Справа № 22а-6664/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Дячишин В.Ф.
Франківський районний суд м. Львова № 2а-479/07 Справа
Доповідач: Багрій В.М.
Постанова

Іменем України

10 листопада 2008
року

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів: Обрізка І.М.,
Онишкевича Т.В.,

при секретарі:
Троцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові
справу за апеляційною скаргою головного управління Пенсійного фонду України у Львівській
області на постанову Франківського районного суду м. Львова від 28.12.2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про зобовязання перерахування підвищення до пенсії як
учаснику бойових дій та інваліду війни 3-ї групи,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про
зобовязання перерахування підвищення до пенсії як учаснику бойових дій та
інваліду війни 3-ї групи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те,
що 23.07.2004р. був звільнений з військової служби, є учасником бойових дій, а
з 18.04.2006р. - інвалідом війни 3 групи.

Встановлені законом підвищення до пенсії в розмірі 150% та
200% мінімальної пенсії за віком виплачувалися йому не в повному об'ємі.

Позивач просив
зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України у Львівській
області провести перерахунок та доплату
до пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 200% прожиткового мінімуму,
починаючи з 04.04.2004 року та в подальшому виплачувати підвищення до пенсії як
інваліду війни 3 групи.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від
28.12.2007 року позов задоволено.

Зобов'язано головне управління Пенсійного фонду України у
Львівській області зробити перерахунок підвищення пенсії позивачу як учаснику
бойових дій в розмірі 150% прожиткового мінімуму з 27.04.2004 року по
19.04.2006 року та в розмірі 200% прожиткового мінімуму з 19.04.2006 року як
інваліду війни третьої групи та виплатити йому недоотриману суму підвищення
пенсії.

Постанову суду
першої інстанції оскаржило головне управління Пенсійного фонду України у Львівській
області області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу на те, що суд, задовольняючи позовні
вимоги про встановлення підвищення пенсії в розмірі 150% та 200% прожиткового
мінімуму, порушив норму ч. 4 ст. 13 Закону України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
05.10.2005 року, яка передбачає, що інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються: інвалідам 3 групи - у розмірі 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що передбачене
законом підвищення в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком проводилося
правомірно на підставі постанови КМ України №1 від 3.01.2002р., виходячи з базової величини 19,91 грн.

Крім того, судом залучено орган пенсійного фонду як
неналежного відповідача за вимогами позивача за періоди до 01.01.2007 року,
оскільки до 2007 року функції з призначення та виплати пенсії позивачу
виконував Львівський обласний військовий комісаріат і саме цей орган повинен
відповідати по зобов'язаннях, які виникли до 2007 року.

Апелянт просить скасувати постанову Франківського районного
суду м. Львова від 28.12.2007 року та прийняти нову постанову про відмову
позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, представника головного
управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який апеляційну
скаргу підтримав, ОСОБА_1., який просить апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1. проходив службу в
Збройних Силах України, звідки був звільнений в запас та 23.07.2004р. був
виключений зі списків особового складу військової частини по місцю проходження
військової служби.

На час звільнення
позивача ОСОБА_1. був визнаний учасником бойових дій, а з 19.04.2006р. -
визнаний інвалідом війни 3 групи.

З 24.07.2004р. ОСОБА_1. було призначено пенсію за вислугу
років у встановленому законом розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., Франківський районний суд м.Львова виходив з
того, що позивач як учасник бойових дій з 27.04.2004р. по 19.04.2006р. має
право на підвищення пенсії в розмірі 150% , а після визнання інвалідом війни -
в розмірі 200% прожиткового мінімуму, в зв'язку з чим поклав обов'язок на
відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням такого права та виплатити
недоотриману її суму.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

З матеріалів справи видно, що станом на 27.04.2004р. позивач
з військової служби звільненим не був, пенсії за вислугу років не отримував,
тому висновок суду про необхідність проведення перерахунку пенсії з
27.04.2004р. не ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст..15
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», чинного на момент виникнення спірних відносин, особам
офіцерського складу, прапорщикам та мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначених в пунктах
«б»-«д» ст.. 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим законом і які є
ветеранами війни та особами, на яких поширюється чинність Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії за вислугу
років підвищуються в порядку і на умовах, визначених зазначеним Законом.

Відповідно до ч.4 ст..12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, чинній до внесення змін до
30.06.2006р. включно, учасникам бойових дій пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком.

Оскільки на позивача як учасника бойових дій поширювалася дія
зазначеного Закону, то у відповідності до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він мав право на підвищення
пенсії за вислугу років в розмірі на 150% мінімальної пенсії за віком, чого не
оспорює відповідач.

Львівський ОВК, проводячи розрахунок підвищення пенсії
позивачу як учаснику бойових дій за вказаним законом, як видно з матеріалів
справи, виходив з базової величини 19,91 грн., яка встановлена на підставі
постанови КМ України від 3.01.2002р. №1, що суперечить нормам Конституції
України щодо пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами і
призводить до істотного звуження обсягу встановлених законом прав позивача.

З врахуванням ст..28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком визначається
розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначений законом.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про
те, що позивачу як учаснику бойових дій розмір пенсії за вислугу років,
починаючи з її призначення (24.07.2004р.) та до встановлення 3-ї групи як
інваліду війни (до 18.04.2006р. включно) повинен бути перерахований, виходячи з
150% мінімальної пенсії за віком, визначеної у відповідності до ст..28 Закону
України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

19.04.2006р. ОСОБА_1. первинно пройшов обслідування МСЕК, був
визнаний інвалідом війни 3 групи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», введеної в дію з 1.01.2006р. законом
від 5.10.2005р., позивач має право на підвищення пенсії в розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що проводиться відповідачем.

З огляду на наведене суд першої інстанції безпідставно
зобов'язав відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1. в розмірі 200%
прожиткового мінімуму, оскільки така норма
закону не існує.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з
прийнятою постановою суду першої інстанції , в зв'язку з чим приходить до
висновку про її скасування як ухваленої з порушенням норм матеріального права,
з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову з покладенням
обов'язку на ГУПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії позивачу з
24.07.2004р. по 18.04.2006р. включно та здійснити виплату перерахованої пенсії
з врахуванням щомісячної надбавки в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком,
встановленого ст..28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» як учаснику бойових дій.

З 19.04.2006р. колегія суддів визнає необхідним зобов'язати
відповідача провести перерахунок пенсії позивача як інваліда війни 3 групи, з
врахуванням його права на підвищення в розмірі 30% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність та забезпечити виплату перерахованої пенсії.

Доводи апелянта в тій частині, що мінімальний розмір пенсії
за віком, визначений згаданим вище законом, застосовується тільки для
обчислення пенсій особам, які вийшли на пенсію за цим законом, не заслуговують
на увагу, оскільки за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами ст..28 Закону «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а іншого нормативного акту, який би визначав цей розмір
або встановлював інший розмір, не існує.

Не можна погодитися з доводами відповідача і в тій частині,
що орган пенсійного фонду не вправі перераховувати пенсії, призначені до
1.01.2007р., є неналежним відповідачем, оскільки законом з 1.01.2007р.
покладено обов'язок призначати, перераховувати, припиняти виплату пенсій
окремим категоріям осіб, зокрема військовослужбовцям, тільки на органи
Пенсійного фонду України.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України,
колегія суддів,

п о с
т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
задоволити частково.

Постанову
Франківського районного суду м. Львова від 28.12.2007 року скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Зобов'язати
головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести
перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1як учаснику бойових дій з 24.07.2004
року по 18.04.2006 року включно з врахуванням підвищення в розмірі 150%
мінімальної пенсії за віком, обчисленої за нормою ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхувуання» та забезпечити виплату перерахованої пенсії.

Зобов'язати
головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати
пенсію за вислугу років ОСОБА_1як інваліду війни 3 групи з 19.04.2006 року з
урахуванням його права на підвищення в розмірі 30% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність та забезпечити виплату перерахованої пенсії.

В решті
позову відмовити.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий: В.М.
Багрій

Судді :
Т.В. Онишкевич

І.М.
Обрізко