Справа № 2-а-28/07
Суддя: Забара Г.Я.
Дата ухвалення: 2007-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-28/07
Постанова

Іменем України

4 жовтня 2007
року

Первомайський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючого - судді Забара
Г.Я. при секретарі Осіпової Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Первомайське справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Первомайської районної
державної адміністрації про поновлення на роботі,

встановив:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про поновлення на роботі і просить визнати
незаконною запис в трудовій книжці НОМЕР_1
від 26.06.2006 року згідно з розпорядженням № 21-ок від 26.06.2006 року
незаконною та змінити це формулювання звільнення на розірвання трудового
договору за п. 4 ст. 36 КЗПП України. Вимоги позивача складаються
з вимог визнати його звільнення незаконним,
які вмотивовані тим, що
29.07.2003 року він був прийнятий на державну службу в райдержадміністацію
спеціалістом першої категорії управління економіки розпорядженням № 60 від
29.07.2003 року. В той же день ним була прийнята присяга держслужбовця.
29.10.2003 року йому було присвоєно 15 ранг 7 категорії держслужбовця.
Розпорядженням № 21-ок від 26.06.2006 року він був „звільнений з займаної
посади у зв'язку з виявленням обставин,
які перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі і
порушенням присяги державного службовця за п. 5 и п. 6 ст. 30
ЗУ „Про державну
службу". Вважає звільнення незаконним,
оскільки: по перше - така підстава звільнена не передбачена ст. 36
КЗПП України, яка передбачає вичерпний
перелік припинення трудового договору; по друге - ухвалою Верховного Суду
України від 09.11.2006 року йому призначено покарання за скоєний ним злочин у
вигляді штрафу, що не може бути
підставою для звільнення, хоча б за п.
7 ст.
36 КЗПП України; по третє - він згоден,
що у зв'язку зі скоєним злочином він не міг продовжувати державну
службу, але це не є підставою для
припинення трудового договору, оскільки
він міг залишитися працювати у відповідача не на державній службі, що йому не було запропоновано. Він звертався
з цього приводу до відповідача, але
отримав відмову, тому його права
порушені, оскільки він не може з цих
причин влаштуватися на роботу.

Відповідач
позов не визнав. Заперечення відповідача вмотивовані тим що, згідно
ст. 48 Закону України „Про
місцеві державні адміністрації" службові особи райдержадміністрацій є
державними службовцями, їх права, обов'язки,
відповідальність, оплата та
соціально-побутове забезпечення врегульовані Законом України „Про державну
службу". Згідно з цім законом для державного службовця встановлена
присяга, правила етики, додаткові обмеження, про що відповідачу було відомо при прийнятті
його на державну службу, він підписував
присягу. Він приховав при прийомі на
державну службу про

попередню
судимість, скоїв злочин в період
перебування на державній службі, за що
його визнано винним вироком суду від 29.11.2005 року, який підтверджено ухвалою Верховного Суду
України від 9.11.2006 року, крім міри
покарання, тому, відповідно до вимог ст. 30
п. 5, 6 Закону України „Про державну
службу", після надходження до
держадміністрації вироку та виходу з учбової відпустки його було звільнено з
цих підстав розпорядженням № 21-ок від 26.06.2006 року. Законних причин на
зміну його звільнення на підстави
ст. 36 п. 4 КЗПП України не має.

Заслухавши
пояснення сторін, які в попередньому
засіданні заявили клопотання про продовження розгляду справи в судовому
засіданні, дослідивши наданні сторонами
докази, суд вважає що позов задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Судом
встановлено що ОСОБА_1 29.07.2003 року був прийнятий на державну службу в
райдержадміністацію розпорядженням № 60 від 29.07.2003 року спеціалістом першої
категорії управління економіки з іспитовим строком З місяця. В той же день ним
була прийнята Присяга держслужбовця. 29.10.2003 року йому було присвоєно 15
ранг 7 категорії держслужбовця. 01.06.2005 року його переведено на посаду
спеціаліста 1 категорії відділу розвитку інфраструктури і підприємництва управління економіки
(наказ № 6-к від

03.06.2005 року). 29.10.2005
року йому присвоєно черговий 14 ранг 7 категорії

державного службовця (наказ № 9-к від 28.10.2005 року). Розпорядженням №

21-ок від 26.06.2006 року він був звільнений з займаної посади у зв'язку з

виявленням обставин, які
перешкоджають перебуванню державного службовця

на державній службі і порушенням присяги державного службовця за п. 5 и п.
6

ст.
30 Закону України „Про державну службу". Підставою для такого

звільнення був вирок Первомайського районного суду від 29.11.2005 року по

справі № 1-197/2005 року, за яким
ОСОБА_1 визнано винним у скоєні

злочину, передбаченого ст.
185 ч. 1 КК України, і призначено
покарання один

рік виправних робіт з урахуванням 20% з заробітку на користь держави.

10.02.2006 року
кримінально-виконавчою службою вирок направлено до

райдержадміністрації для виконання. Ухвалою Верховного Суду України за

касаційним поданням заступника прокурора АРК 9.11.2006 року вказаний

вирок був змінений в частині призначення покарання ОСОБА_1., в зв'язку з

порушенням судом при призначені покарання
ст. 57 КК України, яка

передбачає що виправні роботи не можуть бути застосовані до державних

службовців, яким на той час був
ОСОБА_1

Відповідно
до ст.
48 Закону України від 09.04.1999 року „Про місцеві державні
адміністрації'", яка передбачає
умови оплати праці, соціального
забезпечення посадових осіб місцевих державних адміністрацій, - посадові особи місцевих державних
адміністрацій є державними службовцями,
їх основні права, обов'язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового
забезпечення визначаються Законом України "Про державну службу". ст. ЗО
Закону України „Про державну службу" передбачає, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю
України, державна служба припиняється у
разі: п. 5 - виявлення або виникнення

обставин, що перешкоджають перебуванню державного
службовця на державній службі (стаття 12 цього Закону); п. 6 - відмови
державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону. Стаття
12 цього закону встановлює обмеження,
пов'язані з прийняттям на державну службу, а саме: не можуть бути обраними або
призначеними на посаду в державному органі та його апараті особи, які: мають судимість, що є несумісною із зайняттям посади; Згідно
зі ст.
17 закону позивач при зарахуванні на державну службу прийняв
Присягу, яку порушив у період її
проходження. Таким чином, звільнення
позивача з державної служби відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 71
КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Всі докази сторонами надані, клопотань
про витребування доказів, які не можуть
отримати сторони, до суду не надійшли.

Встановленні
судом обставини підтверджуються дослідженими доказами: копією трудової книжки
позивача, розпорядження про звільнення
ОСОБА_1, вироку районного суду, ухвали Верховного Суду України.

Керуючись
ст. . 10-12, 17,
18, 70, 71,
104, 159-163 КАСУ, Законами України „Про державну
службу", „Про місцеві державні
адміністрації"", суд

постановив:

В
задоволені позову ОСОБА_1 до Первомайської районної державної адміністрації про
поновлення на роботі відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через
Первомайський районний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.