Справа № 2-а-139/07
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13»
листопада 2007 року Справа
№ 2-а-139/07

17год.55хв. м.
Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко
Ю.В.

При
секретарі Безсмертній
О.А.

За участю представників сторін:

Від позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2- за усною заявою
довірителя ОСОБА_1

Третьої
особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3

Від
відповідача: ОСОБА_4- по довіреності №87 від 12.12.2005р., ОСОБА_5- за довіреністю №10 від
31.08.2007р., ОСОБА_6- за довіреністю №4
від 16.05.2007р., ОСОБА_7- за
довіреністю №9 від 31.08.2007р.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_8 до ДПІ у Біляївському районі Одеської області про визнання
нечинним рішення «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій» від
25.05.2007р. №, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Одеської області від 06.07.2007р. відмовлено у прийнятті
позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ДПІ у Біляївському районі
Одеської області про визнання нечинним рішення ДПІ у Біляївському районі
Одеської області від 25.05.2007р. № «Про застосування штрафних
(фінансових) санкцій» з підстав непідвідомчості даного спору господарському
суду відповідно до приписів ч.1 п.1 ст.
62 ГПК України та розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу
адміністративного судочинства України.

2

16.07.2007р.
вищезазначений позов надійшов до Одеського окружного адміністративного суду. У
позовній заяві позивач просить суд визнати нечинним рішення ДПІ у Біляївському
районі Одеської області від 25.05.2007р. №, посилаючись на його протиправність та
безпідставність.

Ухвалою
Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2007р. відкрито
провадження в адміністративній справі № 2-а-139/07 та призначено попереднє
судове засідання на 02.08.2007р. на 11год.00хв.

Ухвалою
від 02 серпня 2007р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до
судового розгляду в засіданні суду на 16.08.2007р. на 14год.00хв.

Ухвалою
суду від 16.08.2007р. на задоволення клопотання позивача було залучено до
участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача - фізичну особу - підприємця ОСОБА_8 відповідно до положень
ч.2 ст. 53 КАС України.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх
необгрунтованими з підстав, викладених у
письмових запереченнях на адміністративний позов, посилаючись,
зокрема, на правомірність
прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
у сумі 5 846, 50грн, з огляду на
порушення позивачем п.п.1, 13 ст. 3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями).

Заслухавши
пояснення сторін та їх представників,
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача, показання свідка, дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

11.05.2007р.
фахівцями ДПА в Одеській області на підставі направлень на перевірку від
10.05.2007 року №№ 5098/23-7017,
5097/23-7017 та згідно плану-графіку проведення перевірок відділом
оперативного контролю управління аудиту юридичних осіб ДПА в Одеській області
на травень 2007 року, затвердженого
головою ДПА в Одеській області 27.04.2007 року,
проведено перевірку господарської одиниці - крамниці-бару щодо контролю
за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької діяльності,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
та належить фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1.

За
результатами перевірки ДПА в Одеській області був складений акт
№017/986 від 11.05.2007р. щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, в якому встановлено
наступні порушення: п.1 ст. 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), яке полягало в не проведенні розрахункової
операції на суму 16, 20грн. через реєстратор розрахункових операцій; п.6 ст. 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме - не забезпечення зберігання використаних
книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років
після їх закінчення; п.10 ст. 3
вказаного Закону зокрема - не забезпечення збереження протягом трьох років
контрольних стрічок, п.13 ст. 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке полягало в не забезпеченні відповідності
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті (сума невідповідності
склала 1 153, 10 грн.), та
порушення ст. 15 Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від
19.12.1995р. №481/95-ВР, а саме -
відсутність ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами.

з

Не
погодившись з висновками перевірки,
ОСОБА_1 звернулась до ДПІ у Біляївському районі Одеської області із
заявою - протестом, у відповідь на яку
отримала лист ДПІ у Біляївському районі Одеської області від 24 травня 2007року
за вихід. №11778910-0021 з повідомленням про спростування таких
порушень, як не зберігання книги обліку
розрахункових операцій, розрахункової
книжки, контрольних стрічок та
ліцензій, у зв»язку з наданням
21.05.2007р. ОСОБА_1 книги обліку розрахункових операцій, розрахункової книжки, контрольних стрічок за останні три роки та
ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами. Додатково, при цьому
зазначивши, що за не видачу
розрахункового документу та невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків з сумою готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 будуть застосовані штрафні санкції.

На підставі акту перевірки №017/986 від 11.05.2007р. ДПІ у
Біляївському районі Одеської області 25.05.2007р. прийнято рішення №
про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5 846, 50 грн. на
підставі п.2 ст. П Закону України „Про
державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №509-Х11 (зі змінами
та доповненнями), та п.1 ст. 17,
ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (зі змінами та
доповненнями).

Не
погодившись з зазначеним рішенням позивачка звернулась до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом про визнання нечинним та скасування рішення
ДПІ у Біляївському районі Одеської області про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 25.05.2007р. № на суму 5846, 50грн.

На думку
суду, зазначене рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 25.05.2007р. № винесене за
результатами перевірки, проведеної з
порушенням вимог чинного законодавства України,
виходячи з наступного.

Повноваження
податкового органу щодо проведення перевірок встановлені Законом України „Про
державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року №509-Х11 (зі
змінами та доповненнями), Законом
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95 -ВР (зі змінами та доповненнями)
та Указом Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності» №817/98 від 23.07.1998р. (зі змінами та доповненнями).

Відповідно
до ст. 11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» посадові особи органу державної податкової служби
вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під
розписку: 1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної
податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення
позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Як
з'ясовано судом, в порушення
вищезазначеного припису фахівцями ДПА в Одеській області до проведення
перевірки не було надано позивачу (фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1) або
продавцю крамниці ОСОБА_9 , яка
відповідно до трудового договору від 22.03.2007 року знаходилась в трудових
відносинах з позивачкою, під розписку
направлення на перевірку, оскільки
докази такого вручення відповідачами суду не надано. Посилання відповідача на
запис в журналі реєстрації перевірок як на

4

належне
повідомлення суб»єкта господарювання про перевірку має характер
припущення, так як не є належним доказом
того, що платник податків був
ознайомлений саме з направленнями на перевірку,
як того вимагає закон, і власне
до її початку. При цьому пунктом 7 Порядку ведення Журналу реєстрації
перевірок, затвердженого Наказом
Державного комітету України з питань розвитку підприємництва №18 від 10.08.1998
року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.10.1998р. за №619/3059,
встановлено, що представник
контролюючого органу перед початком перевірки повинен обов'язково зробити запис
у журналі, заповнюючи всі передбачені
графи, та поставити свій підпис.

Також, згідно зі ст. 15 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР
від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за
товари, інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. А
відповідно до ст. 16 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями)
контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові
або позапланові перевірки осіб, які підпадають
під дію цього Закону.

В
судовому засіданні представники відповідача пояснили, що проведена ДПА в Одеській області перевірка
позивача була передбачена в плані-графіку проведення перевірок відділом
оперативного контролю управління аудиту юридичних осіб ДПА в Одеській області
на травень 2007 року, що підтверджується
наданою суду копією відповідного плану - графіку, затвердженого головою ДПА в Одеській області
27.04.2007 року.

Порядок
здійснення контролю за додержанням порядку проведення розрахунків врегульовано
статтями 15 та 16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг". Зокрема,
відповідно до ч.1 ст. 15 цього
Закону контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби
України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із
законодавством України.

Планова
перевірка здійснюється органами,
уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори
(обов'язкові платежі) з осіб, що
використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5-9 статті 9
цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками
звітного календарного року, але не
раніше строків, визначених
законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими
особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне
нарахування, здійснене з порушенням цього
правила, вважається незаконним та не
підлягає виконанню.

Планова
виїзна перевірка - перевірка, яка
передбачена у плані роботи. Право податкового органу на проведення планової
виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли податковий орган не пізніше ніж за
десять днів до дня проведення перевірки надіслав суб'єкту підприємницької
діяльності письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення
перевірки (ч.4 ст. 11-1 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні»).

Проте, представниками відповідача не надано суду
доказів повідомлення позивача про дату початку та закінчення перевірки за
десять днів до дня проведення перевірки,
як того вимагають положення чинного законодавства.

Крім
того, перевірка дотримання вимог Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" позивача здійснена працівниками ДПА в Одеській області ОСОБА_7 та

5

ОСОБА_5
на підставі виданих ДПА в Одеській області направлень на перевірку. Перевірка
дотримання вимог здійснена працівниками ДПА в Одеській області та акт складено
на бланку ДПА в Одеській області, в
якому зазначено, що позивач
зареєстрований в ДШ у Біляївському районі Одеської області.

Статтею
9 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня
1990року №509-Х11 (зі змінами та доповненнями) визначено функції державних
податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, та
державних податкових інспекцій в містах з районним поділом (крім міст Києва та
Севастополя). Зазначені податкові органи,
до яких відноситься і ДПА в Одеській області виконують функції, передбачені
ст. 8 цього Закону (функції ДПА України) з відповідним обмеженням та
виконують ті ж самі функції, що й
ДПІ, якщо вони безпосередньо здійснюють
контроль за платниками податків, інших
платежів. Доказів того, що ДПА в
Одеській області здійснює безпосередній (слід розуміти - не через інший орган
ДПС) контроль за сплатою податків, інших
платежів позивача відповідачем суду не надано.

Функції ДПІ в районах, містах без
районного поділу, районах у містах, міжрайонних та ОДПІ визначені у ст. 10 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні». Ці органи уповноважені здійснювати у межах своїх
повноважень, зокрема, контроль за РРО. Тобто, перевірки суб'єктів підприємницької
діяльності можуть проводити тільки фахівці Державних податкових інспекцій
згідно зі ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні». Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які здійснили перевірку позивача, не є працівниками податкової інспекції.

Оскільки, позивач зареєстрований як платник податків у
ДПІ у Біляївському районі Одеської області,
тому, саме цей податковий орган
ДПС уповноважений здійснювати контроль за додержанням податкового та іншого
законодавства з боку платника. За таких обставин у працівників ДПА в Одеській
області не було законних підстав для проведення перевірки без належним чином
оформлених повноважень на перевірку. ДПІ у Біляївському районі Одеської
області, яка має право проводити
перевірки юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зареєстрованих у цьому
органі ДПС, не видавала направлення на
перевірку позивача працівникам ДПА в Одеській області, тому перевіряючі не мали права здійснювати
перевірку, у зв»язку з чим перевірка є
нелегітимною, а її висновки не можуть
бути підставою для застосування фінансових санкцій.

На
підставі вищевикладеного, суд доходить
до висновку про порушення перевіряючим податковим органом норм законодавства
щодо порядку проведення перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Крім
того, щодо застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5846, 50грн. суд зазначає наступне.

Як
вбачається з акту перевірки №017/986 від 11.05.2007р. та рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.05.2007р.
№, штрафні санкції у сумі
5846, 50грн. застосовані до позивачки за порушення п.п.1, 13 ст. 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме - за не проведення розрахункової
операції на суму 16, 20грн. через реєстратор розрахункових операцій та за не
забезпечення відповідності сум готівкових коштів у розмірі 1 153, 10 грн. на
місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

6

Проте, посилання відповідача на встановлений в акті
перевірки факт не проведення розрахункової операції на суму 16, 20 грн. через
реєстратор розрахункових операцій та наданий суду опис наявних готівкових
коштів як доказ не забезпечення позивачем відповідності сум готівкових коштів у
розмірі 1 153, 10 грн. на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, не приймаються
судом до уваги як докази наявності порушень п.п.1, 13 ст. 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки перевірка крамниці позивачки була
проведена з порушеннями Закону, про що
йдеться вище, а згідно з ч.3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства
України докази, одержані з порушенням
Закону, судом при вирішенні справи до
уваги не беруться.

Крім того, як пояснила у судовому
засіданні 19.10.2007р. викликана судом в якості свідка - ОСОБА_9, яка на час перевірки перебувала у трудових
відносинах з позивачкою та працювала продавцем у крамниці, співробітники ДПА в Одеській області при
проведенні перевірки самочинно зайшли за прилавок крамниці, за яким здійснює свою діяльність фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, та власноручно здійснили підрахунок коштів з
його каси. Після цього перевіряючими власноручно було складено опис наявних
готівкових коштів, який є додатком до
акту перевірки №0001774, та в якому
зазначено, що ці кошти належать
позивачці.

Однак, доказів того,
що зазначена в описі наявних готівкових коштів сума коштів належать саме
позивачці - ОСОБА_1, а не фізичній особі
-підприємцю - ОСОБА_8, який разом з
позивачкою здійснює підприємницьку діяльність в крамниці, що перевірялась працівниками ДПА в Одеській
області, відповідачем суду не надано.

Вищевикладене
спростовує твердження відповідача,
викладені у запереченнях на адміністративний позов.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених
ст. 72 цього Кодексу, що передбачає підстави для звільнення від доказування.
А частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відтак, відповідач заперечуючи проти позову, не довів суду належним чином законність та
обґрунтованість проведення 11.05.2007р. перевірки платника податку та
відповідно прийнятого за її наслідками рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 25.05.2007р. № на суму 5 846, 50грн.

Відповідно
до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною
3 ст.
2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони на підставі,
у межах повноважень та й спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження
надано; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема

7

з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно
ч. 1 ст.
9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
згідно ст. 105 КАС України позивач має право вимагати
скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його положень,
а також заявляти інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових
відносин.

Враховуючи
вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає,
що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 цілком
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають вимогам чинного
законодавства, отже підлягають
задоволенню, а рішення Державної
податкової інспекції у Біляївському районі Одеської області № від
25.05.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5846, 50
грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 94,
ст. ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд-

ПОСТАНОВИВ:

1.
Адміністративний позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Одеської
області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових)
задовольнити.

2.
Рішення Державної податкової інспекції у Біляївському
районі Одеської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
25.05.2007р. № визнати нечинним.

3.
Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі З (три)
грн. 40 коп.

Виконавчий лист
видати після набрання
постановою законної сили
у разі надходження заяви
особи, на користь якої ухвалено судове
рішення.

Постанова
суду може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений Кодексом

адміністративного
судочинства України, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови складено «16» листопада
2007р.