № 2а-182/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного
фонду України в м. Ровеньки Луганської області

про

Перерахунок розміру державної та додаткової
пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ровеньківського міського суду Луганської області з позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України в м.
Ровеньки Луганської області про перерахунок розміру державної та додаткової
пенсії.

Постановою Ровеньківського міського
суду Луганської області від 20 жовтня 2008 року у справі № 2-а-182/08 позовна
заява задоволена: визнані незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області у відмові ОСОБА_1застосувати нові розміри
мінімальної пенсії за віком при нарахуванні державної та додаткової пенсії, як
учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліду 2 гр., захворювання якого пов'язане з роботою по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 54, 50 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1як інваліду 2 групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком; провести перерахунок додаткової пенсії як інваліду 2 групи за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно
до встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2008 рік”
мінімального розміру пенсії за віком, починаючи з 01.01.2008 року і виплатити
недоотриману суму.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Ровеньки Луганської області враховувати нові розміри
мінімальної пенсії за віком, визначені виключно законами України, відповідно до
зростання розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
при нарахуванні державної та додаткової пенсії ОСОБА_1відповідно до ст. 54, 50
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати
постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від 20 жовтня 2008
року за адміністративним позовом ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності
та додаткової пенсії та прийняти нову постанову, в якій відмовити ОСОБА_1у
задоволенні позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Позивач ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії як особа, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням, встановлена ІІ
група інвалідності.

Позивач звернувся із заявою до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про
перерахунок та виплату недоотриманої пенсії на що відповідач листом відмовил
позивачу у перерахунку пенсії з інвалідності з огляду на відсутність законних
підстав для такого перерахунку.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Відповідач вважає, що при нарахування та виплаті пенсії застосовується
розмір мінімальної заробітної плати в сумі 19 грн. 91 коп. ( з 01.09.04 - 22,30
грн), встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 3
січня 2002 року № 1.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІ групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону
здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає,
що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по ІІ групі інвалідності
- 8 мінімальних пенсій за віком.

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом
Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91
копійка, ( 22 грн. 30 коп.), що визначені постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 3 січня 2002 року № 1 (зі змінами внесеними постановою № 895 від
13 липня 2004 року), колегія судів не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмір в силу різного
правового навантаження цих значень неможливо. Якщо «порядок» відповідає на
питання «як, яким чином», то «розмір» - «скільки».

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної
гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий
мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №
2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно
до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема
зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005),
пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював
правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють
певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України
зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не
допускається.

Здійснюючи апеляційний
перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія суддів
виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6,
статтею 8, частиною 2 статті 19,
статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань,
виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів погоджує висновки суду
першої інстанції щодо необхідності застосування норм спеціального закону у
межах спірних відносин.

Разом з тим, помилковим є рішення
суду, щодо зобов'язання відповідача робити і на майбутнє перерахунок пенсії,
оскільки можливо приймати судове рішення тільки щодо порушення прав позивачів.
В решті постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги
висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного,
керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 - 201, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України колегія судів,
-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Ровеньківського міського
суду Луганської області від 20 жовтня 2008 року у справі № 2-а-182/08 -
змінити.

Вилучити абзац четвертий
резолютивної частини постанови Ровеньківського міського суду Луганської області
від 20 жовтня 2008 року у справі № 2-а- 182/08, а саме: “Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області враховувати нові
розміри мінімальної пенсії за віком, визначені виключно законами України,
відповідно до зростання розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, при нарахуванні державної та додаткової пенсії ОСОБА_1відповідно
до ст. 54, 50 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в іншій частині постанову
суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя Ястребова
Л.В.

Судді (підписи)
Колеснік Г.А.

Ляшенко Д.В.

З оригіналом згідно

Суддя Ястребова
Л.В.