Справа № 2-а-184/08
Суддя: Овдієнко К.М.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
2-а-184 за 2008 рік.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2008 року Переяслав-Хмельницький
міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний
суд, в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі
Домантович О.П.

з участю прокурора Панченка Б.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

об»єднані в одне провадження справи за адміністративним позовом
Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1,ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та адміністративним позовом ОСОБА_4
до Виконавчого комітету
Переяслав-Хмельницької міської ради , третя особа Переяслав-Хмельницька
житлово-експлуатаційна контора, про
визнання протиправною бездіяльність
суб"єкта владних повноважень та зобов"язання вчинити дії , -

встановив:

27.08.2008
р. Переяслав-Хмельницький міжрайонний прокурор звернулася до суду з адміністративним позовом в інтересах
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради, в якому просить
визнати протиправною бездіяльність відповідача у питанні поліпшення житлових умов позивачів - мешканців непридатного до проживання будинку
АДРЕСА_1 та
зобов"язати його надати їм
благоустроєні
жилі приміщення
відповідно до встановленого законом порядку і норм.

В попередньому
судовому засіданні свої вимоги уточнив, просить задовольнити позов на підставі
ст.112 Житлового кодексу України, посилаючись на те, що будинок, в якому
проживають позивачі, загрожує обвалом.

ОСОБА_4 звернулася до суду 13.10.2008 р. з адміністративним позовом, в якому просить
визнати протиправною бездіяльність відповідача у питанні поліпшення її
житлових умов, оскільки вона мешкає в будинку АДРЕСА_1, який загрожує
обвалом, та зобов"язати відповідача надати їй благоустроєне жиле
приміщення відповідно до встановленого законом порядку і норм відповідно до
вимог ст.112 ЖК України.

За клопотанням
ОСОБА_4 справа за її позовом об»єднана в одне провадження з позовом прокурора в
інтересах ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3

В судовому засіданні прокурор Панченко
Б.В. позов підтримав, уточнивши, що бездіяльність відповідача вбачає в тому, що він протягом багатьох років не
залучає науково-дослідну установу для вирішення питання про визнання будинку АДРЕСА_1 таким, що
загрожує обвалом, не вживає заходів для знесення будинку і не забезпечує його
жильців благоустроєним житлом .

Позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4
уточнені позовні вимоги підтримали.

Представник
відповідача Лебідь Н.Ф. позов не визнала, посилаючись на те, що житловий
будинок АДРЕСА_1, в якому проживають позивачі,
визнаний непридатним для проживання з 1994 року, у зв»язку з чим вони
поставлені на першрчерговий квартирний облік. Для визнання будинку таким, що
загрожує обвалом необхідний висновок науково-дослідної установи, на замовлення
якого в міськвиконкомі відсутні кошти. Крім того, вважає , що таке обстеження
робити не доцільно, оскільки вільного
житлового фонду , який би можна було надати позивачам, міська рада все
одно не має.

Представник
третьої особи Кожуховський О.В. вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Проведення капітального ремонту будинку вважає не доцільним, оскільки
будинок непридатний для проживання.

З пояснень
сторін, третьої особи та письмових доказів, які маються в матеріалах справи,
встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудований до 1917 року і належить
Переяслав-Хмельницькій міській раді та перебуває на балансі і обслуговується
Переяслав-Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою. В будинку проживає 6
сімей ((12 осіб), дві квартири звільнені у зв»язку з відселенням жильців в
2004-2005 роках. Квартири не приватизовані. Дані обставини визнаються сторонами
та підтверджуються довідкою Переяслав-Хмельницького бюро
технічної інвентаризації від 10.10.2007 року, довідкою Переяслав-Хмельницької
ЖЕК від 19.06.2008 р. № 434 і численними актами обстеження будинку за період з
2003 до 2008 року.

Позивачі
вселилися в даний будинок на підставі виданих їм відповідачем ордерів: ОСОБА_2. та ОСОБА_3 - в 1985 році (ордер № 827
від 12.02.1985 р. ), ОСОБА_4- в 1994 р. ( ордер № 790 від 01.12.1994 р.)
ОСОБА_1. в 1996 р. (ордер № 371 від 16.06.1996 р.), зареєстровані та проживають
в будинку по даний час відповідно в квартирах №№ 3,5,1.

З наявного в
матеріалах справи листування встановлено, що мешканці будинку, починаючи з 2003
року неодноразово зверталися до Переяслав-Хмельницької ЖЕК з вимогою провести капітальний ремонт
займаного ними житла, а до відповідача -
по питанню відселення з будинку.
Відповідачем неодноразово за зверненнями позивачів проводилося комісійне обстеження
будинку.

З повідомлення
міського голови від 28.08.2003 р. вбачається, що даний житловий будинок в 2003
році визнавався аварійним, у зв'язку з чим виконком подав до обласного
управління житлово-комунального господарства пропозиції щодо потреб в
капіталовкладеннях за рахунок коштів державного бюджету на 2004 рік в сумі 160
тис. грн. В надісланому на адресу
обласного управління переліку аварійних об»єктів залишкова вартість будинку
станом на 01.07.2003 р. становила 0,5 тис. грн. Ті обставини, що відповідач
визнавав будинок аварійним вбачаються і з
його рішення від 28.10.2004 р. № 855-10 про надання житла жильцю цього ж
будинку ОСОБА_5.

За весь час
обслуговування Переяслав-Хмельницькою ЖЕК капітальний ремонт будинку не
проводився, його проведення через вкрай незадовільний стан визнане недоцільним,
що вбачається з наявної в матеріалах
справи довідки ЖЕКу від 18.10.2008 р. № 433 та повідомлення начальника ЖЕКу
позивачам.

Згідно з
довідкою БТІ від 10.10.2007 р. загальний процент зносу будинку становить 81,
процент зносу основних конструктивних елементів (фундамент з цоколем, дах та
покрівля, зовнішні стіни) - 85; будинок визнаний непридатним для проживання.

Вказаний в довідці стан будинку підтверджується і актами
його обстеження, яке неодноразово проводилося створеною міською радою комісією:
в серпні 2004 р. будинок визнавався
аварійним та небезпечним для подальшого проживання, а мешканці такими, що підлягають відселенню.
06.12.2006 р. та 04.12.2007 р. комісія зробила висновок, що будинок знаходиться
у ветхому стані, непридатний і небезпечний для подальшого проживання.
08.10.2008 р. будинок визнаний
непридатним для проживання, комісія рекомендувала міській раді залучити проектно-вишукувальну
організацію з метою проведення експертного обстеження будинку для визначення
його аварійності.

Згідно з
наданими відповідачем довідками позивачі перебувають на квартирному обліку у
відповідача на загальній та першочерговій черзі, як особи, що проживають у
ветхих будинках, - ОСОБА_1. на загальній черзі
з 26.06.1978 р. № 30, на першочерговій з17.09.1990 р. № 101; ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 на загальній черзі з 26.10.1988
р. № 434, першочерговій - з 26.10.1988 р. № 34; ОСОБА_4 на загальній черзі з
03.02.1981 р. № 56, першочерговій - з 26.04.1994 р. № 213.

Правовідносини,
що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 5,7,15,110,112, ЖК України,
постановою Ради Міністрів Української РСР від 26.04.1984 р. № 189 «Про порядок
обстеження стану жилих будинків з метою
встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та
визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання».

Відповідно до
ч.1 ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад
народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств,
державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Згідно з пп.
1,2,3,5,6,10 ч.1 ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських,
районних у місті Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановленому
законодавством здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю
житлового фонду; керують житловим господарством, забезпечують належний
технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні
Ради; здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад; здійснюють облік
громадян, які потребують поліпшення житлових умов; приймають рішення про
надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради; видають
ордери на жилі приміщення.

Ст. 7 ЖК
визначає, що періодично, у строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР,
провадиться обстеження стану жилих будинків державного і громадського житлового
фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення
переобладнуються в інших цілях або такі будинку зносяться за рішенням
виконавчого комітету обласної, міської (міст республіканського підпорядкування)
Ради народних депутатів.

Порядок
обстеження стану жилих будинків з метою
встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання
жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання визначений
положенням, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від
26.04.1984 р. № 189. Зазначеною постановою визначено, що обстеження стану жилих
будинків державного і громадського
житлового фонду проводиться не менше одного разу на п»ять років.

Згідно зі ст.110
ЖК України громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського
житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо:
будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле
приміщення) загрожує обвалом.

Відповідно до
ст. 112 ЖК України якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам,
виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле
приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом
місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою
громадською організацією.

На підставі
встановлених обставин суд дійшов до висновку, що відповідачем допускається бездіяльність , яка
полягає в тому, що встановивши ще в 1994
році, що будинок непридатний для проживання, відповідач обмежується фіксуванням
незадовільного стану житлового будинку, який з кожним роком погіршується, не
вживає заходів до його зносу у визначеному законом порядку та відселення
жильців.

З 2004 року
житловий будинок, в якому мешкають позивачі, визнаний небезпечним для
подальшого проживання, тому в позивачів є підстави вважати, що він загрожує
обвалом. Відповідач визнає за необхідне проведення експертного обстеження будинку
для визначення дійсного стану будинку із залученням проектно-вишукувальної
організації, однак не проводить такого
обстеження посилаючись на відсутність коштів та вільного житлового фонду для
відселення.

Суд вважає, що
відсутність вільного житлового фонду не може бути підставою для визнання будинку таким, що загрожує обвалом і
дійшов до висновку, що в частині визнання неправомірною бездіяльності
відповідача щодо проведення експертного обстеження стану будинку, знесення в установленому законом порядку непридатного для проживання житлового
будинку та забезпечення його жильців благоустроєним
житлом позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналізуючи норми
житлового законодавства, суд дійшов до висновку, що поняття «аварійний» і «такий, що загрожує
обвалом» не є ідентичними. Житловий кодекс розрізняє поняття «непридатний для
проживання жилий будинок» і «жилий будинок, який загрожує обвалом». В законі
України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого
житлового фонду» від 22.12.2006 р. поняття «непридатні для проживання жилі
будинки визначається як жилі будівлі, які відповідно до законодавства визнані
аварійними або ветхими». Залучений до участі в справі спеціаліст бюро технічної
інвентаризації ОСОБА_6. зазначила, що
при оцінці технічного стану будівлі поняття «аварійний» застосовується
лише до визначення стану окремих конструктивних елементів будівлі, а технічний
стан всієї будівлі може визнаватися «ветхе»- при фізичному зносі 60-80%, або
непридатне при фізичному зносі 81-100%.

Наслідки
визнання житлового будинку непридатним для проживання і таким, що загрожує
обвалом різні , - в останньому випадку благоустроєне житло надається незалежно
від перебування на квартирному обліку.

Обставини, що
житловий будинок АДРЕСА_1 загрожує обвалом в судовому засіданні не знайшли
підтвердження, порушення черговості надання житла судом не встановлене, тому вимоги позивачів в частині зобов»язання
відповідача надати їм благоустроєні жилі приміщення у зв»язку з зазначеним
станом будинку задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 5,7,15,110,112, ЖК України, постанови
Ради Міністрів Української РСР від 26.04.1984 р. № 189 «Про порядок обстеження
стану жилих будинків з метою встановлення
їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і
жилих приміщень непридатними для проживання», керуючись ст.ст.159,160,162,163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд

постановив:

Позови Переяслав-Хмельницького
міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради , третя особа
Переяслав-Хмельницька житлово-експлуатаційна контора, про визнання
протиправною бездіяльність суб"єкта владних повноважень та
зобов"язання вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області щодо
проведення експертного обстеження стану будинку , знесення в установленому
законом порядку житлового будинку АДРЕСА_1, який з 1994 року визнаний непридатним для проживання, та
забезпечення його жильців благоустроєним житлом.

Зобов»язати
виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області
протягом двох місяців з часу набрання законної сили цією постановою провести експертне обстеження житлового
будинку на предмет визнання його таким, що загрожує обвалом залучивши, в разі
необхідності, проектно-вишукувальну організацію.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької
міської ради судові витрати в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова може
бути оскаржена до Апеляційного
адміністративного суду Київської області через суд першої інстанції з
одночасним надісланням апелянтом копії
скарги до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається до
суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення ; апеляційна скарга подається протягом двадцяти
днів після подання вказаної заяви.

Постанова
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня проголошення
, якщо заяву про її апеляційне
оскарження не було подано.

В разі подання заяви про апеляційне оскарження постанови
, але неподання апеляційної скарги в двадцятиденний строк з часу подання заяви
вона набирає законної сили після закінчення цього строку.

В разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий
суддя