Справа № 22-а-14477/08
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Качуріна Л.С.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2008 року справа №
22а-14477/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ястребової Л.В.

суддів Колеснік Г.А., Ляшенко Д.В.

при секретарі Агейченковій К.О.

судового засідання

за участю сторін:

позивача -
не з»явився

представника
відповідача - не з»явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на постанову Луганського
окружного адміністративного суду

від 09 червня 2008 року

по справі № 2а-5776/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідачів Управління праці
та соціального захисту населення
Краснолуцького міськвиконкому Луганської області

про визнання дій неправомірними, зобов»язання
виплатити суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09
червня 2008 року у справі № 2а-5776/08- залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 09 червня
2008 року у справі № 2а-5776/08 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краснолуцького
міського виконавчого комітету Луганської області про визнання дій
неправомірними, зобов»язання виплатити суму недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення - залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
Ястребова Л.В.

Судді Колеснік Г.А.

Ляшенко Д.В.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення
Краснолуцького міськвиконкому Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов»язання
виплатити суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення.

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2008 року у справі №
2а-5776/08 позовна заява задоволена частково: визнані протиправними дії Управління праці та соціального захисту
населення Краснолуцького міського виконавчого комітету Луганської області.
Зобов»язано Управління праці та соціального захисту населення Краснолуцького
міського виконавчого комітету Луганської області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 компенсаційних сум на оздоровлення за 2003,2004,2005, 2007 роки
у розмірі 5829,90 грн.. В решті позовних вимог відмовлено.

Позивачем подана
апеляційна скарга, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи
апеляційних скарг обґрунтовують невірним застосуванням судом першої інстанції
норми матеріального і процесуального права.

Сторони в судове
засідання не з»явились, про день слухання справи було повідомлено належними
чином.

Дослідивши
матеріали справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1. - є
особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії,
що підтверджується посвідченням, має 2 групу інвалідності.

Статтею 48 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ” передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка
виплачується інвалідам 2 групи в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат, при
цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Фактично
відповідачем виплачена позивачу така допомога:

За 2000 рік - в
сумі 21,50 грн. виплачена 06.08.2001 році

За 2001 рік - в
сумі 21,50 грн. виплачена 11.12.2002 році

За 2002 рік - в
сумі 26,70 грн. виплачена 18.08.2004 році

за 2003 рік - в
сумі 26,70 грн. виплачена 27.10.2004 році,

за 2004 рік - в
сумі 26,70 грн. виплачена 19.11.2004 році,

за 2005 рік - в
сумі 26,70 грн. виплачена 30.09.2005 році,

за 2006 рік - в
сумі 120,00 грн. виплачена 16.08.2006 році

за 2007 рік - в
сумі 120,00 грн. виплачена 16.02.2007 році

Колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.
2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до
статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ”.

Статтею 63 Закону
передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного
бюджету України.

Відповідно до ст. 48
спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується органами
соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
населення.

Таким чином,
відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів
вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ” та з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ”.

Статтею 48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи
” передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка виплачується інвалідам 2
групи в розмірах 5 мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір щорічної
допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати, встановленої
Законом на час здійснення виплати.

Всупереч нормам
спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.

Згідно частини 4
статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів ” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ” та
Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а не вказані
Постанови КМУ.

Дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була зупинена
в частині виплати компенсації і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України № 3235-1V від 20.12.2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік», який
до теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України»

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися
інші строки для звернення до адміністративного суду. Пунктом 3 частини 1 статті
268 Цивільного кодексу України передбачається, що позовна давність не
поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю.

У зв'язку з тим,
що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1
категорії, має 2 групу інвалідності, а спірні грошові кошти йому виплачуються
на оздоровлення у зв'язку з ушкодженням здоров'я, тому позовна давність на ці
правовідносини не поширюється.

Суд першої
інстанції вірно встановив, щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення за
2000- 2002 рік вказавши, що виплату щорічної допомоги на оздоровлення хоча і здійснюють органи соціального захисту
населення, але починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2
Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256.

Тобто, в частині
стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000 - 2002 роки позивач
пред'явив вимоги до неналежного відповідача у справі.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 26,70 грн.. за 2003, 2004,2005 роки та у розмірі 120,00 грн. за 2007
роки, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними.

На підставі
викладеного керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи
”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09
червня 2008 року у справі № 2а-5776/08- залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 09 червня
2008 року у справі № 2а-5776/08 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Краснолуцького міського виконавчого комітету Луганської області про визнання
дій неправомірними, зобов»язання виплатити суму недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення - залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
Ястребова Л.В.

Судді Колеснік Г.А.

Ляшенко Д.В.