Справа № 2а-4556/08
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2a-4556/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27"
листопада 2008 р. м.
Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - СпірідоноваМ.О.

Суддів Чалого І.C., П'янової Я.В.

за участю секретаря Свіргун О.О.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду адміністративний позов Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1
до ДПІ
у Київському районв
м.Харкова про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ФОП ОСОБА_1. звернувся до адміністративного суду з позовом до ДПІ у Київському
районі м.Харкова в якому просив суд скасувати податкове повідомлення рішення
ДПІ у Київському районі м.Харкова № /0 від 31 березня 2008 року.

В
обгрунтування позову позивач вказав, що на підставі акту
перевірки "Про результати виїзної позапланової перевірки ФО-П ОСОБА_1з
питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за
період з 08.09.2006 р. по 08.02.2008 р. Згідно наданої заяви про зняття з
обліку платника податків (8-ОПП) з 22.01.2008 р." від 19 березня 2008 року
№ 1546/17-218/, податковим повідомленням-рішенням державної
податкової інспекції у Київському районі м. Харкова № /0 від 31 березня
2008 року, ФОП ОСОБА_1. було визначено суму податкового зобов'язання за
платежем: податок з доходів фізичних осіб - на загальну суму 5 080 536 грн. 74
коп.

Як зазначив представник позивача в акті перевірки
відповідач зазначає, що в період з 8 вересня 2006 року по 31 грудня 2006 року
позивачем здійснювалась підприємницька діяльність із застосуванням загальної
системи оподаткування згідно зі ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від
26 грудня 1992 року № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян"
(далі - Декрет), а в період з 1 січня 2007 року - із застосуванням спрощеної
системи оподаткування відповідно до Указу Президента України від 3 липня 1998
року № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва", згідно із свідоцтвом про сплату єдиного
податку в 2007р. від 1 січня 2007 року серія.НОМЕР_1. В
результаті перевірки встановлено,
що у 2006 році підприємницька діяльність із
застосуванням загальної системи оподаткування позивачем фактично не
здійснювалась і доходи ним не отримувались . В 2007 році, (а саме в четвертому
кварталі 2007 року) позивачем було перевищено гранично допустиму суму виручки
від реалізації 500 тис. грн., передбачену п. 1 Указу, на суму 34 522 095 грн.
84 коп..На підставі цього відповідач зробив висновок, що в зв'язку з таким
перевищенням позивач повинен був перейти на загальну систему оподаткування,
порядок якої регулюється IV розділом Декрету, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу),
тобто з 1 січня 2008 року.

Разом з тим, як зазначив представник позивача, відповідач
вважає, що у зв'язку із зазначеним перевищенням позивач повинен був
оподаткувати суму цього перевищення (як це передбачено IV розділом Декрету), яка з урахування валових витрат у
сумі 151 850 грн. 91 коп. складає 33 870 244 грн. 93 коп. (34 522 095 грн. 84
коп. - 500 000 грн. 00 коп. -151 850 грн. 91 коп. = 33 870 244 грн. 93 коп.).
На думку відповідача із вказаної суми позивач повинен був сплатити податок з
доходів фізичних осіб у сумі 5 080 536 грн. 74 коп. (33 870 244 грн. 93 коп. х
15 % = 5 080 536 грн. 74 коп.).

Як вказв представник позивача, відповідач вважає, що
позивач, оскільки він не оподаткував суму зазначеного перевищення, в порушення
абзацу 1 ст. 13 розділу IV Декрету, п/п 4.2.8. п. 4.2. ст. 4, п/п 8.1.3. п. 8.1. ст. 8 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" занизив оподатковуваний дохід
за 2007 рік в сумі 33 870 244 грн. 93 коп., що привело до нарахування податку з
доходу фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 5 080 536
грн. 74 коп.

Представниук позивача вказав, що вказаний висновок
відповідача є хибним та не відповідає
вимогам чинного законодавства України.

Виходячи з вище виклданого позивач просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача
в судове засідання з'явився та з позовом не погодився у повному обсязі
вказавши, що оскаржене рішення-повідомлення винесено у відповідності до вимог
чинного законодавства України.

Судом встановлено, та вказаний факт не заперечувався
сторонами по справві, що в період з 8 вересня 2006 року по 31 грудня 2006 року
ФОП ОСОБА_1. здійснював підприємницька
діяльність із застосуванням загальної системи оподаткування згідно зі ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 "Про
прибутковий податок з громадян", а згідно свідоцтва про сплату єдиного
податку в 2007р. від 1 січня 2007 року серія.НОМЕР_1, в період з 1 січня 2007
року - із застосуванням спрощеної системи оподаткування відповідно до Указу
Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"

Працівниками ДПІ у Київському районі м. Харкова була
проведена виїзну позапланову перевірку ФО-П ОСОБА_1. з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 08.09.2006 року по 08.02.2008
року.

За результатами перевірки було скаладено акт від 19 березня 2008 року №
1546/17-218/ яким встановлені наступні порушення:

·
порушення ст. 1 Указу Президента
України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.98р. № 727/98
- перевищення
обсягу виручки від реалізації 500 тис.грн. у 4
кварталі 2007 року;

·
абз. 1 ст. 13 розділу
IV Декрету
Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян», п.п. 4.2.8. п. 4.2., п.п. 8.1.3.
п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про
податок з доходів
фізичних осіб» -
заниження оподатковуваного доходу за 2007 рік в сумі 33 870 244,93 грн.,
що призвело до донарахування податку
з доходів фізичних
осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі
5080536,74 грн.

Крім цього актом
перевірки встановлено, що з 01.01.2007 року позивач по справі підприємницьку
діяльність здійснював на підставі Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998 року № 727/98.

Валовий дохід СПД ФО ОСОБА_1. складається із сум виручки,
одержаної від операцій з цінними паперами, здійснених через торгівця цінними
паперами.

Згідно відомостей щодо руху грошових коштів на
розрахунковому рахунку позивача під час здійснення підприємницької діяльності в
межах Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» встановлено, що виручка від
реалізації цінних паперів протягом 2-4 кварталу 2007 року склала 34 522 095,84
грн.

На підставі вище зазначеного акту перевірки начальником
ДПІ у Київському районі м.Харкова було винесено податкове повідомлення -рішення
№ /0 від 31 березня 2008 року яким ФОП ОСОБА_1. було визначено суму
податкового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб - на загальну суму 5 080 536 грн. 74 коп..

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в
Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конститцією та законами України.

Так, статтею 1 Указу Президента України від 3 липня 1998
року № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва"(далі Указ) встановлено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності запроваджується для фізичних осіб, які
здійснюють» підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває
не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до ст. 5 Указу у разі
порушення вимог, встановлених статтею 1 цього Указу,
платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування,
обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Суд аналізуючи вище зазначену норму приходить до
висновку, що вище наведеною нормою передбачено лише одну санкцію за перевищення
суми граничної виручки від реалізації 500 тис. грн., якою
є обов'язок платника єдиного податку перейти на загальну систему оподаткування,
обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Судом встановлено, що в дотримання вище зазначеної норми
, позивачем 11 грудня 2007 року подана відповідачу відповідна заява про
звільнення від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності, та 8 січня 2008 року здав відповідачу свідоцтво про сплату єдиного
податку.

Статтею 2 Указу передбачено, що
доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається
єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за
підсумками звітного року такого платника, а сплачена сума єдиного податку є
остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань
платника податку.

Статтею 6 Указу
визначено, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником окремих видів податків і зборів (обов'язкових
платежів), зокрема податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб -
суб'єктів малого підприємництва).

Суд зазначає, що
аналогічні вимоги містить п/п. 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб", згідно якого, - до складу загального
місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються
такі доходи (що не підлягають відображенню в його річній податковій декларації)
в дохід (прибуток), одержаний самозайнятою особою від здійснення нею
підприємницької або незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала
спеціальну (спрощену) систему оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно
до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000
року № 507 "Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року
№ 7272" встановлено, що на суб'єктів малого підприємництва - фізичних
осіб, які відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 6 не є
платниками податку на доходи фізичних осіб, не поширюються вимоги розділу IV Декрету (у частині
доходів від провадження підприємницької діяльності, що здійснюється відповідно
до зазначеного Указу).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство,
а саме п/п 9.12.2. п. 9.12. ст. 9 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" допускає, що поряд із сплатою єдиного податку фізична особа
-суб'єкт підприємницької діяльності повинна оподаткувати свої
доходи, за правилами, встановленими вказаним Законом, але за умови, що вони
отримані не в межах здійснення власної підприємницької діяльності,а у даному
випадку позивач здійснював підприємницьку діяльність, будучи зареєстрованим як
фізична особа - підприємець, у суворій відповідності до вимог Указу та виданого
свідоцтва про сплату єдиного податку і весь дохід отримав саме від такої
діяльності - операцій з цінними паперами, здійсненими через торговця цінними
паперами.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що
ФОП ОСОБА_1. не повинен був
оподатковувати суму перевищення граничної виручки від реалізації 500 тис. грн. за правилами, встановленими Законом України "Про податок з
доходів фізичних осіб".

Вказана позиція суду також підтверджується, аудиторським
висновком у формі звіта від 29 лютого 2008 року "По результатам
аудиторської перевірки дотримання вимог податкового законодавства, вірності
відображення в податковому обліку фінансово-господарських документів фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1. за період з 01.01.2007 по 31.12.2007
р." так і висновком
судово-економічної експертизи № 5393 від 22.07.2008 року Харківського научно-дослідницького інститут
ім. Бокаріуса.

Що стосується
посилання відповідача на лист
Державна податкова адміністрація України від 13 серпня 2007 року №
4005/г/17-0715 "Про розгляд листа",
у якому ДПА України висловлювала
думку, а саме: якщо суб'єкт підприємницької діяльності, який обрав спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності, отримує доходи за умов, відмінних
ніж встановлено Указом для провадження спрощеної системи оподаткування,
зокрема, якщо дохід (виручка) перевищує 500 тис. грн. на рік, то враховуючи, що
такі доходи одержані суб'єктом підприємницької діяльності, сума такого
перевищення підлягає оподаткуванню у порядку, встановленому розділом IV Декрету.

Суд зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 19 Конститції
України, а також п.п. 4.4.2 ст. 4
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у
якому зазначено, що податкове роз'яснення не має сили нормативно-правового
акту, тому воно не є обов'язковим для виконання платниками податків, у зв'язку
з чим не може впливати на їх законні права і обов'язки, тим більше порушувати
їх.

Виходячи з вище
викладеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення
ДПІ у Київському районі м.Харкова №/0 від 31 березня
2008 року було винесено з
порушенням нор чинного законодаства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 17,
86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161,
162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної-особи
підприємця ОСОБА_1 до ДШ у Київському районв м.Харкова про скасування
податкового повідомлення-рішення -задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДТП у Київському районі м.Харкова №/0
від 31 березня 2008 року.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст.186 КАС
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова у повному обсязі виготовлена
28.11.2008 року.

Головуючий M.O. Спірідонов

Судді І.C. Чалий

Я.В. П'янова