Справа № 2-а-4184/08
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4184/08
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2008 року

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Катунова В.В.,

при секретарі - Скороходової - Серопян Є.С., Козар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області, третя особа
Ізюмський міжрайонний прокурор ОСОБА_5. про
визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення
шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1. звернулась до суду з адміністративним позовом
до Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області, третя особа Ізюмський
міжрайонний прокурор ОСОБА_5. в якому просить визнати противоправною
бездіяльність Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області при
розгляді її звернень до прокуратури щодо проведення перевірки невиконання
посадовими особами відділу державної виконавчої служби Ізюмського міжрайонного
управління юстиції Харківської області рішення місцевого Барвінківського
районного суду Харківської області від 22.07.2001 року, та притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_2. за злісне ухилення від сплати аліментів.
Зобов'язати відповідача провести відповідні перевірки за її зверненнями зі
вказаних питань та вжити заходів прокурорського реагування щодо поновлення її
прав, а також притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої його бездіяльністю
- 2000 грн., та завдану моральну шкоду у
розмірі 2000 грн.

В подальшому, при розгляді справи в суді, представник
позивача за довіреністю ОСОБА_3.
збільшила розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача завдану
моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3. позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити, пославшись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю Кайдашов В.С.
проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що звернення ОСОБА_1.,
адресовані до Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області були
розглянуті та вирішені відповідно до діючого законодавства у встановлений
законом термін, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню
не підлягають.

Судом встановлено, що 23.07.2007 року до Ізюмської
міжрайонної прокуратури Харківської області надійшли письмові заяви ОСОБА_1. про притягнення до
кримінальної відповідальності начальника
відділу державної виконавчої служби Ізюмського міжрайонного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_4. за невиконання ним своїх службових
обов'язків, а також притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_2. за злісне ухилення від сплати аліментів.

27.07.
2008 року заява ОСОБА_1. про притягнення
до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України її колишнього чоловіка
ОСОБА_2. була направлена прокуратурою до
Ізюмського міськрайвідділу міліції ГУ МВС України в Харківській області для
проведення перевірки і прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України.

Заява ОСОБА_1. про притягнення до кримінальної
відповідальності начальника відділу
державної виконавчої служби Ізюмського міжрайонного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_4. за невиконання ним своїх службових обов'язків
розглянута прокуратурою в порядку Закону України „Звернення громадян”

Процесуальне рішення за вказаною заявою в порядку
передбаченому ст. 97 КПК України прокуратурою не приймалось.

21.08.2007
року Ізюмською міжрайонною прокуратурою
на адресу ОСОБА_1. направлена
письмова відповідь за наслідками розгляду її скарг згідно якої, в ході проведеної прокуратурою перевірки порушень
чинного законодавства начальником ВДВС ізюмського МРУЮ в Харківській області
ОСОБА_4. не встановлено, підстав для внесення актів прокурорського реагування
не вбачається. Заяву щодо притягнення ОСОБА_2. до кримінальної відповідальності
за ст. 164 ч.1 КК України прокуратурою направлено до Ізюмського МРВ ГУМВСУ в
Харківській області, яким буде прийнято рішення в порядку ст. 97 КПК України та про результати прийнятого
рішення заявника буде повідомлено Ізюмським МРВ міліції.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
та наявній в ній письмові докази суд дійшов висновку що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
між позивачем та суб'єктом оскарження склалися правовідносини, які регулюються
нормами Кримінально-процесуального кодексу України, у зв'язку з чим, заяви
позивача про притягнення до кримінальної відповідальності начальника відділу державної виконавчої служби
Ізюмського міжрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_4. та її колишнього чоловіка ОСОБА_2. підлягали розгляду в порядку встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом України.

Згідно
зі статтею 94 Кримінально-процесуального кодексу України приводами до порушення
кримінальної справи є заява або повідомлення підприємств, установ, організацій,
посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян.

Статтею 97 Кримінально-процесуального кодексу
України передбачено, що прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про
вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають
їх віданню. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган
дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з
таких рішень: порушити кримінальну справу; відмовити в порушенні кримінальної
справи; направити заяву або повідомлення за належністю. Коли необхідно
перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така
перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не
більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових
осіб або витребування необхідних документів.

Таким чином, розглядаючи заяву ОСОБА_1. про притягнення
до кримінальної відповідальності начальника
відділу державної виконавчої служби Ізюмського міжрайонного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_4. за порушення ним своїх службових
обов'язків, Ізюмська міжрайонна прокуратура
повинна була перевірити ті повідомлення заявника, які випливали зі
змісту заяви та прийняти одне з рішень, передбачених ст.97 КПК України, а не
надавати відповідь у вигляді листа, чим
порушила право заявника на оскарження процесуального рішення в порядку
передбаченому КПК України.

Також суд зазначає, що прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України у
справах про скоєння злочину, передбаченого ст. 164 КК України не відноситься до
компетенції органу дізнання внутрішніх справ , оскільки згідно ст. 425 КПК
України порядок провадження у справах про такі злочини визначається загальними
правилами КПК України за винятками, встановленими статтями Глави 35 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 426 КПК України у справах про злочини,
перелічені в статті 425 цього Кодексу, органи дізнання не пізніш як у
десятиденний строк встановлюють обставини вчиненого злочину і особу
правопорушника, одержують пояснення від правопорушника, очевидців та інших
осіб, витребують довідку про наявність або відсутність судимості у
правопорушника, характеристику з місця його роботи або навчання та інші
матеріали, які мають значення для розгляду справи в суді. У виняткових
випадках, в разі неможливості у десятиденний строк зібрати необхідні матеріали,
цей строк може бути продовжено відповідним прокурором, але не більш як до
двадцяти днів.

Про обставини вчиненого злочину складається протокол, в
якому зазначаються: час і місце його складення; ким складено протокол; дані про
особу правопорушника; місце і час вчинення злочину, його способи, мотиви,
наслідки та інші істотні обставини; фактичні дані, що підтверджують наявність
злочину і винність правопорушника; кваліфікація злочину за статтею
Кримінального кодексу України. До протоколу приєднуються всі матеріали, а також
список осіб, які підлягають виклику в суд.

Протокол затверджується начальником органу дізнання та
разом з матеріалами перевірки надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 430 КПК України визнавши матеріали про
злочини, перелічені в статті 425 цього Кодексу, достатніми для розгляду в
судовому засіданні, прокурор виносить постанову про порушення кримінальної
справи, обирає щодо правопорушника в необхідних випадках запобіжний захід і
складає обвинувальний висновок та направляє справу до суду або повертає
матеріали для провадження досудового слідства, а в разі відсутності підстав до
порушення кримінальної справи відмовляє в її порушенні.

Таким чином, після проведення органом дізнання
Ізюмського райвідділу міліції відповідної перевірки за заявою ОСОБА_1.,
прокурор був зобов'язаний прийняти одно з процесуальних рішень, передбачених
ст. 430 КПК України, а тому посилання відповідача на те, заява ОСОБА_1.
направлена до Ізюмського райвідділу міліції, яким буде прийнято рішення
в порядку передбаченому ст.97 КПК України
та за результатами її розгляду позивача буде повідомлено додаткове, є
безпідставним та таким що суперечить вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про прокуратуру”
Прокуратура України становить єдину систему, на яку відповідно до Конституції
України та цього Закону покладаються такі функції: 1) підтримання державного
обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом; 3) нагляд за додержанням законів органами,
які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Статтею 227 КПК України визначені повноваження прокурора
по здійсненню нагляду за виконанням законів органами дізнання і досудового
слідства, в тому числі щодо перевірки кримінальних справ, документи, матеріали
та інші відомості про вчинені злочини, хід дізнання, досудового слідства, тощо.

Вказівки прокурора органам дізнання і досудового
слідства у зв'язку з порушенням і розслідуванням ними кримінальних справ, дані
в порядку, передбаченому цим Кодексом, є для цих органів обов'язковими.

Ізюмською міжрайонною прокуратурою не було належним
чином організовано та здійснено прокурорський контроль за ходом перевірки
органом дізнання заяви ОСОБА_1. про скоєння злочину її колишнім чоловіком, що потягло за собою необґрунтовано тривалий
розгляд вищевказаної заяви і позбавило позивача можливості оскаржити відповідне
процесуальне рішення в порядку,
передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Таким чином судом встановлено, що при розгляді і
вирішенні заяв ОСОБА_1. про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4. та ОСОБА_2., Ізюмською міжрайонною прокуратурою
порушено вимоги Кримінально-процесуального кодексу України і вимога позивача
про зобов'язання відповідача провести
відповідні перевірки за її зверненнями зі вказаних питань та вжити заходів
прокурорського реагування щодо поновлення її прав, а також притягнення винних
осіб до кримінальної відповідальності обґрунтована, підтверджується наданими
суду доказами та підлягає задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з
відповідача майнової та моральної шкоди, суд вважає що вони задоволенню не
підлягають, оскільки позивачем не надано відповідних доказів в обґрунтування
своїх вимог.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків
у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні
збитки), доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Відповідно до стаття 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою
щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у
приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної
або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в
інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від
31.03.1995 р. № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода
може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні
права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших
цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Позивачем не зазначено та не доведено суду, в чому
полягала ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується, тому вимоги стосовно відшкодування моральної
та майнової шкоди не підлягають
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при подачі
адміністративного позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 78 грн.,
з урахуванням вимог матеріального характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову,
на користь позивача підлягають стягненню с Державного бюджету України
судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Ізюмської
міжрайонної прокуратури Харківської області, третя особа Ізюмський міжрайонний
прокурор ОСОБА_5. про визнання
бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність відповідача в
частині не прийняття ним рішення в порядку передбаченому ст. 97 КПК України за
зверненнями ОСОБА_1. від 23.07.2007 року
до Ізюмської міжрайонної
прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб
ВДВС Ізюмського МРУЮ в Харківській області та ОСОБА_2.

Зобов'язати
Ізюмську міжрайонну прокуратуру
Харківської області прийняти рішення за зверненням ОСОБА_1. від 23.07.2007 року
про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ВДВС Ізюмського
МРУЮ в Харківській області та ОСОБА_2. в порядку передбаченому ст. 97 КПК
України.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судові витрати
пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 39 ( тридцять дев'ять) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з
дня складання у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 4 листопада 2008 року.

Суддя: