Справа № 2-а-176/07
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-176/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11»
жовтня 2007 року м. Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. , суддів Аблова Є.В., Іванова Е.А.,
при секретарі Деркач СВ.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України,
Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Командира військової частини А1785 про визнання
протиправними та скасування наказів: № 306 від 04.06.2007 року Міністра оборони
України, п.7 наказу № 237 від 05.06.2007
року командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, п.2 наказу командира військової частини
А-1785 по стройовій частині № 109 від 08.06.2007 року, -

ВСТАНОВИ В:

З
позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Міністра оборони України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил
України, Командира військової частини
А1785 про визнання протиправними та скасування наказів: № 306 від 04.06.2007
року Міністра оборони України, п.7
наказу № 237 від 05.06.2007 року командувача Сухопутних військ Збройних Сил
України, п.2 наказу командира військової
частини А-1785 по стройовій частині № 109 від 08.06.2007 року.

В
судовому засіданні 13.09.2007 року позивач підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, обгрунтувавши їх тим, що у відповідачів не було правових підстав
для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з
військової служби. Представники Відповідачів заперечили проти задоволення
позовних вимог пославшись на прийняття наказів у відповідності до існуючого
порядку прийняття такого роду рішень та у відведені для цього законом терміни.

Заслухавши
пояснення позивача, представника
позивача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд доходить до висновку
про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Позивач
проходив військову службу в Збройних силах України, що згідно положень п.п.15 ч.1 ст. 3 КАС України відноситься до поняття
публічної служби, спори щодо проходження
якої, у тому числі й спори щодо
отримання відповідних компенсацій,
пов'язаних з її проходженням згідно
ст. 17, 104 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів
та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Позивач
з липня 1993 року позивач проходив військову службу в Збройних Силах
України, з січня 2006 року у військовому
званні майор - командиром військової частини А-2852 (а.с. 5).

Наказом
Міністра оборони України від 04.06.2007р. № 306 (а.с. 4), за неналежне виконання службових
обов'язків, порушення вимог підпункту 3.1.3
Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони
України від 16.07.1997р. № 300,
зареєстрований в Міністерстві юстиції

України від 22.12.1997 року № 615/2419 на підставі ст.
12, 68 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України позивача було
позбавлено військового звання. В подальшому,
на виконання наказу Міністра оборони України від 04.06.2007 року №
306, командувачем Сухопутних військ
Збройних Сил України було видано наказ по особовому складу від 05.06.2007р. №
237, п.7 якого позивача було звільнено з
військової служби у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному
порядку та виключено із списків офіцерського складу Збройних Сил України. На
виконання наказу по особовому складу командувача Сухопутних військ Збройних Сил
України від 05.06.2007р. № 237, п. 2
наказу командира військової частини А-1785 по стройовій частині від
08.06.2007р. № 109 позивача було виключено із списків особового складу
частини, усіх видів утримання та
направлено на військовий облік до Комінтернівського РВК Одеської області.

Відповідно
до положень ст. 71 КАС України
відповідач - суб'єкт владних повноважень при розгляді справи щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності
повинен довести їхню правомірність. Відповідачі не надали суду цих
обґрунтувань, а тому суд не може
погодитись з відповідністю зазначених положення наказів відповідачів
закону, визнає їх протиправними та
такими, що підлягають скасуванню з
наступних підстав:

Згідно
положень ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної
влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти
у спосіб та у порядку передбаченому Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил
України містить імперативну норму, яка
визначає, що у разі вчинення
злочину, військовослужбовець
притягається до кримінальної відповідальності,
що виключає можливість його притягнення до дисциплінарної
відповідальності за ту ж саме дію. Згідно наказу Міністра оборони України від
04.06.2007 року №306 позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності
за порушення ним вимог підпункту 3.1.3 Положення про військове (корабельне)
господарство Збройних Сил України,
затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997р. № 300
під час перебування на посаді командира військової частини А-2852, що привело до розкрадення військового майна
на суму 5144 грн. Але, як зазначено в
самому наказі позивач був засуджений саме за ці дії вироком військового місцевого
суду Одеського гарнізону від 05.01.2007 року за ч.2 ст. 410 КК України до сплати штрафу в розмірі
3400-00 грн. Цей вирок не був оскаржений та набув законної сили з 01.02.2007
року. Тому, законних підстав накладати
на позивача дисциплінарне стягнення за цим же фактом за порушення ним вимог
підпункту 3.1.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил
України, затвердженого наказом Міністра
оборони України від 16.07.1997 року № 300,
у Міністра оборони України не було.

Окрім
того, відповідно до ст. 87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил
України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від
дня, коли командирові (начальникові)
стало відомо про правопорушення, а у
разі проведення службового розслідування - протягом місяця від дня його
закінчення. Тобто, протягом 10 діб
командир повинен або притягнути порушника до дисциплінарної
відповідальності, або прийняти рішення
(призначити) про проведення службового розслідування.

Що до
наказів Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (а.с. 5), Командира військової частини А1785 (а.с.
6), то суд вважає що звільнення позивача
зі складу Збройних сил України на підставі п. «ж» ч.б ст. 26 Закону України «Про військовий
обов'язок та військову службу» можна було здійснити лише при позбавленні
позивача військового звання. Але,
оскільки суд дійшов до висновку про протиправність позбавлення позивача
військового звання Міністром оборони України наказом від 04.06.2007р. № 306, скасувавши його, суд не може погодитись з підставами для
винесення вказаних наказів та повинен їх визнати протиправними та скасувати.

2

Суд також вважає за необхідне на підставі положень ч.2, 3 ст. 162 КАС України винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист
прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Судові витрати
розподілити у відповідності до вимог ст.
94 КАС України. Керуючись ст. ст.
94, 158-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ.

1.
Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.
Визнати протиправним та скасувати наказ № 306 від
04.06.2007 року Міністра оборони України,
п.7 наказу № 237 від 05.06.2007 року командувача Сухопутних військ
Збройних Сил України, п.2 наказу
командира військової частини А-1785 по стройовій частині № 109 від 08.06.2007
року.

Постанова
може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення та
підписання повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Повний
текст постанови виготовлений та підписаний судом 15.10.2007 року.