Справа № 22-а-13530/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Ковальова
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

20 листопада 2008 року Справа
№ 22-а-13530/08

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко
Л.А.,

суддів: Лях О.П.,

Старосуда М.І.,

при секретареві Кірсановій М.В.,

розглянула апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області на
постанову Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2008р. у
справі № 2-а-9204/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України
в м. Стаханові Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та
стягнення доплати підвищення до пенсії,

В С Т
А Н О В И Л А :

15
травня 2008 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом про визнання незаконною
бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України (УПФУ) в м. Стаханові
Луганської області щодо невиплати підвищення до пенсії за період з 01.01.2006р.
до 31.12.2007р. та стягнення з УПФУ в м.Стаханові Луганської області доплати до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007р.

Постановою Луганського окружного адміністративного
суду від 02 липня 2008р. позов
задоволений частково за період, починаючи з дати прийняття
Конституційним Судом України рішення про неконституційність Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”: визнана незаконною бездіяльність УПФУ в
м.Стаханові Луганської області щодо невиплати підвищення до пенсії за період з
09.07.2007р. до 31.12.2007р., зобов'язано відповідача здійснити виплату
підвищення до пенсії позивача у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком як дитині війни з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі
742,64грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, яку обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм
матеріального права і просить постанову суду скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Сторони
в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду
сповіщені належним чином. Від позивача надійшла заява про апеляційний перегляд
справи у її відсутність.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача,
перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду зміні з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено
наступне.

ОСОБА_1. відноситься до соціальної групи «Діти війни»
відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,
що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.3,4), копією пенсійного посвідчення (а.с.5). 21
лютого 2008 року позивач звернувся з заявою про виплату їй заборгованості з
підвищення до пенсії як дитині війни
(а.с.6). Листом від 25.04.2008 року позивачеві відмовлено у виплаті
підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у зв'язку з тим, що на законодавчому рівні
порядок виплати зазначеного підвищення до пенсії не встановлено (а.с.7).

Згідно
до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” в редакції, яка діяла
до 01.01.2007 р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Законом України “Про Державний бюджет України на 2007
рік” від 19.12.2006 р., який набрав чинності
з 1.01.2007 р., ст. 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (2195-15) виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України ( 3551-12 )
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у
розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. положення ст. 111 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” визнане неконституційним.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної
пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України “Про загальнообов'язкове
соціальне страхування” і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно
до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня
1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею
62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19
грудня 2006 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу,
яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень,
з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена
стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена
абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та
з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11
коп.

Враховуючи положення ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”, керуючись таким принципом
адміністративного судочинства як верховенство права, з метою забезпечення
передбаченого Конституцією України права позивача на належне соціальне
забезпечення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та дійшов до вірного висновку про порушення прав
позивача щодо отримання підвищення до щомісячної пенсії у розмірі 30% відсотків
мінімальної пенсії завіком з 09.07.2007р. до 31.12.2007р.

Проте
постанова суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

За
статтею 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХП від 5
листопада 1991 року у редакції Закону України від 17 січня 2002 року N 2981-II
пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Згідно пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента України, від 1 березня 2001 року № 121/2001
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, провадить збирання, акумуляцію та облік страхових
внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне
і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів
Пенсійного фонду України. Діяльність Пенсійного фонду України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів України.

Але
судом самостійно проведено перерахунок недоплаченої суми доплати до пенсії з 9
липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, в той час як відповідно до вищевикладеного,
Пенсійний фонд України зобов'язаний на підставі рішення суду провести
перерахунок пенсії. Тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову
суду першої інстанції і виключити з
резолютивної частини постанови суду рішення про стягнення з відповідача невиплаченої суми пенсії в
розмірі 742,64грн.

В
решті постанова суду не оскаржувалася.

Керуючись
ст.195, ст.196, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, п.2 ч.1 п.1 ч.1 ст. 205, ст.
207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О
С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в м. Стаханові Луганської області задовольнити частково.

Постанову
Луганського окружного адміністративного суду від Луганського окружного
адміністративного суду від 02 липня
2008р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.
Стаханові Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення платити
підвищення до пенсії змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в
наступній редакції:

«Зобов'язати
Управліня Пенсійного Фонду України в м.Стаханові Луганської області
здійснити нарахування та виплати
підвищення пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, на підставі ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діяла, у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з липня
2007 року до 31.12.2007р.»

В
решті постанову суду залишити без змін.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: