Справа № 2-а-8802/08
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія статобліку-47
справа № 2-а-8802/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Дніпропетровський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько
Є.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1

до
Управління Пенсійного фонду України у Кіровському
районіІНФОРМАЦІЯ_1а,ІНФОРМАЦІЯ_1

про
визнання незаконними дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась із адміністративним позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районіІНФОРМАЦІЯ_1а із позовними вимогами про:

- визнання незаконними дії управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районіІНФОРМАЦІЯ_1а, що полягають в порушені вимог статті 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни” щодо перерахунку раніше призначеної
пенсії з урахуванням належної надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної
пенсії.

- зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Кіровському
районіІНФОРМАЦІЯ_1а : провести перерахунок призначеної пенсії за віком з
урахуванням належної надбавки у розмірі 30 % мінімальної пенсії починаючи з дня
набрання чинності Закону України “Про соціальний захист дітей війни”; виплатити
належну надбавку у розмірі 30 % мінімальної пенсії починаючи з дня набрання
чинності Закону України “Про соціальний захист дітей війни” по грудень 2007
року; виплатити належну надбавку у розмірі 20 %, за період з 01.01.2008 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона, як особа що має статус
«дитина війни» звернувся до відповідача з метою отримання доплати к пенсії з
урахуванням рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N
6-рп/2007, але у виплаті такої
доплати йому було відмолено. Із
посиланням на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.
1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 23, 46, 48, 92, 95 Конституції України, рішення
Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 просить позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, в обґрунтування заперечень
посилався на те, що позивач отримує пенсію та має право на відповідне
підвищення згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Однак зазначив, що законодавством не передбачений механізм розрахунку та
виплати такої надбавки, отже такий перерахунок не здійснювався, у зв'язку із
тим, що розмір мінімальної пенсії за віком не було встановлено для визначення
підвищення відповідно до ст. 6 вказаного Закону. Згідно із ч.1, 3 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої
цієї статті, відповідно до якого мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
законом, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених
згідно з цим Законом. Представник
відповідача просив у позові відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що
адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи виходить, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
відноситься до категорії осіб із статусом «дитина війни» - осіб, які є громадянами України та яким на
час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років,
що підтверджується відбитком штампу у посвідченні НОМЕР_1.

ОСОБА_1, 29.08.08 р. звернулась до управління Пенсійного фонду України у
кіровському районіІНФОРМАЦІЯ_1а із заявою відповідно до якої вона як особа, що
відноситься до категорії «дитина війни» має право на одержання доплати в
розмірі 30% мінімальної пенсії, зазначивши що Законом України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» дію відповідної норми законодавства було зупинено,
що позбавило його можливості реалізувати законне право на державну підтримку. У
зв'язку із прийняттям Конституційним судом України рішення від 9 липня 2007
року N 6-рп/2007 про визнання неконституційними окремих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", та рішення від 22 травня
2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний
бюджет України) вимагала перерахувати пенсію та виплатити доплату у
передбаченому законом розмірі.

03.09.08 р. на вищевказану заяву управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районіІНФОРМАЦІЯ_1а надало відповідь листом НОМЕР_2, у якому
зазначено, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
викладена в 2008 році в новій редакції, отже підвищення до пенсії дітям війни у
2008 році проведено у розмірі з 01.01.08
р. - 47 грн., з 01.04.08 р. - 48,10 грн., з 01.07.08 р. - 48,20 грн.

Закон України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004
року N 2195-IV набирав чинності з 01 січня 2006 року згідно пункту 1 Розділу IV
«Прикінцеві положення».

Статтею 6 вказаного Закону визначено державну соціальну підтримку дітей
війни, згідно якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на
30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р., з
метою приведення окремих
норм законів у відповідність із
вказаним Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України
"Про соціальний захист
дітей війни".

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" N 3367-IV від 19.01.2006 р. внесено до Закону
України від 20 грудня 2005 року N 3235-IV "Про
Державний бюджет України на 2006 рік" зміни, якими пункт 17 статті 77
виключено, а статтю 110 вказаного Закону
викладено в такій редакції «Установити, що пільги дітям війни, передбачені
абзацом сьомим статті Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" , запроваджуються
з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами
виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань
бюджету". Закон №3235 опублікований в Офіційному Віснику України №10 від
22.03.2006 р.

Таким чином у 2006 році Законом України "Про Державний бюджет України
на 2006 рік" на певний час дія статті 6 була зупинена, в подальшому
визначений порядок запровадження соціальної підтримки дітям війни.

Закон України "Про державний бюджет України на 2006 рік"
та його положення мають вищу юридичну силу відносно
інших спеціальних законів стосовно запровадження соціальної підтримки, бо є
основним та головним (окрім Конституції України) фінансовим нормативним актом
розподілу доходів та видатків в країні.

За таких обставин, положення цього закону яким було визначено порядок
запровадження соціальної допомоги, є обов'язковим для застосування та вирішення
справ у суді. Оскільки у 2006 році надання соціальної допомоги дітям війни не
було запроваджено у встановленому законом порядку, вимоги позивача стосовно
донарахування та виплати підвищення до пенсії за 2006 рік, не підлягають
задоволенню, оскільки мали бути запроваджені у 2006 році в порядку,
встановленому нормами закону про державний бюджет на відповідний рік.

До 01.01.08 р. стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,
діяла у наступній редакції - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 вказаного Закону було зупинено на 2007 рік пунктом 12) статті
71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від
19.12.2006 р. N 489-V, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було
встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у
справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" (справа про соціальні гарантії громадян) справа № 1-29/2007, визнано
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік
дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з
урахуванням статті 111 цього Закону.

З 01.01.08 р. стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
була викладена у такій редакції - дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання
підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону
та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із
законів. У зв'язку із чим доплати здійснювались у січні 2008 року у розмірі 47
грн. на місяць.

Однак, вказані зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону
України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом
України N 6-рп/2007, та з 22.05.08 р. - дати ухвалення рішення Конституційним
судом України N 10-рп/2008

вищевказані норми Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VI втратили
чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону в повному
обсязі.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідач
вказане підвищення позивачеві з 09.07.07 р. та з 22.05.08 р. не перераховано
(не розраховано) і не виплачувалось у
розмірі, встановленому законом, його заява з цього питання залишена без
задоволення.

Поряд з цим, вимоги позивача з 01.01.07 р. по 08.07.07 р. та з 01.08.08 р. по 21.05.08 р. не підлягають
задоволенню, оскільки в цей період дія першого закону була зупинена, а суми за
іншим законом виплачувались у встановленому законом, під час його дії, розмірі.

Суд приходить до висновку, що відповідь у листі управління фактично
підтверджує бездіяльність суб'єкта владних повноважень, який на підставі закону
мав самостійно вчинити певні дії на виконання вимог розглянутих законодавчих
актів. Право позивача у даному випадку має бути захищене шляхом зобов'язання
відповідача виплатити позивачу належні суми підвищення після вчинення дії по
перерахунку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України суд виходить за межі позовних вимог, оскільки вважає що це
необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, на захист
яких наданий позов.

Суд вважає протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України
у Кіровському районіІНФОРМАЦІЯ_1а щодо
нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі,
встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд
при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Забороняється відмова в
розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Таким чином, суд дійшов висновку про встановлену заборону відмови в
розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів відсутності
законодавства, яке регулює спірні відносини, у зв'язку із чим вважає посилання
відповідача на відсутність механізму розрахунку доплати до пенсії, а саме
невизначеність розмірі мінімальної пенсії за віком, як підставу для відмови у
задоволенні позовних вимог неприйнятним.

Згідно частини 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» під час
розрахунку підвищення застосовується розмір мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається
лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший
розмір, немає.

З огляду на викладене суд вважає, що в даному випадку не має застосуватись
положення частини третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої
цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за віком не можу бути підставою для відмови
в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і
соціальної підтримки у вигляді підвищення такої пенсії, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати
зазначеного підвищення суд вважає необґрунтованим, оскільки органи державної
влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання
своїх зобов'язань, які встановлені законом.

Така позиція підтверджується позицією Вищого адміністративного суду,
викладеною в Оглядовому листі від 14.08.2008 р.НОМЕР_3 «Про практику
застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами
справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному
порядку)».

На підставі викладеного, керуючись статями 11, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною
бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Кіровському
районіІНФОРМАЦІЯ_1а щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії у
розмірі, передбаченому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районіІНФОРМАЦІЯ_1а здійснити перерахунок пенсії та виплатити
недоплачені суми ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22
травня 2008 року згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України та може бути оскаржена шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та
подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя
(підпис) І.О. Верба

Постанову складено у повному обсязі 24.12.08 р.

З оригіналом згідно
Суддя І.О.Верба

Постанова не набрала законної сили станом на 24.12.08 р. Суддя І.О. Верба