Справа № 22-а-12428/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Качуріна Л.С.
Суддя-доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2008
р. справа
№ 22-а-12428/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка
І.В.

суддів

Дяченко
С.П., Нікуліна О.А.

при
секретарі

Денисенко
К.С.

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні

апеляційну
скаргу

ОСОБА_1

на
постанову

Луганського окружного адміністративного суду

від

25 червня 2008 року

у
справі

№ 2-а-791/08

за
позовом до

ОСОБА_1 Прокурора міста
Антрацит Луганської області ОСОБА_2

про

оскарження рішення, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з позовом до Прокурора міста Антрацит Луганської області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення, зобов'язати
вчинити певні дії стягнення матеріальної та матеріальної шкоди.

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 25
червня 2008 року у задоволені позову ОСОБА_1. було відмовлено за
необґрунтованістю.

Не
погодившись з таким рішення суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, якою
просить постанову скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду
не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу частково
обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню із закриттям
провадження в справі, з наступних підстав.

Судом
апеляційної інстанції встановлено наступне.

У позовній заяві позивач просив суд
зобов'язати відповідача виконати вказівки, які містяться в постановах
Антрацитівського міськрайсуду і апеляційного суду
Луганської області; розглянути його заяву від 03.07.2005 року про ненадання та
неналежне надання йому медичної допомоги працівниками кардіологічного
відділення Антрацитівської центральної міської лікарні суворо в порядку, передбаченому ст. 94-97 КПК України всебічно, повно та
об'єктивно з врахуванням вимог ст.ст. 64 і 130 КПК України та відшкодувати на
його користь
матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. та моральну шкоду у сумі 10000 грн.

В обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_1. виклав
наступне.

03 червня 2005 року він звернувся до прокурора міста Антрацит ОСОБА_2. з заявою про неналежне
надання і ненадання йому медичної допомоги працівниками
кардіологічного відділення Антрацитівської центральної міської лікарні,
яке мало місце 29 вересня 2004 року і 04 серпня 2005 року, та
просив прийняти заходи по вказаним фактам в порядку ст. 97 КПК України, а також вирішити питання щодо відшкодування.

В заяві було зазначено, що 29.09.2004 року у
позивача вперше було виявлено захворювання - мерехтлива аритмія тахі-форма,
СН-1, ФК-2. У зв'язку з цим кардіологом поліклініки Антрацитівської центральної
міської лікарні він був направлений для лікування в кардіологічне відділення.
Проте, завідуючий відділенням ОСОБА_3., на думку позивача, необґрунтовано не надав медичної допомоги, пославшись на
відсутність місць.

04 квітня 2005 року позивач в третій раз був
направлений у кардіологічне відділення з тим же діагнозом, але завідуючий
відділенням неналежним чином надав медичну допомогу, що
виявилось в тому, що при прибутті в відділення о 8 годині 30 хвилин його не оглянули, а ліжко в палаті надали лише о 13 годині. Прибулий
лікар ОСОБА_4. призначив лікування згідно діагнозу, але по супутньому
захворюванню лікування не призначив,
внаслідок чого в кінці дня у позивача піднялась температура до 39,6С. В подальшому медична допомога не надавалась, у
зв'язку з чим, як вважає позивач, 08.04.2005
року у нього було встановлено правосторонню пневмонію легенів, та він вимушений
був лікуватись з 11 по 29 квітня 2005 року в терапевтичному відділенні 3-ї міськлікарні.

Позивач вважає, що прокурор безпідставно
перевірку цього факту проводив не в порядку, передбаченому ст. 97 КПК України, а
в порядку Закону України "Про звернення громадян".

За вказівкою прокуратури Луганської області
прокурор міста Антрацит провів перевірку скарги, але в порушенні
кримінальної справи, як вважає позивач, неодноразово необґрунтовано відмовляв на підставі ст. 6 КПК України (за відсутності події (складу)
злочину), чим, вважає позивач, порушені його права та інтереси. Кілька разів постанови про відмову в порушення кримінальної
справи було скасовано вищестоящим прокурором або судом.

Згідно п.2 ч.2 ст. 17 КАС
України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Позовні
вимоги ОСОБА_1., які суд першої інстанції взяв за основу при вирішенні спору,
представляють собою незгоду з рішеннями прокурора (органу дізнання, слідчого)
про відмову в порушенні кримінальної справи. Для цієї категорії справ
передбачений інший порядок судового оскарження - в порядку кримінального
судочинства - відповідно
до ст.ст. 236-1 та 236-2 КПК України.

Необхідність виконання
вказівок судів (прокурорів) щодо проведення додаткової перевірки не потребує
прийняття ще одного судового рішення в порядку адміністративного судочинства,
ці обставини підлягають з'ясуванню судом в порядку кримінального судочинства
при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. В
такому ж порядку (регламентованому КПК, а не КАС України) підлягають з'ясуванню
виконання органом (посадовою особою), що прийняла рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи, вимог закону щодо проведення перевірки всебічно,
повно та об'єктивно.

Відповідно
до вимог п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд
закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, постанова
місцевого суду прийнята з порушенням процесуального законодавства, що тягне за
собою її скасування із закриттям провадження в справі.

На
підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 157, ст. 195-196, п.4 ч.1 ст. 198, ч.1
ст. 203, п.4 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня
2008 року у справі № 2-а-791/08 за позовом ОСОБА_1 до Прокурора міста Антрацит
Луганської області ОСОБА_2 «про оскарження рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди» - скасувати, а
провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: