Справа № 2а-3132/08
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3132/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

17 листопада 2008 року Харківський
окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді
Присяжнюк О.В.,

за участю секретаря
судового засідання Макєєвої
Г.О., Крайник Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представників відповідачів - Сафронової
К.В., Димитрової Л.І., Колесника Г.М., Фунікової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові справу
за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Харківського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ( в
подальшому - ХМУ ГУМВСУ в Харківській області),
Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ( в
подальшому - Ленінський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області ( в подальшому - ГУМВСУ в Харківській області), Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( в подальшому - ГУ
ПФУ в Харківській області) про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення
дій, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного
управління Міністерства внутрішніх справ
України в Харківській області про
стягнення з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області недосплачене
грошове забезпечення за грудень 2006 року в сумі 415 гривень 10 копійок; про
стягнення з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області
недосплаченої суми єдиноразової вихідної грошової допомоги в розмірі 3324 гривень
03 копійок; про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області невиплаченої надбавки за таємність з січня по листопад 2005
року в сумі 198 гривень; про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області невиплаченої надбавки за січень, лютий, березень 2005 року:
за особливі умови служби у сумі 375 гривень, за безперервну службу у сумі 675
гривень, премію у розмірі 10 % у сумі
292 гривень 50 копійок; про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області компенсації за не отримане речове майно; про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
перерахувати розмір пенсії позивача й
встановити її у розмірі 611 гривень, стягнення з Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській області страхових виплат у зв'язку з 25%
втратою працездатності, обґрунтовуючи
свої вимоги наступним.

26 грудня 2006 року Наказом ГУМВС України в Харківській області (надалі -
Відповідач 1) № 198 о/с, відповідно до Положень про проходження служби рядовим
і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, майора міліції
ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого оперуповноваженого ВКР Ленінського РВ
ГУ, в запас Збройних сил за ст. 64 п. «Б» - через хворобу.

Вислуга років на день звільнення складала: у календарному обчисленні -15
років 05 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні - 20 років 03 місяці 17
днів., вислуга років для нарахування вихідної грошової допомоги - 13 років 00 місяців 17 днів.

Наступного дня 27 грудня 2006 року, у зв'язку з виходом на пенсію позивачу
було видано Грошовий атестат №52 із Довідкою грошового забезпечення за два
останніх роки, відповідно до чого була нарахована пенсія в розмірі 50%
грошового забезпечення у сумі 511 гривень 28 копійок та єдиноразова (вихідна)
грошова допомога у розмірі - 10 104 гривень 97 копійок.

Позивач не погоджується з
таким нарахуванням пенсії та вихідної
грошової допомоги, оскільки 21 листопада 2006 року Наказом ГУМВС України в Харківській
області № 181о/с, з 01 грудня 2006 року йому було встановлено доплату від
належної суми пенсії у розмірі 50% до грошового забезпечення, відповідно до
Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року № 926.

Згідно довідки „ Про фінансовий стан Ленінського РВ ГУМВС України в
Харківській області за жовтень 2006 року” за № 64/245 від 16 листопада 2006 року, „ ... Фінансовий стан райвідділу
дозволяє виплату доплати від суми пенсії та премії 33,3 % ОСОБА_1”.

Станом на 01 листопада 2006 року 50 % від належної суми пенсії складає 247
гривень 75 копійок.

Позивач вважає, що на день звільнення загальна сума всіх видів грошового
забезпечення за повний місяць повинна складати 2049 гривень 99 копійок, а нараховано - 1554 гривень 61 копійку. Але саме з цієї суми й
здійснюється розрахунок вихідної допомоги при звільненні, тобто розмір вихідної
єдиноразової грошової допомоги при звільненні яку повинен був отримати на руки позивач
становить - 2049 гривень 99 копійок х 50% х 13 років = 13 325 гривень, замість
цієї суми фактично було видано - 10 104
гривень 97 копійок.

За період з 01 по 26 грудня 2006 року грошове забезпечення позивача повинно
включати в себе й встановлену Наказом № 181 о/с доплату від належної суми
пенсії у розмірі 50%, тому повна сума грошового забезпечення повинна складати -
1719 гривень, замість цього було сплачено 1303 гривень 90 копійок.

Таким чином, позивачу незаконно було недосплачене грошове убезпечення за
грудень 2006 року в сумі - 415 гривень 10 копійок та вихідна єдиноразова
грошова допомога в розмірі - 3 324
гривень 03 копійки.

Крім цього, не було сплачено й більш
того й нараховувалась надбавка за таємність у розмірі 18 гривень за період 11
місяців із січня по листопад 2005 року що складає суму - 198 гривень, але будь-яких законних
підстав для цього не існувало.

Також впродовж 3 місяців 2005 року (січень, лютий, березень) позивачу не
було сплачено і взагалі за невідомих підстав, тобто незаконно було позбавлено
надбавки за особливі умови служби, що
складає ( 125,0 х 3)=375 гривень, надбавки за безперервну службу що
становить (225,0 х 3)= 675 гривень та
премії 10% (97,5 х 3) = 292 гривень 50 копійок.

Враховуючи викладені обставини, в зв'язку із невірним нарахуванням мені
пенсії, єдиноразової грошової допомоги та іншими порушеннями прав 08 лютого 2007 року позивач звернувся із
заявою до Головного управління МВС України в Харківській області, де навів
власні розрахунки які істотно ( у бік збільшення) відрізняються від фактично
нарахованого та просив перерахувати розмір пенсії, вихідної грошової допомоги
та інше.

14 березня 2007 року позивач отримав невмотивовану та формальну відповідь
із ГУ МВС України в Харківській області за № 9/Б-29, із змісту якої вбачається,
що нараховані йому суми пенсії та вихідної допомоги нібито - є вірними, так як
на думку відповідача та його роз'яснень
(із посиланням на Указ Президента України від 04 жовтня 1996 року № 926 «Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
працівників органів внутрішніх справ») слідує, що « ...доплата від 25 до 50 % суми пенсії, яка
могла бути нарахована особам, що мають
право на пенсію .... Не є обов'язковою виплатою і залежить від наявності коштів
на виплату грошового забезпечення», й далі по тексту « планові асигнування не дозволяли нараховувати доплату від
вищезгаданої суми пенсії, тому і Вам вищезгадана лата не нараховувалась». Але з цим не можна
погодитись, оскільки доплату у розмірі 50%
належної пенсії було призначено в листопаді 2006 року, стало бути
асигнування які було виділені на утримання органів внутрішніх справ дозволяли
здійснювати виплату цієї надбавки, також слід зазначити, що Указ Президента
України від 04 жовтня 1996 року № 926 не містить посилань стосовно того, що ця
доплата не є обов'язковою виплатою якщо її вже було призначено, а ГУМВСУ в
Харківській області в свою чергу не має повноважень для роз'яснення
застосування нормативних актів у тому разі й Указів Президента України.

З наведеного позивач вважає, що його незаконно позбавили доплати у розмірі
50% належної пенсії у грудні 2006 року.

В зв'язку з тим, що у цій відповіді не було наведено будь яких розрахунків
в обґрунтування відмови задоволення заяви позивача щодо перерахунку призначених
сум виплат, він звернувся за допомогою до адвоката, який направив до
відповідача запит про надання
відповідних розрахунків.

28 квітня 2007 року, на адресу адвоката позивача надійшла відповідь на його
запит з ГУ МВС України в Харківській області за № 9/4 - 291 до якої було додано
дві довідки з розрахунками належних виплат, а також повідомлено про отримане
речове майно за період службі в органах внутрішніх справ та зазначено, що
"грошова компенсація за не отримане речове майно мені не нараховувалася, у
зв'язку з тим, що наказом МВС України від 30 грудня 2005 року № 1265 Про
внесення змін та доповнень до наказу МВС України від 05 грудня 2003 року №
1489", компенсація замість невиданих своєчасно предметів речового майна
звільненим з ОВС відмінена зовсім".

Ознайомившись із розрахунками наведеними у листі відповідача № 9/4-291 від
26 квітня 2007 року та його змістом, позивач дізнався про порушення його
законних прав та інтересів, а тому вважає, що
строк звернення із даною позовною заявою до адміністративного суду,
відповідно до положень ст.99 КАС України,
не було пропущено.

26 грудня 2006 року довідкою про результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у відсотках застрахованого ОСОБА_1 № 000556 Серія
ХАР-05 встановлено, що ступень втрати працездатності у зв'язку з захворюваннями
пов'язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ складає 25 %.

У пункті 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №
114 «Про ствердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР» зазначено, що «Особи рядового
і начальницького складу підлягають державному обов'язковому особистому страхуванню за рахунок коштів
відповідного бюджету, а також; коштів, що надходять від міністерств, відомств,
підприємств, установ, організацій згідно з договорами, укладеними між; ними і
органами внутрішніх справ. Майнові збитки особі рядового або начальницького
складу, заподіяні у зв'язку з виконанням службових обов'язків, відшкодовуються
у повному обсязі за рахунок відповідних джерел утримання. Шкода, заподіяна
особі рядового або начальницького складу внаслідок пошкодження здоров'я під час
виконання службових обов'язків, відшкодовується умовному обсязі незалежно і від
розміру пенсії, призначеної на даній підставі, за рахунок коштів відповідного
бюджету або коштів міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій,
які уклали договори з органами внутрішніх справ».

На відміну від зазначеного, відповідачем
до наступного часу не було сплачено страхові виплати у зв'язку із 25 %
втратою працездатності, що порушує права
та законні інтереси позивача.

В ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд
визнати протиправними дії ХМУ ГУМВС України в Харківській області в
частині ненарахування додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за
особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо
важливих завдань в розмірі 50 % окладів грошового забезпечення, що передбачено
Указом Президента України від 04 жовтня 1996 року № 926 за період з грудня 2004 року по
березень 2005 року; доплати 15 % до
посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, що передбачено
постановою Кабінету Міністрів України № 414 від 15 червня 1994 за період з
грудня 2004 року по листопад 2005 року; надбавки за
безперервну службу в
розмірі 30 % від
грошового забезпечення, передбачену Указом Президента України від
24 квітня 2003 року № 370 за період з грудня 2004 року по березень 2005 року;
премію в розмірі 33,3% до грошового забезпечення, яка передбачена Указом
Президента України від 04 жовтня 1996
року № 926 за період з грудня 2004 року по квітень 2005 року (всього 5
місяців), яку позивач не отримував;
стягнути з ХМУ ГУМВС України в Харківській області суму недовиплаченого
грошового забезпечення за час
проходження служби в Комінтернівському РВ ХМУ в розмірі 2121
гривні 88 копійок (500 + 225 + 900 + 496,88); визнати протиправними дії
Ленінського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області в частині несплати
належної суми грошового забезпечення; стягнути з Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
області суму недовиплаченого
грошового забезпечення за грудень 2006 в розмірі 476 гривень 07 копійок;
стягнути з Ленінського РВ ХМУ
ГУМВС України в
області суму недовиплаченої
вихідної допомоги при звільненні в розмірі 3906 гривень 02 копійки; зобов'язати
Ленінський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області видати позивачу новий грошовий атестат та довідку про грошове
забезпечення з внесеними відповідними змінами; зобов'язати Головне управління
Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії
позивача з урахуванням уточненого грошового забезпечення та сплатити різницю
між пенсією, яка була встановлена в січні 2007 року та новою за весь час по
день винесення рішення.

Ухвалою суду від 24 березня 2008 року до участі в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області, Головного управління МВС України в Харківській
області про стягнення коштів, зобов'язання вчинення дії у якості співвідповідача
залучено Ленінський РВ ГУМВС України м.
Харкова.

Ухвалою суду від 6 жовтня 2008 року
до участі в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ленінського РВ ХМУ
ГУМВС України, Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській
області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про зобов'язання вчинення дії у якості
другого відповідача залучено
Головне Управління МВС України в
Харківській області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ХМУ ГУМВСУ в Харківській області - Сафронова К.В. -
у судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог у повному обсязі,
пояснивши суду, що згідно з п. 1 наказу МВС України від 01 листопада
2003 року № 1236 "Про затвердження
Інструкції про порядок застосування нормативно-правових актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ та умов оплати праці працівників, які не мають спеціальних звань рядового
і начальницького складу" (витяг додається), грошове забезпечення - це
посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років,
100-відсоткова надбавка, виплата яких проводиться не залежно від можливостей
бюджетного фінансування. Інші додаткові види грошового забезпечення - надбавки,
підвищення, доплати, преміювання та інше установлюються керівниками органів і
виплачуються в межах фонду оплати праці. У грудні 2004 року накази щодо
встановлення позивачу надбавок не видавалися. У період з січня по березень 2005
року у зв'язку з обмеженим фінансуванням видавалися відповідні накази про
виплату грошового утримання та заробітної плати на кожен місяць, а тому
позивачу не в повному обсязі нараховувалися надбавки та премії. Тому,
представник відповідача вважає, що позивачу вірно нараховані та виплачені
грошове забезпечення, надбавки та премії. Також зазначила, що відповідно до ст.
ст. 99, 100 КАС України, позивачем прощений
строк для звернення до адміністративного суду, оскільки він грошовий атестат
отримав на наступний день після звернення, тобто 27 грудня 2006 року, та став звертатися до відповідача з заявами,
а не до суду, а тому строк був пропущений не з поважних причин.

Представник відповідача Ленінський
РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області - Димитрова Л.І. - в судовому засіданні
також заперечувала проти вимог позивача, просила відмовити у їх задоволенні,
пояснивши суду, що порядок нарахування грошового забезпечення здійснюється
згідно Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року № 926/96 "Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплату праці
працівників органів внутрішніх справ". Згідно цього указу грошове
забезпечення складається з основних та додаткових видів. Премія та доплата до
50% суми пенсії не є обов'язковою виплатою і залежить від наявності виділених
коштів. Згідно рішення засідання кадрової комісії ГУМВС України в Харківській
області №131 від 12 грудня 2006 року, незважаючи на відсутність фінансового
забезпечення, ОСОБА_1 виплачували з 20
жовтня 2006 року щомісячну премію у розмірі 33,3%. Планові асигнування, в межах
виділеного фонду оплати праці, не дозволили нарахувати ОСОБА_1 з 01 грудня 2006
року доплату від належної суми пенсії у розмірі 50% до грошового забезпечення. Враховуючи
викладене, грошове забезпечення ОСОБА_1 нараховано вірно. Заборгованості перед
ОСОБА_1 бухгалтерія Ленінського РВ не має, видати новий грошовий атестат немає
необхідності.

Представник відповідача ГУМВСУ в Харківській області - Колесник Г.М. - у судовому засіданні заперечував проти
задоволення позивних вимог ОСОБА_1, пояснивши суду наступне. ОСОБА_1 дійсно проходив службу в органах
внутрішніх справ, був звільнений зі служби 26 грудня 2006 року з посади
старшого оперуповноваженого ВКР Ленінського РВ ГУ наказом ГУМВС України в
Харківській області від 26 грудня 2006 року № 198 о/с за ст. 64 п. „Б" в
запас (через хворобу). На день звільнення вислуга років складала: у
календарному обчисленні - 15 років 05 місяців 28 днів., у пільговому - 20
років 03 місяці 17 днів., вислуга років для нарахування
вихідної допомоги -13 років.

ГУ МВС України в Харківській області є бюджетною організацією, яка згідно з
чинним законодавством здійснює фінансування і матеріально-технічне забезпечення
за рахунок коштів Державного бюджету України, проводить видатки на грошове
забезпечення відповідно до фінансування виключно у межах виділених коштів з МВС
України згідно з затвердженим Міністерством внутрішніх справ України
кошторисом. У супроводжувальних листах МВС України до кошторисів на 2005, 2006
роки наголошується: Законом України „Про Державний бюджет України на 2005
рік" для МВС України передбачені такі асигнування, що забезпечують потребу
лише на 24,8 відсотки; на 2006 рік - на 44 відсотки від потреби.

За таких умов фінансування ГУМВС України в Харківській області не мало
можливості нараховувати і виплачувати особам рядового і начальницького складу у
повному обсязі ті надбавки та доплати (надбавка за особливі умови служби,
доплата від належної суми пенсії, преміювання тощо), які згідно з чинним
законодавством виплачуються у межах видалених асигнувань на утримання органів
внутрішніх справ.

Статтею 75 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" (у 2005р.-ст.71) установлено, що керівники бюджетних установ
утримують чисельність та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату
(грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи
винагород, матеріальну допомогу лише в межах фонду заробітної плати (грошового
забезпечення), затвердженого для бюджетної установи у кошторисі.

Згідно з п. 1 наказу МВС України від 01 листопада 2003 року № 1236
"Про затвердження Інструкції про порядок застосування нормативно-правових
актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ та умов оплати праці працівників, які не мають
спеціальних звань рядового і начальницького складу" (витяг додається),
грошове забезпечення - це посадовий оклад, оклад за спеціальним званням,
надбавка за вислугу років, 100-відсоткова надбавка, виплата яких проводиться не
залежно від можливостей бюджетного фінансування. Інші додаткові види грошового
забезпечення - надбавки, підвищення, доплати, преміювання та інше
установлюються керівниками органів і виплачуються в межах фонду оплати праці.

З урахуванням зазначених вимог та враховуючи вкрай обмежене фінансування
органів внутрішніх справ, що не дозволяло нараховувати окремі додаткові види
грошового забезпечення, Харківським міським управлінням УМВС України в
Харківській області були видані накази: від 12 січня 2005 року № 10, від 25 лютого 2005 року № 41, від 19
березня 2005 року № 70 про виплату грошового утримання та заробітної плати у
відповідних місяцях. У цих наказах зазначаються ті додаткові види грошового
забезпечення, які могли бути нараховані у межах виділених асигнувань. Для
нарахування надбавки за особливі умови служби, надбавки за безперервну службу,
доплати за роботу з таємними документами, доплати від суми пенсії, преміювання
та деяких інших надбавок і доплат фінансових можливостей не було. Тому,
виходячи з фінансових можливостей, в окремі місяці ОСОБА_1 не нараховувались
або нараховувались не у повному обсязі надбавка за особливі умови служби,
надбавка за безперервну службу, доплата за роботу з таємними документами,
премії.

Крім того, в умовах вкрай обмеженого фінансування, видавались накази ГУМВС
України в Харківській області про обмеження або припинення нарахування окремих
додаткових видів грошового забезпечення, які були встановлені працівникам
відповідними наказами, зокрема: надбавки за безперервну службу, доплати від
суми пенсії, премії.

За таких несприятливих умов зі станом грошового забезпечення, жорстких
вимог з боку МВС України щодо неприпустимості штучного завищення вихідної
допомоги звільненим працівникам шляхом встановлення у місяці звільнення
максимальних надбавок, доплат, премії, - ГУМВС України в Харківській області на
прохання ОСОБА_1, незважаючи на крайню обмеженість фінансового забезпечення,
вишукало можливість виплачувати позивачеві з 20 жовтня 2006 року премію у
максимальному розмірі - 33,3%, про що було видано наказ Ленінського РВ від 16
листопада 2006 року № 220, хоча з огляду на викладені обставини були всі
підстави для відмови на клопотання ОСОБА_1 про виплату йому премії напередодні
та у місяці звільнення.

Слід відзначити, що саме премія у розмірі 33,3 % становить саму велику суму
зі всіх додаткових видів грошового забезпечення і має найвищу питому вагу у
структурі грошового забезпечення у порівнянні з надбавкою за безперервну
службу, доплатою від суми пенсії. Саме завдяки виплаті премії у розмірі 33,3
відсотки у відповідь на його клопотання напередодні звільнення з органів
внутрішніх справ у ОСОБА_1: сума пенсії щомісячно збільшилась на 127
гривень 09 копійок (254,17х 50%); сума
вихідної допомоги збільшилась на 2524 гривні 34 копійки (388,36х13 років х
50%). З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що грошове
забезпечення, вихідна допомога при звільненні та пенсія нараховані
ОСОБА_1вірно.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській області - Фунікова Г.М. - у
судовому засіданні підтримала заперечення відповідачів та зазначила, що підстав
для перерахунку пенсії позивача не має, оскільки всі нарахування були здійснені
вірно.

Дослідивши матеріали справи та заслухав пояснення позивача та представників
відповідачів, суд встановив наступне.

26 грудня 2006 року Наказом ГУМВС України в Харківській області № 198 о/с,
згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України, звільнен6о в запас Збройних Сил за ст. 64 п.
«Б» (через хворобу) майора міліції
ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого ВКР Ленінського РВ ГУ з 26 грудня 2006
року.

Вислуга років на день звільнення складала: у календарному обчисленні -15
років 05 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні - 20 років 03 місяці 17
днів., вислуга років для нарахування вихідної грошової допомоги - 13 років 00 місяців 17 днів.

27 грудня 2006 року, у зв'язку з виходом на пенсію ОСОБА_1 було видано
Грошовий атестат № 52 із довідкою грошового забезпечення за два останніх роки.

Згідно Грошового атестату ОСОБА_1 мав наступні види грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 120 гривень 00 копійок у місяць;

- оклад по спеціальному званню - 125 гривень 00 копійок у
місяць;

- процентну надбавку
за вислугу років 30 % - 73 гривні 50
копійок;

- 100 % надбавку у розмірі 318
гривень 50 копійок;

- 50 % надбавку за особливі умови
служби у розмірі 122 гривні 50 копійок;

- 50 % надбавку за безперервну
службу 388 гривень 75 копійок;

- 33,3 % премія 388 гривень 36
копійок;

- 15 % надбавку за роботу з
таємними документами у розмірі 18 гривень 00 копійок.

За
час перебування на службі ОСОБА_1,
відповідно до наказу ГУМВСУ в Харківській області № 181 о/с від 21 листопада 2006 року,
встановлено доплату від належної суми
пенсії у розмірі 50% до грошового забезпечення з 1 грудня 2006 року.

Також,
відповідно до Протоколу № 131 засідання кадрової комісії ГУМВСУ в Харківській
області від 12 грудня 2006 року, ОСОБА_1 призначена премія у розмірі 33,3% з 20
жовтня 2006 року.

Листом ГУ МВС України в Харківській області за вихідним номером № 9/Б-29
від 14 березня 2007 року, ОСОБА_1 на
підставі його письмової заяви, було роз'яснено, що згідно рішення засідання
кадрової комісії ГУМВСУ в Харківській області № 131 від 12
грудня 2006 року, незважаючи на відсутність
фінансового забезпечення
постановила виплачувати з 20 жовтня 2006
року щомісячну премію у розмірі 33,3%.
Відповідно до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року № 926 „Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ”, доплата від 25до 50 відсотків суми
пенсії, яка б , могла бути нарахована особам, що мають право на пенсію за
вислугу років і залишенім за їх згодою та в інтересах справи на службі і що
виділяються на утримання цих органів не є обов'язковою виплатою і залежить від наявності коштів на
виплату грошового забезпечення. Наказом ГУМВСУ
в Харківській області від 21 листопада 2006 року №181
ОСОБА_1 була встановлена доплата віл
належної суми пенсії у
розмірі 50% до грошового забезпечення з
01 грудня 2006 року. Планові асигнування не дозволяли нараховувати доплату від
належної суми пенсії, тому і ОСОБА_1 вищезгадана доплата не нараховувалась.

У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося позивачем, що в грудні 2006 року при отриманні грошового
атестату він знав, яке саме грошове забезпечення було ним отримано під час
звільнення.

Також, звернення позивача ОСОБА_1 з письмовою заявою до ГУМВСУ в Харківській області, суд
вважає не поважною причиною пропущення строку для звернення до
адміністративного суду.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений строк
звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 даної статті адміністративний позов може бути подано в межах
строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами.

Частиною 2 зазначеної норми встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється
річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені
наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства
України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що спірні відносини виникли у
позивача у грудні 2006 року, але позивач звернувся до суду з відповідним
позовом лише 11 лютого 2008 року, суд дійшов висновку про те, що строк для
пред'явлення позову до суду щодо
визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення дій, стягнення коштів, був
пропущений ОСОБА_1

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач не зверталася до суду з
клопотанням про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом
з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску, суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст.
86, 94, 98, 99, 100, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх справ
України в Харківській області,
Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення дій,
стягнення коштів, - у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня
проголошення постанови та поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної
інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви
про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2008 року.

Суддя О.В.Присяжнюк