Справа № 22а-12186/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Блохін
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2008 року справа № 22а-12186/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Горбенко К.П.

суддів Шаптали Н.К., Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання Білоус К.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши
апеляційну скаргу

Центрально-міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області

на постанову
Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області

від

1 серпня 2008 року

по адміністративній
справі

№ 2-а-138/08 (суддя
Блохін А.А.)

за позовом

ОСОБА_1

до
про

Центрально-міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області стягнення недоотриманих
компенсаційних виплат на оздоровлення за 2001-2007 роки

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області з позовною заявою до Центрально-міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області про стягнення недоотриманих компенсаційних виплат
на оздоровлення за 2001-2007 роки.

Постановою Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 1
серпня 2008 року у справі № 2а-138/08 позовна заява задоволена частково: стягнуто з Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької
області на користь ОСОБА_1 заборгованість недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за
2007 рік у розмірі 1750 грн.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати судове рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні
позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним
застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час
та місце слухання справи повідомлен належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центрально-міському управлінні праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради Донецької області як особа, постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорія 1, має 3 групу інвалідності у зв'язку з
чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Статтею 48 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІІ групи -
чотири мінімальні заробітні плати, Фактично відповідачем виплачена позивачу
щорічна допомога на оздоровлення:

за 2001 рік - в сумі 15грн. 70 коп. (21.08.2004);

за 2002 рік - в сумі 15грн. 70 коп.(21.08.2004),

за 2003 рік - в сумі 21 грн. 50 коп.(18.03.2004)

за 2004 рік - в сумі 21 грн. 50 коп.( 21.12.2004),

за 2005 рік - в сумі 90 грн.(06.10.2005),

за 2006 рік - в сумі 90 грн. ( 28.09.2006),

Між сторонами немає
розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції, в
апеляційній скарзі вказується на порушення норм матеріального права.

Як вважає апелянт, при виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення треба керуватись розміром такої допомоги, який встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а з 2005 року - Постановою Кабінету Міністрів України від
12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а
апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має
право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої
порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема,
соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога
на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за місцем
проживання громадянина.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002
року № 256, якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів
на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними
розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих
держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання
праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів
місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету та на нього
покладений обов'язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим застосування
відповідачем при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення розміру таких
виплат, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року - Постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена
щорічна допомога на оздоровлення особам, зокрема, інвалідам ІІІ групи - чотири
мінімальні заробітні плати, інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних
плат.

Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідач повинен
був сплатити позивачу:

за 2001 рік - в сумі (205*3-15,7) 599 грн 30 коп;

за 2002 рік - в сумі (205*3-15,7) 599 грн 30 коп,

за 2003 рік - в сумі (205*4-21.5) 798 грн 50 коп;

за 2004 рік - в сумі (237*4-21,5) 926 грн 50 коп;

за 2005 рік - (332*4-90) 1238 грн,

за 2007 рік - (460*4) 1840 грн..

Разом за 2001, 2002,
2003, 2004, 2005, 2007 роки у сумі 6001 грн 60 коп.

Тобто, нормами
спеціального Закону визначений розмір щорічної допомоги як величина, кратна
розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на час здійснення
виплати.

Всупереч нормам спеціального закону,
зазначеними постановами встановлені конкретні розміри такої допомоги в твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8
Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України у
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, суд
застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту
2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр нормативних актів” від
27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на відповідні роки, а не вказані Постанови КМУ.

Отже суд першої інстанції правомірно визнав
неправомірним виплату у розмірі 90 грн. за 2007 рік.

Але дії відповідача в частині виплати
позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 15 грн. 70 коп. за 2001 -
2002 роки, у розмірі 21 грн.50 коп. за
2003 - 2004 роки, у розмірі 90 грн. за 2005 суд першої інстанції не визнав
неправомірними..

Отже, суд першої
інстанції винес рішення без додержання норм процесуального та матеріального
права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду
скасуванню.

Стягнути з Центрально-міського управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1
недоотриману щорічну допомогу на
оздоровлення за 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007 роки в сумі 6001 грн. 60
коп.

Керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 198, п. 1 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст.
212, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О
С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу
Центрально-міського управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області - задовольнити частково.

Постанову
Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 1 серпня 2008 року- скасувати.

Стягнути з Центрально-міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області на
користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну допомогу
на оздоровлення за 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007 роки в сумі 6001
грн. 60 коп.

В задоволені іншої частини позовної
заяви - відмовити.

Постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий суддя К.П.
Горбенко

Судді Н.К.
Шаптала

Г.М.
Міронова

Головуючий в 1 інстанції - Блохін
А.А.

Суддя-доповідач - Старосуд М.І.

ДОНЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частина)

19 листопада 2008 року справа № 22а-12186/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Горбенко К.П.

суддів Шаптали Н.К., Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання Білоус К.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши
апеляційну скаргу

Центрально-міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області

на постанову
Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області

від

1 серпня 2008 року

по адміністративній
справі

№ 2-а-138/08 (суддя
Блохін А.А.)

за позовом

ОСОБА_1

до
про

Центрально-міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області стягнення недоотриманих
компенсаційних виплат на оздоровлення за 2001-2007 роки

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу
Центрально-міського управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області - задовольнити частково.

Постанову
Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 1 серпня 2008 року- скасувати.

Стягнути з Центрально-міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області на
користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну допомогу
на оздоровлення за 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007 роки в сумі 6001
грн. 60 коп.

В задоволені іншої частини позовної
заяви - відмовити.

Постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий суддя К.П.
Горбенко

Судді Н.К.
Шаптала

Г.М. Міронова