Справа № 22-а-4215/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року
м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів -
Заверухи О.Б., Старунського
Д.М.,

при секретарі судового засідання - Бацику
О.Р.,

за участю осіб:

від позивача - не явився,

від відповідача - не явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на постанову Кременецького районного суду Тернопільської
області від 11 грудня 2007 року по справі № 2-а-78/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до міського голови м.Кременця Тернопільської області,

про визнання незаконною та скасування відмови від 09.08.2007
року, зобов'язання Кременецького міського голови внести на розгляд Кременецької
міської ради питання про приватизацію земельної ділянки, зобов'язання
виготовити технічні матеріали та документи про підтвердження розміру земельної
ділянки, -

в с т а н о в и
л а :

В листопаді 2007 року позивач
ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом, який уточнив в подальшому в судовому
засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції, до міського голови
м.Кременця Тернопільської області, про визнання незаконною та скасування
відмови від 09.08.2007 року, зобов'язання Кременецького міського голови внести
на розгляд Кременецької міської ради питання про приватизацію земельної
ділянки, зобов'язання виготовити технічні матеріали та документи про
підтвердження розміру земельної ділянки.

11 грудня 2007 року Кременецьким
районним судом Тернопільської області було прийнято постанову по справі №
2-а-78/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м.Кременця
Тернопільської області, про визнання незаконною та скасування відмови від
09.08.2007 року, зобов'язання Кременецького міського голови внести на розгляд
Кременецької міської ради питання про приватизацію земельної ділянки,
зобов'язання виготовити технічні матеріали та документи про підтвердження
розміру земельної ділянки, якою в позові було відмовлено.

Прийняту постанову суд першої
інстанції мотивував тим, що оскільки земельна ділянка за приватизацією якої
звернувся позивач ніколи йому не надавалась, а користувалась такою його матері,
яка померла, і яка таку не приватизовувала, то згідно ст.116 ЗК України
позивачу правильно відмовлено у приватизації такої земельної ділянки.

Вказану постанову в апеляційному
порядку оскаржив позивач ОСОБА_1., який
в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що така прийнята за неповного
з'ясування судом першої інстанції обставин справи, з порушенням норм
процесуального та матеріального права, тому просить таку скасувати та прийняти
нову якою задовольнити позовні вимоги.

Як на доводи в своїй апеляційній
скарзі позивач вказує, що суд не взяв до уваги, що його звернення про передачу
у власність земельної ділянки було адресовано Кременецькій міській раді, яка
компетентна такі питання вирішувати, відмова міського голови свідчить про
перевищення ним своїх повноважень. Крім того не враховано, що його покійна
матір мала право на приватизацію спірної земельної ділянки, однак таким не
встигла скористатись, тому він як спадкоємець має право на приватизацію такої.

Сторони в судове засідання не явились, хоча належним
чином були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на
підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вбачає підстави для її часткового задоволення.

Відповідно
до вимог ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду даної справи в суді
першої інстанції відповідач, який заперечував проти доводів позивача, всупереч
вимог вище вказаної норми Кодексу адміністартивного судочинства України не
представив суду доказів, що ним належним чином було виконані вимоги Закону
України «Про звернення громадян», Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», Земельного Кодексу України, щодо розгляду заяви позивача.

Так, як вбачається з покликань позивача,
і про це свідчать матеріали справи, він 31.07.2007 року звернувся до
Кременецької міської ради Тернопільської області з письмовою заявою в якій
просив надати йому у власність земельну ділянку розміром 0,06 га в АДРЕСА_1,
якою користувалась його покійна матір на підставі ордеру НОМЕР_1 від 23.05.1990
року виданого виконкомом Кременецької міської ради для будівництва житлового
будинку (а.с.4).

Відповідно до вимог п.34 ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»
виключною компетенцією селищних рад є вирішення питань регулювання
земельних відносин.

Однак, всупереч вказаної вимоги Закону,
міський голова згідно листа від 09.08.2007 року № 1222 (а.с.11) фактично
відмовив позивачу в розгляді його заяви по суті, чим фактично перевищив свою
компетенцію.

Суд апеляційної інстанції вважає, що є
обгрунтованими доводи позивача, що відповідачем порушено вимоги Закону України
«Про зверення громадян», оскільки ним вирішено заяву, яка йому не була
адресована, на вирішення питань постановленій в якій в нього не було
відповідної компетенції. Всупереч вимог вказаного Закону відповідач не передав
заяву на розгляд органу в компетенції якого якраз і є вирішення вказаної заяви
- Кременецькій міській раді.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що відповідачем було порушено вимоги ст.19 Закону
України «Про зверенння громадян», де зазначено зокрема, що органи місцевого
самоврядування, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень
зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти подані заяви.

При цьому,
колегія суддів вважає обгрунтованими доводи позивача в поданій апеляційній
скарзі, що суд першої інстанції не зясував та не надав належної оцінки діям
відповідача, з огляду на критерії визначені ч.3 ст.2 КАС України.

Такі дії
відповідача, на думку колегії суддів апеляційної інстанції є протиправними,
оскільки суперечать вимогам вище вказаних Зконів, а саме Закону України «Про
звернення громадян» та Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», а тому з огляду на вимоги ч.3 ст.2 КАС України є
такими, що вчиненні не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), вчинені упереджено та
недобросовісно, без дотриманням принципу рівності перед законом.

З огляду на вказане вище, колегія суддів
вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги в цій частині, та вважає, що
відмова відповідача підлягає визнанню незаконною та скасуванню та його слід зобовязати
передати заяву позивача про надання йому у власність земельної ділянки для
розгляду по суті у відповідності до чинного законодавства Кременецькій міській
раді Тернопільської області.

Поряд з цим
слід зазначити, що немає правових підстав для задоволення вимог позивача, щодо зобов'язання виготовити технічні матеріали та документи
про підтвердження розміру земельної ділянки.

Відповідно до ст.159 КАС України передбачено, що судове
рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно
до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, не об'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах, не відповідає вимогам ст.ст.
2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України, прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її частково
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 11 грудня 2007 року по справі № 2-а-78/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м.Кременця Тернопільської
області, про визнання незаконною та скасування відмови від 09.08.2007 року,
зобов'язання Кременецького міського голови внести на розгляд Кременецької
міської ради питання про приватизацію земельної ділянки, зобов'язання
виготовити технічні матеріали та документи про підтвердження розміру земельної
ділянки - скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати відмову міського голови
м.Кременця Тернопільської області № 1222 від 09 серпня 2007 року про надання у
власність ОСОБА_1 земельної ділянки та зобов'язати відповідача передати на
розгляд Кременецької міської ради Тернопільської області заяву ОСОБА_1 від 31
липня 2007 року для прийняти рішення по суті.

В задоволені решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1 12 грн. 75 коп. сплаченого держаного мита.

Постанова набирає законної
сили негайно після проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі прийняття постанови в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом
того ж строку з часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: О.Б.Заверуха

Д.М.Старунський