Справа № 22-а-5714/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2008
року

м. Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Бенедик А.П.

Суддів - Калиновського
В.А.,Кононенко З.О.

за участю:

секретаря -
Лаба О.П.

розглянувши у судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.
Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою
Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Роменської міської ради на постанову Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 26.06.2008 року по справі
№ НОМЕР_1

за позовом Роменського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради

3-тя особа: Роменське
управління Державного казначейства Головного управління Державного казначейства
України у Сумській області

про стягнення недоплаченої щорічної
разової допомоги учаснику війни,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Роменський міжрайонний прокурор звернувся
до Роменського міськрайонного суду Сумської області в
інтересах ОСОБА_1, з
позовом до Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Роменської міської ради, 3-тя особа: Роменське управління Державного казначейства Головного
управління Державного казначейства України у Сумській області, в якому
просив стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу, як учаснику війни,
за 2007 рік у розмірі 1175,00 грн.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від
26.06.2008 року адміністративний позов Роменського міжрайонного прокурора в
інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону
України «Про державний бюджет України

Справа №22-а-5714/08 Головуючий 1 інстанції:
Глущенко Є.Д. Категорія: 66
Доповідач: Калиновський В.А.

на 2007 рік», Бюджетного Кодексу України,
Цивільного Кодексу України, ст.ст. 19,
85, 95, 143 Конституції України, ст. 52 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач
є учасником війни, що підтверджується
посвідченням серіїНОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_1р. /а.с. 4/ і
має право на
пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - учасників війни.

Відповідно до довідки
відповідача № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу виплачена щорічна разова допомога до
9 Травня в 2007р. - 55,00 грн. /а.с. 21/.

Суд
першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що
відповідно до ст.14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",
відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується грошова
допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від
9 липня 2007р. №6-рп/2007, визнані
неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України
на 2007р.", про виплату у 2007р.
щорічної разової допомоги, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", учасникам війни в сумі 55 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що
позовні вимоги про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни, за 2007р. є
обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції зазначив, що прокурор в інтересах ОСОБА_1. пред'явив
позов, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1175,00 грн.
За розрахунком сума заборгованості за 2007р. становить: 10 грн. 06 коп. (розмір
встановленої законодавством мінімальної пенсії за віком) х 3 = 1230 ш. 18 коп.;
230 грн. 18 коп. - 55 грн. (сума, яку позивач отримав) = 1175 грн.18 коп.

Суд першої інстанції також зазначив,
що розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог, як це і передбачено ст.
11 КАС України, а тому задовольнив позовні вимоги в розмірі, заявленому прокурором.

Прокурор в
позовній заяві вказав в якості третьої особи Роменське управління Державного
казначейства Головного управління державного казначейства України в Сумській області, але суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що рішення у справі не впливає на його права,
свободи, інтереси чи обов'язки, а тому притягнення, участь чи не участь його в
справі не має правового значення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 17
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.

Відповідно до
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин п'ятих статей 12, 13, 14
та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, які визначали кратність виплат щорічної допомоги до 5 травня залежно
від розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням 46 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29,
36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39,
41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» («Справа про соціальні гарантії
громадян»), визнано такою, що не відповідає Конституції України (є
неконституційною) ст. 29 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік», якою зупинено дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач
09.09.2007 року зверталась до
відповідача по справі, із заявою про перерахунок здійсненої їй
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня
за 2007 рік, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до довідки відповідача
№ НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу виплачена щорічна разова допомога до
9 Травня в 2007р. - 55,00 грн. /а.с. 21/.

Колегія суддів, вважає такі дії відповідача
незаконними та неправомірними, оскільки з моменту прийняття Конституційним
Судом України рішення щодо неконституційності положення ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет
на 2007 рік”, ця норма Закону втратила чинність, а тому на момент звернення
позивача із заявою до відповідача про перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік були чинними частини п'ятих статей 12, 13, 14
та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування
законодавчої неврегульованість питання щодо механізму виплати разової грошової
допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, колегія суддів, вважає хибними, з таких
підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам
право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка була чинною на
час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачу
право на соціальний захист, щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному
до мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі встановленому
зазначеним законом та не мав права відмовляти позивачу у задоволенні позову з
підстав не визначення в законодавстві України розміру мінімальної пенсії за
віком, який підлягає застосуванню при
розрахунку разової щорічної допомоги до 5 травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України, у разі
відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Ст.62 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу першого ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 квітня та
з 01 жовтня 2007 застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62 Закону України
«Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05
травня 2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів, вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який
регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 30
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного Ззакону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачу у 2007 році Управління
праці та соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради повинно
було сплатити до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 1230,00 гривень
(410х3=1230), а сплатило лише 55,00 гривень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що суд першої
інстанції обґрунтовано та правомірно задовольнив вимоги позивача.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів вважає, що постанова Роменського
міськрайонного суду Сумської області від 26.06.2008 року по справі № НОМЕР_1
прийнята з дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради на постанову
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.06.2008 року по справі
№ НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Постанову Роменського
міськрайонного суду Сумської області від 26.06.2008 року по справі № НОМЕР_1
за позовом Роменського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення виконкому Роменської міської
ради, 3-тя особа: Роменське управління Державного казначейства Головного
управління Державного казначейства України у Сумській області про стягнення
недоплаченої щорічної разової допомоги учаснику війни - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) А.П.
Бенедик

Судді (підпис) В.А. Калиновський

(підпис) З.О. Кононенко

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 11.11.2008 року

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду
В.А. Калиновський