Справа № 2-а-8780/08
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Категорія статобліку -
Справа № 2-а-8780/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2008 року місто Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько Є.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4

відповідача 1: ОСОБА_5

відповідача 2: ОСОБА_6

відповідача 3: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу

за
адміністративним позовом Державного підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1, м. Дніпропетровськ

до
відповідача 1 Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській
області, м. Дніпропетровськ

до
відповідача 2 ОСОБА_8 начальника відділу контролю у сфері державної
власності Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

до
відповідача 3 ОСОБА_7 головного контролер-ревізора відділу контролю у
сфері державної власності Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській
області, м Дніпропетровськ

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Державне підприємствоІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось із адміністративним позовом до
Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області із позовними
вимогами, з врахуванням уточнень, про:

- визнання неправомірними дій посадових осіб Контрольно-ревізійного
управління в Дніпропетровській області щодо включення до акту перевірки від
25.03.2008 року НОМЕР_1 неправдивих відомостей щодо завищення господарською
службою залізниці витрат на зайво нарахований резерв оплати відпусток з
нарахуваннями, які не відкориговані на дату балансу (01.01.2008) на суму 641
387, 04 грн. (2 півріччя 2006 року - на суму 184 305, 06 грн. та 2007 рік - 457
081, 08) та порушення п.18 П(С)БО №11 “Зобов'язання” (стор.56 п.4 - стор.57.
п.1. Акту);

- зобов'язання Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській
області виключити з акту перевірки від 25.03.2008 НОМЕР_1 шляхом обов'язкового
долучення до акту рішення суду, інформацію щодо завищення господарською службою
залізниці витрат на зайво нарахований резерв оплати відпусток з нарахуваннями
які не відкориговані на дату балансу (01.01.2008) на суму 641 387, 04 грн. (2
півріччя 2006 року - на суму 184 305, 06 грн. та 2007 рік - 457 081, 08) та
порушення п.18 П(С)БО №11 “Зобов'язання”
(стор.56 п.4 - стор.57. п.1. Акту).

В судовому засіданні
позивач усно уточнив, що в позовних вимогах йдеться не про пункти на сторінках
акту, а про абзаци за відповідним порядковим номером.

У судовому засіданні судом поставлено питання щодо того, до кого саме
заявляє позовні вимоги позивач до юридичної особи суб'єкта владних повноважень
або до його посадових осіб. Представник позивача пояснив, що заявляє вимоги до
посадових осіб: ОСОБА_8 начальника відділу контролю у сфері державної
власності Контрольно-ревізійного
управління в Дніпропетровській області та до ОСОБА_7головного контролер-ревізора відділу контролю у сфері державної власності
Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області. При цьому,
представник позивача не погодився на заміну неналежного відповідача належним
відповідачем, не заперечив проти залучення вказаних посадових осіб у справу у
якості других відповідачів.

Ухвалою від 04.12.08 р. залучено до участі в
адміністративну справу №2-а-8780/08 як других відповідачів ОСОБА_8 начальника
відділу контролю у сфері державної власності
Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області та до
ОСОБА_7 головного
контролер-ревізора відділу контролю у
сфері державної власності Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській
області.

В обґрунтування позову зазначено, що:

- позивач в момент підписання акту ревізії підписав їх з зауваженнями з
викладенням своєї правової позиції, відповідно до якої підприємство здійснювало
діяльність відповідно до вимог законодавства.

- згідно з п.1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати розробленої
відповідно до Законів України "Про державну статистику" та "Про
оплату праці", затвердженої наказом Державного комітету статистики України
від 13.01.2004 № 5, "Для оцінки розміру заробітної плати найманих
працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати
праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній
формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований
час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела
фінансування цих виплат." Відпускні відносяться до фонду додаткової
заробітної плати. Тобто, підприємством правомірно нараховується резерв на
виплату відпусток як добуток від розрахованого коефіцієнта та фактичного фонду
оплати праці за поточний період (який включає і суму нарахованих відпускних).
Згідно з п. 18 П(С)БО 11 залишок забезпечення переглядається на кожну дату
балансу і, за потреби, коригується (зменшується чи збільшується).
Інвентаризація резервів майбутніх витрат і платежів полягає в перевірці
обґрунтованості залишку зазначених сум на дату інвентаризації, у
відповідності до затвердженого розпорядчим документом керівника підприємства
переліку створюваних резервів. Відповідно до положень п. 2.10 Облікової
політики на Придніпровській залізниці, затвердженої наказом начальника
залізниці від 02.02.2007 НОМЕР_3 інвентаризація інших активів та зобов'язань
балансу проводиться станом на 01 грудня. У результаті інвентаризації залишок
резерву відпусток має дорівнювати сумі компенсацій за невикористану відпустку
кожному працівнику, яку довелося б виплатити, якби наприкінці звітного
періоду звільнилися всі працівники підприємства. Таку суму необхідно зменшувати
на величину авансованої відпустки в тих випадках, коли чергову відпустку
частково було надано в рахунок майбутнього (невідпрацьованого) періоду. Згідно
з Постановою КМУ "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної
плати" від 8.02.1995 №100 при обчисленні середньої заробітної плати для
оплати за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої
відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації
за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного
заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається
середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних
і громадських обов'язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до п. 7 Положення № 100 нарахування
виплат за час щорічної відпустки або компенсації за невикористані відпустки
провадиться шляхом ділення сумарної заробітної плати за останні перед наданням
відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну
кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком
святкових або неробочих днів, установлених законодавством). Отриманий результат
помножується на кількість календарних днів відпустки. Враховуючи вищевикладене
та те, що в довідках структурних підрозділів залізниці не наведені дані щодо розрахунків
залишків резерву на кінець звітного періоду не зрозуміле висловлення: "До
того ж, на кінець звітного періоду суми невикористаних залишків резерву не були
відкориговані відповідно до п.18 П(С)БО № 11 „Зобов'язання" та п.5 П(С)БО
№ 16 „Витрати" в частині визнання витрат у тому періоді коли вони
понесені". Позивач вважає виявлене перевіряючими порушення щодо завищення
залишків резерву на оплату відпусток у загальній сумі на 641 387,04 грн.
безпідставним.

- вказана вище інформація та висновки КРУ носять характер припущень
розрахунки витрат є такими, що не відповідають Порядку проведення ревізії, не
містять доказів її дійсності в зв'язку з чим дії посадових осіб по внесенню
подібного роду інформації та висновків до акту перевірки не можуть бути визнані
правомірними.

- хоча позивач мав можливість
оскаржити акт перевірки в порядку ст.13 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні» голові ГоловКРУ, не може
враховуватись судом, оскільки цей закон
визначає порядок адміністративного оскарження, тоді як передбачена
законодавством процедура адміністративного оскарження не позбавляє зацікавлених
осіб права на судове оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідач проти позову заперечив:

- завишення витрат за рахунок створення резерву шляхом його
нарахування на фактично нараховані відпускні суперечить вимогам
нормативно-правових документів. Відповідно до п.9.1 р.9 «Створення забезпечень» наказу про облікову політику
по підприємству зазначено, що відокремлені структурні підрозділи залізниці
визначають щомісячно забезпечення на виплату відпусток як добуток фактично
нарахованої заробітної плати та відсотка обчисленого як відношення річної
планової суми на оплату відпусток до загального планового фонду оплати праці. Оскільки, резерв відпускних створюється за рахунок витрат
то згідно з п.5 П(С)БО № 16 «Витрати», затвердженого Наказом МФУ від 31.12.1999
№ 318, витратами визнаються витрати, які відображаються в бухгалтерському
обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Тобто, створення резерву є збільшенням витрат та
зобов'язань з виплати відпускних. Саме ж нарахування відпускних призводить до
зменшення зобов'язань та створеного резерву відпускних. Фактично нараховані
відпускні не є заробітною платою і при нарахування резерву відпускних не можуть
бути об'єктом для його нарахування. Таким чином, підприємством нарахування
резерву відпускних здійснено у завищених розмірах на суму фактично нарахованих
відпускних у розмірі 641387,04 грн., в порушення вимог Інструкції про
застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу,
зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої
наказом МФУ від 30.11.1999 № 291, що призвело до завищення витрат на вказану
суму.

- акт ревізії - службовий
двосторонній документ, який стверджує факт ревізійних дій та їх результатів, і
є носієм доказової інформації про виявлені недоліків в господарюванні. Метою
документування ревізійних дій та їх результатів є надання власникові та іншим користувачам
матеріалів ревізії, визначених законодавством, суттєвої, повної і обґрунтованої
інформації про стан збереження і використання коштів, цінних паперів,
матеріальних цінностей і нематеріальних активів, ведення бухгалтерського обліку
і стану фінансової дисципліни, а також про обставини допущення, встановлення і
розміри фінансових порушень. Не можуть оспорюватись в суді акти ревізій, документальних перевірок, дії
службових осіб, вчинених у процесі чи за результатами перевірок тощо.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку що позовна заява не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

З матеріалів справи виходить, що на виконання п.2.36 плану
контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління
України на І квартал 2008 року, КРУ в Дніпропетровській області, проведено
ревізію фінансово-господарської діяльності Державного
підприємстваІНФОРМАЦІЯ_1" за період з 01.07.2006 по 01.01.2008. Ревізія
проведена з 09.01.2008 по 25.03.2008 - 39 робочих днів із призупиненням з
12.02.2008 року у зв'язку з необхідністю проведення значної кількості
зустрічних звірок та продовжена з 05.03.2008 р. по 25.03.2008 р. на підставі
постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2008
року. За результатами ревізії складений
акті про результати ревізії від 25.03.2008 НОМЕР_1.

На сторінках 56-57 акту перевірки наведено наступне: ревізією достовірності
нарахування уми забезпечення оплати відпусток встановлено, що у порушення вимог
інструкції №291 та положень 9.1. облікової політики на Придніпровській
залізниці,затвердженої наказом начальника залізниці від 02.02.07 р. НОМЕР_3
сума резерву визначається як добуток від розрахованого коефіцієнта та
загального фонду оплати праці за поточний період (який включає суму нарахованих
відпускних), а не на фактично нараховану заробітну плату, як то передбачено
вищеназваними нормативно-правовими актами. До того ж, на кінець звітного
періоду суми невикористаних залишків резерву не були відкориговані відповідно
до п. 18 П(С)БО «Зобов'язання» та п.5 П(С)БО №16 «Витрати» в частині визнання
витрат у тому періоді коли вони понесені.
Внаслідок чого 7 підрозділами завищено витрати на суму зайво
нарахованого резерву оплати відпусток з нарахуваннями, які не відкориговані на
дату балансу (01.01.08) на загальну суму 2488449,72 грн., у тому числі по
Вагонному депо Дніпродзержинськ на
31635,13 грн., по Дніпропетровській дирекції залізничних перевезень - на
979085,55 грн. (2006 - 432449,88 грн., 2007 - 546635,98 грн.), по Запорізькому
будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню за 2007 рік - на 71142 грн.,
по Дніпропетровському центру механізації колійних робіт та ремонту колійної
техніки за 2007 рік на 32700 грн., Господарській службі на 641387,04 грн.
(II півріччя 2006 - 184305,06 грн., за 2007 - 457081,08), Запорізькій
дистанції захисних лісонасаджень на 150300 грн. (2007 рік), Вагонному Мудрьона
на 582200 грн. (2007 рік). У ході ревізії суми завищення резерву по
забезпеченню виплат відпускних відкориговані шляхом зменшення витрат по
Запорізькому будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню на суму 71142
грн., по Дніпропетровському центру механізації колійних робіт та ремонту
колійної техніки на 32 700 грн., по Запорізькій дистанції захисних лісонасаджень
на 150300 грн., Вагонному депо Мудрьона на 582200 грн.

У судовому засіданні позивач
пояснив, що оскаржуються включення в акту перевірки відомості щодо
Господарської служби на суму 641 387, 04 грн. (2 півріччя 2006 року - на суму
184 305, 06 грн. та 2007 рік - 457 081, 08).

Відповідачі пояснили, що включення таких відомостей в акт від 25.03.08 р.
про результати ревізії фінансово-господарської діяльності ДПІНФОРМАЦІЯ_1
здійснено на підставі актів перевірок
його структурних підрозділів, надавши акт від 20.03.08 р. НОМЕР_2 «Про
результати ревізії фінансово-господарської діяльності Господарської служби
ДПІНФОРМАЦІЯ_1 за ІІ півріччя 2006 року та 2007 рік».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить із наступного.
Позивачем оскаржуються дії по включенню в акт перевірки неправдивих відомостей,
і на відновлення порушеного права вимагає зобов'язати КРУ виключити з акту
перевірки відповідну інформацію шляхом долучення до акту відповідного рішення
суду.

Відповідно до статті 2 Закону
України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» державний фінансовий
контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення
державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних
у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії
викладаються в акті.

«Порядок проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою»
затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550
(далі - Порядок №550), та визначає процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних
установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду -
в інших суб'єктів господарювання.

Інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного
комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта
контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення
фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і
матеріально відповідальних осіб.

Згідно Порядку №550 акт ревізії це документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення,
зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною
частиною акта.

Результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії
державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. Акт ревізії
містить:

- вступну частину, в якій зазначаються підстава для проведення ревізії,
тема ревізії, повна назва об'єкта контролю, його місцезнаходження, відомості
про організаційно-правову форму та форму власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії, перелік посадових осіб служби та
залучених спеціалістів, що проводили ревізію, перелік посадових осіб, які
відповідали за фінансово-господарську діяльність об'єкта контролю у період, що
підлягав ревізії;

- констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в
розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом
(вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також
висновок про наявність або відсутність порушень законодавства.

Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій
частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні
осіб.

Акт ревізії підписується посадовою особою служби та керівником і головним
бухгалтером об'єкта контролю або особою, уповноваженою на ведення
бухгалтерського обліку (далі - головний бухгалтер), а також за необхідності
іншими працівниками об'єкта.

Пунктами 42-44 Порядку №550 передбачено, що у разі підписання акта ревізії
із запереченнями (зауваженнями) керівник об'єкта контролю у строк не пізніше
ніж 5 робочих днів після повернення органу служби акта ревізії повинен подати
йому письмові заперечення (зауваження). Якщо протягом цього строку заперечення
(зауваження) щодо акта не надійдуть, то орган служби має право вжити
відповідних заходів для реалізації результатів ревізії. Рішення про розгляд заперечень
(зауважень), що надійшли з порушенням встановленого строку, приймає керівник
органу служби. Орган служби аналізує правильність обґрунтувань, викладених у
запереченнях (зауваженнях), і в строк не пізніше ніж 15 робочих днів після
отримання заперечень (зауважень) дає на них письмовий висновок, який
затверджується керівником органу служби або його заступником. З метою уточнення викладених у запереченнях
(зауваженнях) фактів посадові особи служби мають право вимагати від об'єкта
контролю необхідні для перевірки документи та додаткові пояснення.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновку, що оскаржуючи дії по включенню в акт
відомостей, фактично оскаржуються акт перевірки, що підтверджується обраним
позивачем способом відновлення заявленого як порушеного права. Акт ревізії не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є
документом, який фіксує факт її проведення та результати.

Чинне законодавство не передбачає можливості внесення змін до акту ревізії,
зазначаючи, що виключно письмовим висновком, визначається позиція контролюючого
органу за наслідками розгляду зауважень до акту ревізії.

Так само, не передбачено долучення до акту рішення суду, як спосіб внесення
в акт відповідних змін.

У разі, якщо позивач не погоджується із відомостями, які викладені в акті
перевірки, то такі обставини встановлюються у вказаному порядку.

Судом встановлено, що позивачу надано висновки на заперечення до акту
ревізії фінансово-господарської діяльності ДПІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.03.08 р.
НОМЕР_1, яким за пунктом 32 заперечень,
такі заперечення не прийняті.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії
працівників контролюючого органу щодо внесення в акт ревізії
фінансово-господарської діяльності ДПІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.03.08 р. НОМЕР_1
неправдивих відомостей, є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки існує
встановлений порядок погодження заперечень на акт ревізії.

У разі реалізації результатів ревізії позивач має право на обґрунтування
заперечень проти відповідних рішень або дій, що пов'язані із реалізацією
результатів такої ревізії, із посиланням на невідповідність висновків
дослідженим у ході перевірки документам або нормам законодавства. Суд не
знайшов підстав для визнання оскаржуваних дії протиправними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне
оскарження відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення в повному обсязі, та подальшої подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) І.О.
Верба

Постанова виготовлена у повному обсязі 17.12.2008 р.

З оригіналом згідно
Суддя І.О.Верба

Постанова не набрала законної сили станом на 17.12.2008
р. Суддя І.О.Верба