Справа № 2-а-8038/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8038/08
м. Харків 23
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Тацій Л. В.
при секретарі судового засідання - Андрієць М.О.
представника відповідача 1 -
Караченцева О.В., діє на підставі доручення від 21.10.2008 року за № 03-2840
представника відповідача 2 - не
представник третьої особи - не
розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м.
Харкові ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, третя особа - Головне управління
праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та
Позивач звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в
якому після уточнення позовних вимог, прийнятих судом, просив суд визнати
відмову відповідача - Управління праці та соціального захисту населення
Московської районної в м. Харкові ради щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки та щорічної допомоги до 5 Травня за
2008 рік - незаконними, зобов'язати відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради зробити
розпорядження про виплату щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної
допомоги до 5 Травня за 2007-2008 роки відповідно до Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” відповідно, та
направити дані щодо належних виплат ОСОБА_1 до
Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації для здійснення виплати, стягнути з відповідача
- Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2007 та 2008 рік в розмірі відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та разову грошову допомогу до
5 Травня за 2008 рік в розмірі відповідно до Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” згідно наданих Управлінням
праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради
В судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в обґрунтування яких
зазначив наступне. Позивач є інвалідом другої групи , а також має пільги,
встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни. Відповідно до
ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової
грошової допомоги у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, у 2007-2008 роках позивач
отримав допомогу до 5 травня у значно
менших розмірах. Також, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І
категорії, інвалідом 3 групи.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на
отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. У 2007-2008 роках позивач не отримав вказану допомогу в
передбаченому законом розмірі, щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за
2007 рік в розмірі 120 грн. він отримав у грудні 2007 року, щорічну одноразову
допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 120 грн. він отримав у липні
2008 року, разову грошову допомогу до 5 Травня у 2007 році в розмірі 360 грн. -
в квітні 2007 року, а разову грошову допомогу до 5 Травня у 2008 році в розмірі
400 грн. - в квітні 2008 року. На його звернення щодо перерахунку та виплати
щорічної грошової допомоги у визначеному спеціальним законом розмірі відповідач
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Московської
районної в м. Харкові ради в судовому засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити в позові в повному обсязі, в обгрунтування заперечень
зазначив наступне. Законом № 489-V від 19.12.06
зупинено на 2007 рік виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати, щорічна допомога на оздоровлення виплачувалася згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.05 в розмірі 120,00 грн.
Виплата щорічної разової допомоги здійснюється на підставі постанови Кабінету
Міністрів від 03.01.02 № 1. Щодо виплати щорічної разової грошової допомоги у
письмових запереченнях зазначено, що дані виплати здійснюються відповідно до п.
1 постанови КМУ № 177 від 18.02.2004 (зі змінами, внесеними згідно з постановою
КМУ № 726 від 25.05.2006) у розмірах, встановлених законом про державний бюджет
на відповідний рік. Законом № 107-VІ від 28.12.2007
зупинено на 2008 рік виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати, щорічна допомога на оздоровлення виплачувалася
згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.05 в розмірі 120
грн. Виплата щорічної разової допомоги здійснюється на підставі п. 1 постанови
Кабінету Міністрів від 18.02.2004 № 177 (зі змінами, внесеними згідно з
постановою КМУ № 726 від 25.05.2006) в розмірі 400 грн.
Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації в судове засідання свого представника не
направив, про час, дату та місце судового засідання, призначеного на 23.10.2008
року був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 57), причин неприбуття не повідомив, до суду надав
письмові заперечення, в яких проти позову заперечував з тих самих підстав, що і
первинний відповідач (а.с. 60-63).
ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового
розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття
розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних
Третя особа, Головне
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, до суду свого
представника не направила, письмових заперечень щодо поданого позову не подала,
про час, дату та місце судового засідання було повідомлено належним чином, про
що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення на судове
засідання, призначене на 23.10.2008 (а.с. 56). Враховуючи викладене, суд
прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх сукупності,
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 має право на
пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни,
що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 (а.с. 8), а також є особою,
що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується
копією посвідчення серія НОМЕР_2 (а.с.
11), є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та має першу категорію, що підтверджується копією
вкладки до посвідчення (а.с. 11). ОСОБА_1 присвоєно другу групу інвалідності
безстроково з 21.11.2007, що підтверджується копією довідки МСЕК №НОМЕР_3 (а.с.
ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №
в редакції від 01.01.07 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять
мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги була зупинена.
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону,
що діяла на час виникнення спірних правовідносин, щорічна допомога на оздоровлення виплачується
в таких розмірах: інвалідам І та ІІ групи - п'ять
мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні
Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007
рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 13 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на
2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії була зупинена.
Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.2007 пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» було визнано такими, що не
відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом
5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2
ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення,
що визнані не конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Таким
чином, положення п.п. 13, 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V втратили чинність 09 липня 2007
року.

Позивачем
пояснено та не заперечувалось представником відповідача, що щорічну одноразову
допомогу на оздоровлення він отримав у грудні 2007 року, а разову грошову
допомогу до 5 Травня - в квітні 2007
року.

Згідно
довідки Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, щорічну одноразову допомогу на оздоровлення
за 2007 рік позивач отримав у розмірі 120 грн., разову грошову допомогу до 5
травня за 2007 рік - 360 грн. (а.с. 64).

Враховуючи положення
ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 КАС України, дії відповідача на
момент виплати не можуть бути визнані неправомірними, оскільки він здійснював
виплату на підставі діючого бюджетного закону та не мав повноважень
застосовувати зупинені норми Законів України «Про соціальний статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як зазначено вище,
09.07.2007 рішенням Конституційного суду України визнано неконституційними
окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в
тому числі щодо зупинення норм Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які визначають розмір виплати щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком
та допомоги на оздоровлення у кратному розмірі до мінімальної заробітної плати.

Позивач звернувся до
відповідача з проханням здійснити перерахунок щорічної разової допомоги за 2007
рік (а.с. 19) та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік (а.с. 18),
виходячи з норм Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач відмовив позивачу
у перерахунку щорічної разової допомоги за 2007 рік листом № 09-2387 від
10.09.2007 (а.с. 12) та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік листом
вих. № 11-2410 від 12.09.2007 (а.с. 13), посилаючись на той факт, що не дивлячись
на те, що рішенням Конституційного суду України від 09.07.07 було визнано
неконституційною ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», фінансування грошової допомоги здійснювалося у відповідності до ст. 29
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а тому зробити
перерахунок не можливо.

Суд зазначає, що з
09.07.07 у разі звернення осіб про виплату їм щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня та щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах,
встановлених нормами Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», органи соціального захисту
населення не мають підстав відмовляти у здійсненні таких виплат, посилаючись на
виплату допомоги у розмірах, встановлених бюджетним законом на 2007 рік,
оскільки з моменту прийняття рішення Конституційним судом України норми цього
закону втратили чинність та зобов'язані діяти на підставі Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», здійснюючи виплати у розмірах, встановлених саме цим Законом.

Отже суд, вважає,
що, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення щодо
неконституційності положення п. 30, 13 ст.71 Закону України „Про Державний
бюджет на 2007 рік”, ця норма Закону втратила чинність, а тому на момент
звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2007 та щорічної допомоги на оздоровлення за
2007 рік були чинними статті 12, 13, 14 та 15 Законів України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та стаття 48 «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які
підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня
2007 застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої
ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05 травня 2007 року,
відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»
мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” вбачається, що мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом та не може бути менше розміру прожиткового
мінімуму.

Таким чином, законодавчо визначено
лише розмір мінімальної пенсії, які призначені особам, згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня, законодавчо не визначено.

З
урахуванням положення ч. 7 ст. 9 КАС України, суд, приходить до висновку, що у зв'язку з відсутністю закону, який
регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та ст. 62 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно
до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам ІІ групи виплачується разова
грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно
ч.1 ст.17-1 зазначеного закону такі виплати здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Таким
чином, позивач у 2007 році повинен був отримати до 5 травня разову грошову
допомогу у розмірі 3280 гривень (410х8=3280), а отримав лише 360 гривень, тобто
не виплаченою залишилась сума у розмірі 2920 (3280-360=2920) гривень.

Крім того, суд
прийшов до висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.2007, як особа,
яка мала ІІ групу інвалідності на день виконання виплат (грудень 2007 року), у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 7
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991, в редакції
закону від 09.07.2007, розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

Як зазначено вище,
позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення у в розмірі 120,00
грн., що підтверджується довідкою (а.с.
64).

Згідно зі ст. 76
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено з 1 січня
2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня
2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007
року - 460 гривень.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена щорічна допомога на
оздоровлення у 2007 році в сумі 2300,00
(дві тисячі триста грн. 00 коп.) грн., з розрахунку 5 мінімальних заробітних
плат (460 грн. х 5=2300 грн.). Фактично виплачено 120,00 грн. Таким чином
недоплаченою залишається сума в розмірі 2180,00 грн. (2300-120=2180 грн.).

Відповідно до ч. 5
ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону
від 09.07.07, щорічна
допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту населення.

Згідно з наказом
Міністерства праці та соціальної політики України за № 147 від 25.04.2006 року
„Про затвердження Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат”, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в
областях, надають соціальну допомогу громадянам, які потребують підтримки з
боку держави (а.с. 51-53).

Таким чином, суд
приходить до висновку, що відмова Управління праці та соціального захисту
населення Московської районної в м. Харкові ради щодо перерахунку позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у 2007 році в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат та разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, не відповідає законодавству.

Стосовно соціальних
виплат позивачу за 2008 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону
від 22.05.0208 щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат.

Згідно з пунктом 28
розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від
28.12.2007 р. № 107-VІ на 2008 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати була зупинена.

Відповідно до вимог
ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №
3551-XII
в редакції від 01.01.07 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять
мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Згідно з підпунктом
„б” підпункту 2 п. 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік» від 28.12.2007 р. № 107-VІ на 2008 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги була зупинена.

Рішенням
Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 підпункт „б” підпункту
2 п. 20 та пункт 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет на 2008 рік»
було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними).

Зазначеним
Рішенням Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2
ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення,
що визнані не конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким
чином, положення підпунктів „б” підпункту 2 п. 20 та п. 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 р. № 107-VІ,
втратили чинність 22 травня 2008 року.

Позивачем
зазначено та не заперечувалось представником відповідача, що щорічна допомога
на оздоровлення у 2008 році була виплачена в липні, а одноразова допомога до 5
Травня - квітні 2008 року.

Судом встановлено,
що позивачу у 2008 році була виплачена допомога на оздоровлення в розмірі
120,00 грн., та щорічна одноразова допомога до 5 Травня - в розмірі 400 грн.,
що підтверджується довідкою Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації (а.с. 64).

Позивач
звернувся 07.07.2008 року в Управління праці та соціального захисту населення
Московської районної в м. Харкові ради щодо перерахунку та виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у 2008 році в розмірі 2625 (а.с. 17), та
щорічної разової допомоги в розмірі 3456 грн. (а.с. 16), на що згідно листа №
09-1959 від 10.07.2008 року отримав відмову у виплаті щорічної разової грошової
допомоги у сумах, передбачених діючим на час звернення (а.с. 15) та належних
сум на оздоровлення у сумах, передбачених діючим на час звернення Законом
згідно листа № 256 від 09.07.2008 (а.с. 14).

Суд зазначає, що з
22.05.2008 у разі звернення осіб про перерахунок та виплату їм разової грошової
допомоги до 5 Травня та щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення в
розмірах, встановлених нормами Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», органи
соціального захисту населення не мають підстав відмовляти у здійсненні таких
виплат, посилаючись на виплату допомоги у розмірах, встановлених бюджетним
законом на 2008 рік, оскільки з моменту прийняття рішення Конституційним судом
України норми цього закону втратили чинність та зобов'язані діяти на підставі
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснюючи виплати у розмірах, встановлених саме цим Законом.

Отже, суд вважає,
що, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення щодо
неконституційності положення підпункту „б” підпункту 2 п. 20 та п. 28 розділу
ІІ Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік”, ці норми Закону втратили
чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до відповідача про
перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та разової грошової
допомоги на оздоровлення за 2008 рік були чинними статті 12, 13, 14 та 15
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та
ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», які підлягали застосуванню до спірних
правовідносин.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що відмова Управління праці та соціального захисту
населення Московської районної в м. Харкові ради щодо перерахунку позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у 2008 році в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат та разової грошової допомоги до 5 Травня в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком не відповідає законодавству.

Відповідно до ч. 7
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону
від 22.05.2008, розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно зі ст. 59
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлено з 1 січня
2008 року розмір мінімальної заробітної плати 515 гривень на місяць, з 1 квітня
2008 року - 525 гривень, з 1 жовтня 2008 року - 545 гривень та з 1 грудня 2008
року - 605 гривень.

Суд приходить до
висновку, що позивачу повинна бути виплачена щорічна допомога на оздоровлення у
2008 році в сумі 2505 (дві тисячі п'ятсот п'ять) грн., з розрахунку 5
мінімальних заробітних плат (525 грн. х 5=2625 грн.). Фактично виплачено 120,00
грн. Таким чином недоплаченою залишається сума в розмірі 2505,00 грн.
(2625-120=2505 грн.).

Посилання
відповідача на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумах відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до якої розмір допомоги на оздоровлення інвалідам ІІ
групи - становить 120,00 грн., не можуть бути взяті до уваги судом з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 6
ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91 має вищу юридичну силу і
виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними
актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

Відповідно до ч. 5
ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону
від 22.05.2008, щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту
населення.

Згідно з наказом
Міністерства праці та соціальної політики України за № 147 від 25.04.2006 року
„Про затвердження Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат”, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в
областях, надають соціальну допомогу громадянам, які потребують підтримки з
боку держави (а.с. 51-53).

Як встановлено
судом, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія
НОМЕР_1 (а.с. 8).

Судом встановлено,
що вказана допомога у 2008 році була виплачена позивачу у сумі 400 грн. у
квітні 2008 року, що підтверджується довідкою Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації
(а.с. 64) та не заперечується представником відповідача.

Згідно з ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на
2008 рік» встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 липня 2008 застосовується прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст. 58
Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», збільшений на 1%.

Зі змісту ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування вбачається, що
мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, законодавчо
визначено лише розмір мінімальної пенсії, які призначені особам, згідно із
Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на
рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений
на 1%.

Отже, питання щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру
пенсії, призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової
допомоги до 5 травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч. 7 ст. 9 КАС
України, суд, приходить до висновку, що
у зв'язку з відсутністю закону, який регулює спірні правовідносини, а саме,
розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру щорічної разової допомоги до
5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює подібні
правовідносини, а саме ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на 2008
рік».

Відповідно
до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно
ч.1 ст.17-1 зазначеного Закону такі виплати здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Таким
чином, позивач у 2008 році повинен був отримати до 5 травня разову грошову допомогу
у розмірі 3856 (482х8=3856) грн., а отримав лише 400 гривень, тобто не
виплаченою залишилась сума у розмірі 3456 (3856-400=3456) грн.

Відповідачем
- Управлінням праці та соціального захисту населення Московської районної в м.
Харкові ради заявлено клопотання на застосування строку позовної давності щодо
позовних вимог ОСОБА_1. стосовно соціальних виплат за 2007 рік.

Заявлене
клопотання про застосування строку позовної давності суд не приймає до уваги з
огляду на наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного
суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно
з ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Судом
встановлено, що позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік 10.09.2007 року (а.с. 18) та
перерахунку разової грошової допомоги до 5 Травня за 2007 рік 10.09.2007 року
(а.с. 19).

Відповіді
щодо вказаних звернень були направлені позивачу відповідно за № 11-2410 від
12.09.2007 року (а.с. 13) та № 09-2387 від 10.09.2007 року (а.с. 12).

З
даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 07.08.2008 року.

Відповідно
до ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом
встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався
цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду
починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду за
захистом порушених прав, свобод чи інтересів не порушений.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 22, 75, 92 Конституції України, 48 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону від
09.07.07, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.03,
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII
в редакції від 01.01.07, Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008,
ст.ст. 94, 99, 100, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Московської
районної в м. Харкові ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації, третя особа - Головне
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні
дії та стягнення сум задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати відмову відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради
щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки та
щорічної допомоги до 5 Травня за 2007-2008 роки - незаконною.

3. Зобов'язати
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Московської
районної в м. Харкові ради зробити розпорядження про виплату щорічної допомоги
на оздоровлення та щорічної допомоги до 5 Травня за 2007-2008 роки відповідно
до Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” відповідно, та направити дані щодо належних виплат ОСОБА_1
до Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації для
здійснення виплати.

4. Стягнути з відповідача - Харківського
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації (місце знаходження: вул. Чернишевського, 51, м. Харків,
61002) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код: НОМЕР_4, місце проживання -
АДРЕСА_1) щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 та 2008 рік в розмірі
відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” та разову грошову допомогу до 5 Травня за
2007-2008 роки в розмірі відповідно до Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” згідно наданих Управлінням праці та
соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради даних.

5. Постанова може
бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський
окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст
постанови виготовлено 27 жовтня 2008 року.

Суддя Л.В. Тацій