Справа № 22-а-8401/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

у I інстанції: Мамчин П.І. Справа № 22-а-8401/08
Шевченківський районний суд м. Чернівців ряд. стат. звіту № 31
№ 2-а-85/08
Суддя-доповідач: Онишкевич Т.В.
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича Т.В.,

суддів - Улицького В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї К.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини А 0264 на
постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2008 року у
справі № 2-а-85/08 за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 0264 про
стягнення грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2008
року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини А 0264 про
стягнення грошової компенсації за неотримані продовольчі пайки у сумі 14554
грн. 70 коп. за період з 11 березня 2000 року до 03 березня 2004 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову
скасувати і ухвалити нову, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та
невідповідність його висновків обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що ч. 2 ст. 9 Закону
України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей”, якою передбачалося право військовослужбовців на одержання за рахунок
держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість
них, призупинена ст. 2 Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів”, який є чинним на даний час. Стверджує, що починаючи з березня 2000
року військовослужбовці, у тому числі і позивач ОСОБА_1, не мають права на
отримання продовольчого забезпечення чи грошової компенсації взамін нього.
Просить врахувати, що Державними бюджетами України починаючи з 2001 року кошти
на відповідні витрати Міністерству оборони України не виділялися.

Позивач ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду вимоги апелянта заперечив,
просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.

Представник апелянта військової частини А 0264 на виклик апеляційного суду не прибув, що не
перешкоджає судовому розгляду справи згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції
скасуванню з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що позивач
відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” та постанов Кабінету Міністрів України
№ 316 від 12 березня 1996 року і № 426 від 29 березня 2002 року має право на
отримання грошової компенсації взамін продовольчих пайків, яка за період
2000-2004 роки згідно із представленим розрахунком становить 14554,70 грн.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не
відповідають нормам матеріального права і є помилковими, оскільки дія норми ч.
2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей”, якою передбачалося право військовослужбовців на одержання за
рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації
замість них, у спірний період була призупинена ст. 2 Закону України “Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів”.

Враховуючи те, що даний закон набув чинності та неконституційним у
встановленому порядку не визнавався, колегія суддів приходить до переконання
про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення грошової компенсації взамін продовольчих пайків за 2000-2004
роки.

Таким чином,
оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції
було порушено норми матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд при
ухваленні свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи,
оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою у
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, п.п.
3, 4 202, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2008
року у справі № 2-а-85/08 за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 0264 про стягнення грошової
компенсації за неотримане продовольче забезпечення скасувати і прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій