Справа № 22-а-4882/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року
м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів -
Заверухи О.Б., Пліша М.А.

при секретарі судового засідання - Бацику О.Р.,

з участю сторін:

від позивача - ОСОБА_1. - представник, ОСОБА_2 - адвокат,

від відповідача - ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Корецької
міської ради Рівненської області

на постанову Корецького районного суду Рівненської області
від 23 жовтня 2007 року в справі № 2-а-34/07

за позовомОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

до Корецької міської ради Рівненської області,

про визнання рішення органу приватизації Корецької міської
ради незаконним та зобов'язання відповідача в особі міського голови передати у власність
і оформити право власності на житловий будинок, -

в с та н о в и
л а :

У жовтні 2007 року представник
позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_2. звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати рішення органу приватизації Корецької міської ради
незаконним та зобов'язання відповідача в особі міського голови передати у
власність і оформити право власності на житловий будинок.

23 жовтня 2007 року Корецьким
районним судом Рівненської області прийнято постанову в даній адміністративній
справі, якою позовні вимоги було задоволено, а саме визнано неправомірним
рішення № 1 від 31.07.2007 року про відмову в приватизації житла органу
приватизації Корецької міської ради Рівненської області та зобов'язано
відповідача в особі міського голови передати у власність ОСОБА_1житловий
будинок АДРЕСА_1 та оформити право власності на її ім'я.

Прийняту постанову суд першої
інстанції мотивував тим, що оскільки позивачка є особою постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є ветераном праці то згідно ст..6,ст..8 Закону
України «Про приватизацію» вона мала право на приватизацію будинку в якому вона
проживала, а тому прийняте відповідачем рішення про відмову у приватизації
вказаного житла є неправомірним.

Вказану постанову суду в
апеляційному порядку оскаржив відповідач Корецька міська рада Рівненської
області, представник якої в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що
оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм
процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам
справи, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та прийняти нову про
відмову в задоволені позовних вимог.

Як на доводи в своїй апеляційній
скарзі представник апелянта покликається на те, що судом першої інстанції не враховано,
що відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію» приватизації
підлягають квартири чи будинки в яких проживають два і більше наймача, і такі
передаються у спільну сумісну або часткову власність, однак не у власність
однієї особи, крім того суд безпідставно покликається на ст.106 Житлового
кодексу України.

Представник апелянта - відповідача в
судовому засіданні доводи поданої апеляційної скарги підтримав та просить таку
задовольнити.

Представник позивача та його адвокат в судовому засіданні доводи апеляційної
скарги заперечили.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, представника
позивача та адвоката на заперечення проти апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає до часткового задоволення, постанова суду першої інстанції скасуванню,
а провадження в справі закриттю, з наступних підстав.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про задоволення
позову суд першої інстанції виходив з того, що поданий на розгляд спір
підвідомчий адміністративним судам.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись
не можна, оскільки колегією суддів апеляційного суду встановлено, що позивачка
звернулась з позовом до відповідача, в якому нею фактично оскаржувалось рішення
відповідача, щодо надання у приватну власність житла відповідно до норм
житлового законодавства та законодавства, що регулює правовий та соціальний
захист осіб, постраждалих від Чорнобильської катастрофи в частині забезпечення
житлом.

Як, вбачається з матеріалів справи позивачка бажає
визнати рішення відповідача неправомірним та зобов'язати вчинити певні дії,
лише з однією метою, з метою захисту її житлових права, а саме з метою забезпечення
та передачі їй у власність житлового будинку.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вимоги
позивачки нерозривно пов'язані з її вимогами про поновлення її житлових
прав, відносини з приводу реалізації та
захисту яких регулюються житловим законодавством.

Таким чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру
спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, слід
зробити висновок, що в даному випадку наявний спір про право позивачки на
отримання житла, в тому числі в подальшому у власність, яке підлягає захисту на
підставі норм житлового законодавства та законодавства, що регулює правовий та
соціальний захист осіб, постраждалих від Чорнобильської катастрофи в частині
забезпечення житлом, в порядку цивільного судочинства.

Однак, незважаючи на це судом першої інстанції ухвалено
по даній справі постанову в порядку адміністративного судочинства, з чого слід
зробити висновок, що суд вважав дану справу адміністративною і при її вирішені
керувався нормами КАС України, що регулюють вирішення справ адміністративної
юрисдикції.

Колегія суддів, як зазначено вище, не погоджується з
висновками суду першої інстанції та вважає їх неправильними.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.15 глави
2 ЦК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких
справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3)
спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також
спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

Згідно п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває
провадження в справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що компетенція
Корецького районного суду Рівненської області, як адміністративного суду не
поширюється на даний спір, що виник з житлових правовідносин, який не є
публічно-правовим, а тому постанова підлягає скасуванню, провадження у даній
справі закриттю, а подана апеляційна скарга частковому задоволенню.

Поряд з цим, позивачка вправі звернутись до суду для
вирішення даної справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 203, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Корецької міської ради Рівненської
області, - задовольнити частково.

Постанову Корецького районного суду Рівненської області
від 23 жовтня 2007 року в справі № 2-а-34/07 за позовомОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 до Корецької міської ради Рівненської області, про визнання рішення
органу приватизації Корецької міської ради незаконним та зобов'язання
відповідача в особі міського голови передати у власність і оформити право
власності на житловий будинок- скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

М.А.Пліш