Справа № 2-а-8178/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-8178/08
м. Харків 09
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
судді - Тацій Л. В.
судового засідання - Андрієць М.О.
відповідача - не прибув
відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження у приміщенні
суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Харкова
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні
звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним
позовом, в якому після уточнення позивних вимог, просив суд визнати
протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Харкова щодо не проведення перерахунку пенсії згідно Закону та
зобов'язати провести доплату до пенсії за період з 09.07.07 по 31.12.07 в сумі
735,30 грн. та здійснювати доплату до пенсії з 22.05.08 згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за
вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивач є пенсіонером за віком, має
статус «Дитина війни». Всупереч діючого законодавства відповідачем протягом
2007-2008 років не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від
мінімальної пенсії за віком.
В судове засідання, призначене на 09
жовтня 2008 року, позивач не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи за
відповідача позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначив наступне. Законодавством
України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком», як розрахункової
величини для підвищення пенсій згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», так як мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом. Законом не встановлено
механізму розрахунків підвищення пенсій передбачених Законом України „Про
соціальний захист дітей війни»,а саме зі змісту статті 6 Закону „Про соціальний
захист дітей війни» не вбачається, яким саме чином, та за рахунок яких коштів
та джерел, а також в якому процедурному порядку здійснюється призначення та
В судове
засідання, призначене на 09 жовтня 2008 року, відповідач свого представника не
направив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним
чином, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.
Суд
дослідивши матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, вважає, що
позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.
є пенсіонером за віком, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1 (а.с. 4),
має статус «Дитина війни» (а.с. 4).
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» статтю 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
зупинено на 2007 рік.
Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07 пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» було визнано такими, що не
відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом
5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно
до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані не
конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п. 12 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №
489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Відповідно до підпунктом 2 пункту 41 розділу II
Закону України Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції:
«Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання
підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону
та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із
законів.

Рішенням Конституційного суду
України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65
розділу I,
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту
3 розділу III Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу
I, пунктів 1 - 4,
6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України"

(справа щодо
предмета та змісту закону про Державний бюджет України) № 10-рп/2008 від
22.05.08 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41
розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N
107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином, положення підпункту 2
пункту 41 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. втратило чинність 22 травня 2008 року.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та
дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Ленінському районі
м. Харкова повинен був нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни” з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом
України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про
Державний бюджет України”, ця норма втратила чинність та не підлягала
застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з
приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей
війни”, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм
законодавства, рішення Конституційного Суді України від 22.05.2008 року та
приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008
року УПФУ в Ленінському районі м. Харкова
повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” в редакції,
яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з
моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності
пп. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України”, ця норма втратила чинність
та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у
відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни”, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд зазначає, що з моменту прийняття
Конституційним судом України рішення щодо неконституційності положень п. 12
ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та підпункту 2 пункту 41 розділу II
Законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України» ці норми втратили чинність, а тому з цього
часу виплаті підлягало підвищення до
пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 «Про
соціальний захист дітей війни».

В
судовому засіданні судом встановлено, що в 2007 році позивачу підвищення до
пенсії не виплачувалося.

Відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Згідно
із ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно
зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Посилання представника відповідача на неможливість застосування до вказаних
правовідносин ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно
до вимог ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат
та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя,
не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові
засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів,
спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України
державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу третього ст. 1 вказаного Закону державні соціальні
гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів
громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів
соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами,
які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального
функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів
харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального
набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних
потреб особистості. Прожитковий мінімум
встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної
пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з
дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку
затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Суд приходить до висновку, що
визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є
певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат
та допомог.

Тобто,
суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є
відправною величиною, від якої проводиться розрахунок доплати до пенсії, призначеної по Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно
до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становлено в розмірі: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня -
411 гривень. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до
абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток.

Згідно
зі ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили втратили
працездатність встановлюється в розмірі: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня -
481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд
України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення
через створені в установленому порядку його територіальні управління.
Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем
проживання ОСОБА_1. є Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
м. Харкова.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до повноважень Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова відноситься нарахування у розмірі,
встановленому законодавством, та виплата
підвищення до пенсії позивачу, а суд не повноважений визначати конкретний
розмір підвищення до пенсії позивача у грошовому вимірі.

Суд вважає безпідставними
заперечення відповідача щодо на не визначеності на законодавчому рівні питання
відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до
пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по
нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни» покладено на Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Харкова, за місцем проживання
позивача.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної
влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання
своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною
нормою Закону.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку про
невідповідність дій відповідача щодо виплати позивачу доплати до пенсії
як «Дитині війни» в розмірах, які не відповідають Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,
діючому законодавству.

Суд відхиляє
заяви відповідачів про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через
пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом,
через наступне.

Порушення прав
позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тривало з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року
і припинилось лише 01.01.2008 року після внесення змін до Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”. Таким чином,
суд, не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом
свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни”.

На
підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 46 Конституції України, ст.ст. 6, 7
Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V, Рішенням Конституційного суду України у
справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07, ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підпунктом 2 пункту 41 розділу II
Закону України Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Верховного
Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих
положень статті 65 розділу I,
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту
3 розділу III Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу
I, пунктів 1 - 4,
6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України"

(справа
щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) № 10-рп/2008 від
22.05.08, Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст.
1, 3, 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162,
ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Адміністративний позов ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Харкова про
визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

2.
Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Харкова щодо не проведення ОСОБА_1доплати до пенсії як
«Дитині війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня
по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року.

3.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова
провести доплату до пенсії ОСОБА_1
(місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.07 по 31.12.07 та здійснювати
доплату до пенсії з 22.05.08 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

4. В
іншій частині позовних вимог відмовити.

5.
Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд
через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлено 10 жовтня 2008 року

Суддя Л.В. Тацій