Справа № 2-а-28113/07
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Хаюка С.М.,

при
секретарі - Савчук Є.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Олевської районної державної адміністрації про
стягнення 50015,10 грн.,-

встановив:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що він проживає
в с.Нові Білокоровичи,Олевського
району,Житомирської області , має статус
потерпілого від аварії на ЧАЕС 3 категорії. За період з 1998року по 31.12.2007 року
відповідачами не було проведено у
повному обсязі виплати, передбачені ст. ст.
37, 39, 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, що призвело до порушення
його прав. Заборгованість по доплаті громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначила в
розмірі 46582грн. , за допомогу у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва (ст.37) - 2053,1грн. ,
по допомозі на оздоровлення(ст.
48) -
1380грн. Посилається на те, що
отримував відповідні доплати та допомоги
у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші. їх розміри,
кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання не
з”явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним
чином.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивач проживає в
с.Н.Білокоровичи,Олевського району, Житомирської області , яке віднесено
до зони гарантованого добровільного
відселення та з березня 2001 року одержує пенсію за віком.

Позивач
має статус потерпілого від аварії на
ЧАЕС 3 категорії , що підтверджується
відповідним посвідченням.

Згідно
ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які
проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення
- 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Позивач, проживаючи в с.Н.Білокоровичи, Олевського району, Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення,
отримує пенсію за віком з березня 2001 року
і повиннен був отримувати вказану допомогу в зазначеному розмірі
щомісяця, проте у вказаний позивачем період, вона виплачувалась частково, у
фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до
мінімальної зарплати, що вбачається із відповідної довідки, тобто, права
позивача були порушені.

Згідно
ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", працюючим громадянам доплата до заробітної
плати та пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
підвищуються: у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати щомісяця. Проте вказана доплата виплачувалась у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі, що підтверджується відповідною
довідкою.

Згідно ст. 48 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії
щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі - 3 мінімальних заробітних плат. Проте вказана доплата виплачувалась у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005
року, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі, як підтверджується відповідною довідкою.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення
перед постановою Кабінету Міністрів України.

Кодекс
адміністративного судочинства передбачає річний строк звернення до суду за
відновленням порушених прав.

Однак, дію абзацу третього частини
першої статті 39 було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом
N 3235-ІУ( 3235-15 ) від 20.12.2005 рік. На 2007 рік дію цих норм зупинено
згідно із Законом N 489-У ( 489-16 ) від 19.12.2006 і лише з 9 липня 2007 року
їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( у0а6р710-07 ) від
09.07.2007.

Дію абзацу 3 частини 1 статті 37
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”на 2006 рік зупинено згідно Закону №
3235-15 від 2-. 12.2005 року, а на 2007 рік зупинено згідно Закону № 489-16 від
19.12.2006 року і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням
Конституційного Суду N 6-рп/2007 від 09.07.2007.

Дію абзацу 3 ч. 4 ст. 48 Закону
України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" було зупинено на 2006 рік згідно

Закону
„Про Державний бюджет на 2006 рік", а на 2007 рік було зупинено згідно
Закону „Про Державний бюджет на 2007 рік".

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року визнано неконституційним положення п.30 ст.71
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено
дію в частині виплати допомоги у розмірах до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 73 Закону України
“Про Конституційний Суд України”, якщо акти (закони та інші правові акти
Верховної Ради України, акти Президента України, акти Кабінету Міністрів
України, правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим) або їх окремі
положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Заборгованість по ст.39 Закону
підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в
даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про
оплату праці” є складовою структури заробітної плати, а заборгованість
по ст..37 Закону з моменту прийняття рішення Конституційним Судом України , а
саме з 9 липня 2007 року.

З
врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме :
розмір мінімальної заробітної плати становив:

з 2
вересня 1996 року -15 грн., з 1 січня 1998 року -45 грн., з 1 липня 1998 року -55 грн., з 1 січня 1999
року -74 грн., з 1 квітня 2000 року -90 грн., з 1 липня 2000 р.- 118 грн., з 1 січня 2002 року -140
грн., з1 липня 2002 року -165 грн., з1 січня 2003 року -185 грн., з 1 грудня
2003 року- 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн., з 1 січня 2005 року 262
грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310 грн., з 1 вересня
2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року- 350 грн., з 1 липня 2006 р.- 375
грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня
2007 року- 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн.

Заборгованість за період з 1.01.1999 року по 1.08.2007 року
становить ( по ст..39 Закону):

--за
1998 рік 440грн(55грн.х2х4=440грн.),

--за 1999 рік
2072грн.(74грн.х2х12=2072грн),

--за
2000рік 2400грн. (74грнх2х3=444грн., 90 грн.х2х3=540грн.,
118грн.х2х6=1416грн.),

--за
2001 рік 236грн. (118грнх2х1=236грн.), а всього 4843,5грн.
(5148грн.-304,5грн. отриманих згідно постанови),

та
доплати, як непрацюючому пенсіонеру за липень-грудень 2007 року
5337грн.(440грн.х2х3=2640грн., 460грн.х2х3=2760грн.+2640грн=5400грн.-63грн
отриманих згідно постанови),

Заборгованість перед позивачем у
спірний час за ст.37 Закону становить:

- липень-вересень 2007 року = 528 грн.(440 грн. х 40% х 3 міс.)

- жовтень-грудень 2007 року = 552 грн.(460 грн. х 40% х 3 міс), а всього:
528 грн. + 552 грн. - 12,60 грн
.(отриманих по постанові КМУ) = 1067,40 грн.

Заборгованість перед позивачем у спірний період за ст.
48 Закону становить:

- 440 грн. х 3 -
120 грн. (отриманих по постанові КМУ) = 1200 грн. Заборгованість перед
позивачем у спірний період ( в межах
річного строку звернення до суду).

Суд,при розгляді даного позову прийшов до висновку,що
відповідач при здійсненні нарахувань та виплаті коштів передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобилської катастрофи" діяв всупереч Закону , а
тому відповідно до ч.2 ст.11 КАС
України, виходить за межі позовних вимог і визнає дії відповідача
неправомірними.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №
796-12 від 28.02.1991 року, Рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 від
09.07.2007, ст. ст. 86, 99, 158 - 163, 167,254 КАС України, суд ,-

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації щодо нарахування
та виплати коштів передбачених Законом України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
непавомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Олевської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заборгованість, передбачену ст. 37
Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі 1067,4грн. ,
заборгованість згідно ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в сумі 10180,5грн.
, заборгованість, згідно ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі 1200грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги.

Заява про апеляційне оскарження
подається через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського
апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С.М.
Хаюк