Справа № 22-а-7004/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції
Воробйов С.О. справа № 22-а -
Суддя - доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2008 року м.
Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В., Василенко Л.А.,

при секретарі судового
засідання: Скопинській А.О.,

за участю: позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області на постанову
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2008 року
по справі № 2-а-43/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2007 роки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 30 травня 2008 року позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1
недоотриману суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1670
гривень за рахунок Державного бюджету України.

З постановою суду Управління праці та соціального захисту
населення Красноармійської міської ради Донецької області не погодилося, подало
апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду прийняте з порушенням норм
процесуального та матеріального права, просило рішення суду скасувати і
прийняти нове, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, встановила наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має 3 групу інвалідності.

Суд першої інстанції вірно визначився, що відповідно до
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №3054-III), передбачена щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам
третьої групи - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
виплачувало позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 21 грн. 50
коп., яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. В подальшому виплати збільшились до 90 грн., згідно
до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою № 836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, - 21 грн. 50
коп. (за грошовою реформою 1996 року). Між тим, з моменту прийняття постанови №
836 встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися
незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір
мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст. 48 Закону України №3054-III та Закон України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», тобто суд правильно задовольнив позов в
цій частині і зобов'язав зробити перерахунок щорічної грошової допомоги з
урахуванням отриманих позивачем коштів.

Вимоги щодо компенсації на оздоровлення за 2006 рік не
підлягають задоволенню, так як відповідно до п. 37 ст. 77 Закону України “Про
державний бюджет України на 2006 рік”, на 2006 рік зупинена дія абзацу 3 частини 4 ст. 48 Закону України “Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в частині виплат компенсації і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати.

Судова колегія вважає, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути
скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом
ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є
законною і обґрунтованою.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 11 липня 2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного
суду Донецької області від 30 травня 2008 року по справі № 2-а-43/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення
за 2004-2007 роки - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення; може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий: (підпис) Дяченко
С.П.

Судді: (підпис) Сіваченко
І.В.

(підпис) Василенко
Л.А.

З оригіналом вірно

Суддя-доповідач
Дяченко С.П.