Справа № 3/2"а"-261/07
Суддя: Толкачова Л.А.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 3/2 «а»-261 за 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої Л.А.
Толкачової

при
секретарі Ю.Г.
Рамазановій

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до
Нижчедубечанської сільської ради про скасування рішення Нижчедубечанської
сільської ради Вишгородського району,
Київської області від 21.06.2007 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
пред'явила в суді даний позов посилаючись на те, що рішенням Нижчедубечанської сільської ради
від 21.06.2007 р. № 77-09-У їй було відмовлено у виділенні земельної ділянки
для ведення особистого селянського господарства як працівнику соціальної сфери.
Дане рішення вважає незаконним, оскільки
посилається на те, що вона є працівником
соціальної сфери так, як наказом № 6 від
04.09.2000 р. була призначена класоводом 1 „Б" класу Нижчедубечанської
загальноосвітньої школи. Просить визнати вказане рішення незаконним в частині
відмови їй у виділенні земельної ділянки.

В
судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Пояснив, що позивачка наказом № 6 від 04.09.2000 р.
була призначена класоводом 1 „Б" класу Нижчедубечанської загальноосвітньої
школи. З початку 2005 р. до травня 2006 р. позивачка працювала головним
інспектором в Територіальній державній інспекції праці у м. Києві,
а зараз знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Вважає, що рішенням Нижчедубечанської сільської ради
від 21.06.2007 р. позивачці незаконно було відмовлено у видачі земельної
ділянки, оскільки на той час вона була
працівником соціальної сфери.

Представник
Нижчедубечанської сільської ради позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивачка згідно наказу № 6 від 04.09.2000
р. була призначена класоводом 16 класу Нижчедубечанської ЗОШ 1-ІІІ ст. на
період проходження педагогічної практики з 01.09.2000 р. по 31.10.2000 р., в АДРЕСА_1 вона не проживає, соціальним працівником не є, а тому їй і було відмовлено у видачі
земельної ділянки.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити
зі слідуючих підстав.

Позивачка
була призначена, як
студентка-практикантка, класоводом 16
класу на період проходження педагогічної практики (тимчасово) з 01.09.2000 р.
по 31.10.2000 p., що
підтверджується витягом з наказу № 6 від 04.09.2000 р. по Нижчедубечанській ЗОШ
І-ІІІ ст. та трудовою книжкою позивачки.

В
судовому засіданні встановлено, що
позивачка з початку 2005 р. до травня 200 6 р. працювала головним інспектором в
Територіальній державній інспекції праці у м.
Києві, а зараз знаходиться у
декретній відпустці по догляду за дитиною. Даний факт також підтверджується
довідкою Територіальної державної інспекції праці у м. Києва від 06.07.2007 р. за № 16.

Згідно
ч. 1 ст.
25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і
комунальних сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих
підприємств, установ та
організацій, працівникам державних та
комунальних закладів освіти,
культури, охорони
здоров"я, розташованих на

території
відповідної ради, а також пенсіонерам
з їх числа
з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Указом
Президента від 12.04.2000 р. № 584 "Про забезпечення економічних інтересів
і соціального захисту соціальної сфери села" визначено, що на території сільської, селищної Ради народних депутатів формується
резервний фонд земель. Ці землі залишаються у державній власності та
призначаються до подальшої передачі у приватну власність або надання у
користування громадянам, які
переселяються у сільську місцевість для постійного проживання, вперше прийняті на роботу або в члени сільськогосподарських
підприємств, кооперативів, товариств,
або на роботу в соціальній сфері на селі. З метою обчислення розміру
середньої земельної частки сільською,
селищною, міською Радою народних
депутатів складаються та затверджуються списки осіб, зайнятих у соціальній сфері села, до яких належать працівники освіти, охорони здоров"я, культури,
побутового обслуговування населення,
зв"язку, торгівлі та
громадського харчування, правоохоронних
органів, Рад народних депутатів та їх
виконавчих комітетів, а також
пенсіонерів з числа цих осіб, що
проживають у цій місцевості.

Рішенням
Нижчедубечанської сільської ради № 77-09-У від 21.06.2007 р. ОСОБА_1 було відмовлено у виділенні земельної ділянки
для ведення особистого селянського господарства як працівнику соціальної сфери.

Виходячи
із наведеного та приймаючи до уваги, що
на момент прийняття оскаржуваного рішення позивачка на була особою, яка працює в соціальній сфері села та не
проживала на території відповідної ради суд відмовляє позивачці в задоволенні
її позовних вимог.

На
підставі Указа Президента
України від 12.04.2000 р. "Про забезпечення економічних інтересів і
соціального захисту соціальної сфери села", ст.
25, 121 Земельного кодексу України,
керуючись ст. ст. 3, 71,
160-162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Нижчедубечанської сільської ради про
скасування рішення Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району, Київської області від 21.06.2007 р.
відмовити.

На
постанову суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а в
разі складання постанови у повному обсязі з дня складання у повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Вишгородський районний суд.