Справа № 2а-7578/08
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-7578/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Катунова В.В.,

при секретарі - Козар Т.А.,

за участю позивача ОСОБА_1.,
представника відповідача Ібрагімова Ф.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Харківського
обласного військового комісаріату про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вказавши, що він в період з
06.06.1988 р.
по 02.06.1990р. проходив строкову військову службу в Збройних Силах
колишнього СРСР у військовій частині 5445 Міністерства внутрішніх справ СРСР.

За
період служби, за рішенням Уряду СРСР він неодноразово залучався до виконання
службово-бойових завдань в умовах надзвичайного стану по ліквідації незаконних
озброєних формувань, припиненню озброєних міжнаціональних конфліктів,
встановленню правопорядку на територіях Вірменської РСР (м. Єреван), Абхазії
(м. Сухумі, м. Гагри), Азербайджанської РСР (м. Баку).

Виконання
бойових задач здійснювалось в повному бойовому спорядженні табельною зброєю з
боєкомплектом до нього, засобами хімічного захисту, а також засобами захисту:
шлем, бронежилет, бойовою технікою.

Позивач
зазначає, що у складі військової частині 5445 в м. Сухумі (Грузія) здійснював
виведення мирного населення із зони вогню між конфліктуючими сторонами,
знешкоджував деякі осередки озброєного опору із застосуванням гелікоптерної
техніки в Горній Сванетії, охороняв морські порти і ніс оперативно-бойовий
контроль в аеропорту м. Сухумі.

Позивач
також зазначає, що беззаперечним доказом його участі у бойових діях є
нагородження його Указом Президії Верховної Ради СРСР від 11.12.1989 р. №
901-1 державною нагородою колишнього
СРСР - медаллю “За бойові заслуги”, за збір оперативно-розвідувальної
інформації та бойові спеціальні задачі з роззброєння одного з бандитських
угрупувань в м. Гудаута та вмілу особисту охорону Командувача Внутрішніх військ
МВС СРСР.

З
огляду на зазначене, позивач у червні 2008р. з відповідною заявою про
встановлення йому статусу учасника бойових дій згідно Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” звернувся до Харківського
обласного військового комісаріату, однак рішенням відповідної комісії
Харківського облвійськкомату, йому було відмовлено у визнанні його учасником
бойових дій, через відсутність правових підстав.

Позивач
не згоден з рішенням Комісії Харківського облвійськкомату, через що звернувся
до суду та просить суд визнати рішення
Комісії Харківського облвійськкомату для розгляду питань пов'язаних із
встановленням статусу ветеранів війни та визначення осіб, на яких поширюється
чинність Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, викладене у Протоколі № 22 від 23.06.2008р., в частині відмови у визнанні його учасником бойових
дій, протиправним і зобов'язати цю Комісію облвійськкомату повторно
розглянути його документи на предмет визнання його учасником бойових дій і
встановити йому статус учасника бойових дій.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував і
вказав, що дійсно позивач, у період проходження ним строкової військової служби
червень 1988 - червень 1990рр., залучався до виконання службово-бойових завдань
в умовах надзвичайного стану на територіях Вірменії (колишня Вірменська Радянська
Соціалістична Республіка), Азербайджану (колишня Азербайджанська Радянська
Соціалістична Республіка), Грузії (колишня Грузинська Радянська Соціалістична
Республіка), що підтверджується архівною довідкою.

За
поясненням представника відповідача, відповідно до п.2 ст.6 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” учасниками бойових дій визнаються учасники
бойових дій на території інших країн -
особи рядового, начальницького складу і
військовослужбовці МВС колишнього Союзу РСР, які за рішенням Уряду колишнього
Союзу РСР проходили військову службу, перебували у відрядженні в державах, де в
цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні
бойової діяльності військ (флоту).

Згідно
Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 8.02.1994р. № 63, на територіях Вірменії, Азербайджану, Грузії
бойові дії не велися.

По суті позовних вимог, відповідна Комісія
облвійськкомату, за заявою позивача, на своєму засіданні 23 червня 2008 року,
розглядала питання про встановлення йому статусу учасника бойових дій, але
позивачу було відмовлено у визнанні його
учасником бойових дій через відсутність правових підстав, а саме через те, що,
відповідно до Переліку держав і періодів
бойових дій на їх території, на територіях Вірменії, Азербайджану, Грузії
бойові дії не велися.

Представник відповідача також пояснив, що він не заперечує проти того, що
за архівною довідкою, позивач у період проходження ним строкової військової
служби, нагороджений державною нагородою
- медаллю “За бойові заслуги”.

У
зв'язку з викладеним, представник відповідача вважає, що дії облвійськкомату є
законними і обґрунтованими.

Вислухавши пояснення позивача,
заперечення і пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали
справи і відповідні їм правовідносини суд вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами те, що
позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, 4 червня 1988 року Харківським
районним військовим комісаріатом Харківської області призваний на строкову
військову службу і направлений для її проходження до військовій частині 5445,
яка належала до Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ колишнього
Союзу РСР.

Наказом командира військової частині 5445 від 06.06.1988р. №144, ОСОБА_1.
зарахований до списків особового складу цієї частині та наказом командира від
02.06.1990р. №134, виключений із списків особового складу і направлений на
військовий облік до Харківського районного військового комісаріату Харківської
області. На день звільнення з військової служби, позивач мав військове звання „
с т а р ш и н а ”.

Отже, позивач з 04.06.1988р. по
02.06.1990р. перебував на військовій службі та проходив строкову військову
службу в Внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу
РСР.

На даний час, позивач є військовозобов'язаним та перебуває на військовому
обліку в Київському районному військовому комісаріаті м. Харкова.

Ці обставині підтверджуються військовим квитком серія НОМЕР_1виданий 31
травня 1988 року Харківським районним військовим комісаріатом Харківської
області на ім'я позивача

Згідно Архівної довідки Центрального архіву Головного управління внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ України від 02 квітня 2008 року № 3/35 -
213, яка складена цим архівом за наявними у них на зберіганні документами
військової частини 5445, старшина ОСОБА_1, за наказом командира частини: від
15.07.1989р. № 167 вибув у службове відрядження до міста Сухумі (територія
колишньої Грузинської РСР) для виконання службово - бойових завдань та від 27.12.1989р. № 307 прибув із
службового відрядження; від 16.01.1990р. № 15 вибув до службового відрядження
для виконання спецзавдання до міста Баку (столиця Азербайджанської РСР) та від
01.06.1990р. № 132 прибув із службового відрядження.

Отже, позивач в період проходження ним строкової військової служби з 04.06.1988р. по 02.06.1990р. на виконання
завдання Уряду колишнього Союзу РСР, військовою частиною, де проходив службу,
залучався до виконання спеціальних службово - бойових завдань в умовах
надзвичайного стану та озброєних конфліктах по нормалізації обстановки і
відновлення правопорядку і законності на територіях Абхазької АРСР (колишня Грузинська
РСР) та Азербайджанської РСР, що підтверджується вищезгаданою архівною
довідкою.

Згідно Протоколу про вручення орденів та медалей Союзу РСР від 28 грудня
1989 року, м. Київ (Копія цього Протоколу надана Центральним архівом Головного
управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України), начальником внутрішніх військ МВС СРСР по
Українській РСР та Молдавській РСР, від імені Президії Верховної Ради СРСР
вручені ордена і медалі військовослужбовцям Внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ Союзу РСР, які
нагороджені Указом Президії Верховної Ради СРСР від 11 грудня 1989 року № 908-
І. Згідно цього Протоколу, ОСОБА_1 нагороджений медаллю „За бойові заслуги”.

Нагородження позивача медаллю „За бойові заслуги” підтверджується також
Посвідченням до медалі „НОМЕР_2” та записом на сторінці 9 військового квитка
серія НОМЕР_1виданий 31.05.1988р. Харківським РВК Харківської області на ім'я
позивача, яка скріплена гербовою печаткою військової частині 5445.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, учасниками бойових дій
визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці
Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи
рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх
справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і
радників), які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу чи
перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали
участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та
категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України;

Суд,
погоджуючись з позицією представника відповідача в частині, що відповідно
до Переліку держав і періодів бойових
дій на їх території, дійсно на територіях Азербайджану (колишня Азербайджанська
РСР), Грузії (колишня Грузинська РСР) бойові дії не велися, в той же час, суд
підкреслює, що головною ознакою визнання особи учасником бойових дій за п.2
ст.6 вказаного Закону, в силу самого ж Закону та примітки 6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 8.02.1994р. № 63 є
участь особи у бойових діях чи забезпечення бойової діяльності військ.

Є загальновідомі факти, що в період, який передував відокремленню колишніх
радянських республік - Азербайджанської РСР, Грузинської РСР від Союзу
Радянської Соціалістичної Республіки та створення на їх територіях незалежних
держав в період з 1988р. по 1991р. спалахнули озброєнні міжнаціональні
конфлікти, які фактично супроводжувалися застосуванням незаконними військовим
формуваннями бойової техніки і вогнепальної зброї, тобто фактично на територіях
колишній Азербайджанської РСР і Грузинської РСР, у вказаній період, незаконними
військовими формуваннями велися активні бойові дії.

Також є загальновідомим факт, що для захисту мирного населення, приборкання
озброєних конфліктуючих сторін, по нормалізації обстановки і відновлення
правопорядку і законності, Урядом колишнього СРСР залучався і Внутрішні війська
МВС колишнього СРСР, військовослужбовці яких піддавали ризику своє життя та
здоров'я .

На думку суду, беззаперечним доказом прийняття позивачем участі у бойових
діях на територіях Азербайджану і Грузії, крім вищевказаної архівної довідки, є
нагородження позивача державною нагородою - медаллю „За бойові заслуги”.

Таким чином, суд вважає, що Комісія Харківського обласного військового
комісаріату для розгляду питань пов'язаних із встановленням статусу ветеранів
війни та визначення осіб, на яких поширюється чинність Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, відмовляючи ОСОБА_1у
визнанні його учасником бойових дій, порушила його права і рішення Комісії, викладене
у Протоколі № 22 від 23.06.2008р., в частині
відмови ОСОБА_1. у визнанні його учасником бойових дій є протиправним.

Крім того, суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню,
шляхом зобов'язання Комісії Харківського
обласного військового комісаріату для розгляду питань пов'язаних із
встановленням статусу ветеранів війни та визначення осіб, на яких поширюється
чинність Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” повторно розглянути документи
ОСОБА_1на предмет визнання його учасником бойових дій та встановити йому
статусу учасника бойових дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1до
Харківського обласного військового комісаріату про визнання рішення
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити.

Визнати рішення Комісії Харківського обласного військового
комісаріату для розгляду питань пов'язаних із встановленням статусу ветеранів
війни та визначення осіб, на яких поширюється чинність Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, викладене у Протоколі
№ 22 від 23.06.2008р., в частині відмови
ОСОБА_1 у визнанні його учасником бойових дій, протиправним.

Зобов'язати Комісію Харківського обласного військового комісаріату
для розгляду питань пов'язаних із встановленням статусу ветеранів війни та
визначення осіб, на яких поширюється чинність Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” повторно розглянути документи ОСОБА_1на предмет визнання його
учасником бойових дій та встановити йому статус учасника бойових дій.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання
у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 31.10.2008 року.

Суддя