Справа № 2-а-33/07
Суддя: Міхняк Я.А.
Дата ухвалення: 2007-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-33/2007р.
ПОСТАНОВА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

11
травня 2007р. Сколівський
районний суд Львівської області

у
складі: головуючого- судді Міхняк
Я.А.

при
секретарі Яцульчак
Л.І.

з участю прокурора

та адвоката

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сколе справу за позовом

ДП
«Славське лісове господарство» до Славської селищної ради Сколівського
району, третьої особи ОСОБА_1 про скасування
рішення Славської селищної ради № 159 від ЗО травня 2002р. та п.5 додатку № 2
до цього рішення, визнання незаконної
приватизації та виселення з квартири,

встановив:

Представник
ДП «Славське лісове господарство» просить суд скасувати рішення Славської
селищної ради № 159 від 30.05.2002р. та п.5 додатку №2 до цього рішення в
частині надання квартири ОСОБА_1, визнання незаконної приватизації квартири та виселення ОСОБА_1 і його сім»ї з
квартири АДРЕСА_1 покликаючись на те, що
23.05.2002року між Славським ДЛГ (надалі переіменовано на ДП «Славське лісове
господарство» та ДП ЛІТІ «Галсільліс» був укладений договір оренди вищевказаної
квартири, який було поновлено
23.05.2004р.

30.07.2005р.
строк дії договору закінчився, але ОСОБА_1 квартиру не
звільнив, оскільки рішенням Славської
селищної ради № 159 від 30.05.2002р. дану квартиру передано у власність ОСОБА_1

Вважають
дане рішення незаконним, оскільки ДП
«Славське лісове господарство» згаданої квартири на баланс Славської селищної
ради не передавало, а тому просять
рішення Славської селищної ради № 159 та п.5 додатку до цього рішення в частині
передачі квартири ОСОБА_1
скасувати, приватизацію визнати
незаконною та виселити ОСОБА_1
з сім»ї з квартири, а також стягнути
судові витрати.

Представник
Славської селищної ради Канінець Ф.Ю. позов не визнав і пояснив, що у 2001р. трест «Нафтогазбуд» передав Славській
селищній раді будинок поАДРЕСА_1. Квартири були надані громадянам, які перебували на черзі на поліпшення
житлових умов. Дві квартири були передані Славському ДЛГ, одну із них було надано молодому спеціалісту ОСОБА_1. Славська селищна
рада не мала змоги утримувати будинок, а
тому виконавчий комітет, членом якого
був директор Славського ДЛГ п.
ОСОБА_2 прийняв рішення № 159 від 30.05.2002р. «Про передачу у
власність квартир державного житлового фонду в смт. Славсько і згідно додатку №2 ОСОБА_1 на його сім»ю
приватизовано квартиру № 11 з видачею житлових чеків.

Славський
ДЛГ був згідний з цим рішенням, бо його
не оскаржував, а тепер за сплином майже 5 років
пройшов строк позовної давності і навіть з цих підстав вважає, що треба відмовити в позові.

Третя
особа ОСОБА_1 позов
не визнав і пояснив, що як молодий
спеціаліст працював у Славському ДЛГ з 1992р.,
а спірна квартира йому була надана як молодому спеціалісту у 1999р.

Рішенням
виконкому Славської селищної ради за № 159 від 30.05.2002р. по згоді
адміністрації Славського ДЛГ Славська селищна рада всі квартири і в тому числі
його в будинку АДРЕСА_1 приватизувала.

З того
часу він став власником цієї квартири, а
згодом перейшов працювати директором ДП ПП «Галсільліс».

23.05.2004р.
був укладений договір оренди, умови
якого не відповідають дійсності та сам договір не можна вважати дійсним, оскільки на цей час Славський ДЛГ не був
власником квартири. Вважає, що рішення
виконкому Славської селищної ради № 159 від 30.05.2002р. з п.5 дод. 2 відповідає
діючому законодавству, приватизація
квартир у будинку АДРЕСА_1 проведена правильно і немає підстав для виселення з
квартири його сім»ї.

З цим
питанням ДЛГ міг займатися у 2002р., а
тепер пройшли строки давності. Просить суд в його позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши зібрані
докази в їх сукупності суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з послідуючих підстав.

Третя
особа ОСОБА_1 як
молодий спеціаліст перебував у першочерговій черзі на отримання квартири в
Славському ДЛГ з 1992р.

Згідно
договору куплі- продажу квартири між ЗАТ «Нафтогазбуд» та Славським ДЛГ від
26.10.1999р. Славський ДЛГ купив 2-х кімнатну квартиру по АДРЕСА_1 «а»
№11, яку надав ОСОБА_1 та його сім»ї
для проживання, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 отримав
квартиру відповідно вимог ст. ст.
52, 58 ЖК.

З ним
можна було укласти договір найму квартири,
а не договір оренди, оскільки
житловим законодавством не передбачено укладення з наймачем договору оренди, який суд вважає незаконним. Суд також вважає доводи представника позивача
про скасування рішення Славської селищної ради за № 159 від 30.05.2002р. «Про
передачу у власність квартир державного житлового фонду» безпідставним, оскільки членом виконкому був бувший директор
Славського ДЛГ п.
ОСОБА_2 і не мав заперечень проти приватизації квартири ОСОБА_1 і після його
прийняття не оспорював. Рішення прийнято відповідно «Тимчасових положень про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», зат. МЮ України від 07.02.2002р. і було
дотримано вимоги ЗУ «Про
приватизацію державного житлового фонду»,
а тому суд невбачає підстав для скасування рішення селвиконкому та
визнання приватизацію не законною.

Представник
позивача не навів законних підстав для виселення ОСОБА_1 а тому суд з врахуванням того, що він став власником квартири, то суд незнаходить підстав для виселення.

Суд
також враховує те, що з часу винесення
рішення № 159 від 30.05.2002р.пройшло майже п»ять років, тобто минули строки позовної давності і не
було клопотання про його поновлення.

А тому
суд вважає доводи представника позивача необгрунтованими і тому в позові слід
відмовити без стягнення судових витрат.

Керуючись ст.
ст. 52, 58, 61, 108 ЖК, ст.
ст. 9, 86, 87, 94, 159, 161-163
КАСУ, суд-

постановив:

В позові
ДП «Славське лісове господарство до Славської селищної ради, третьої особи ОСОБА_1 про скасування рішення № 159 від 30.05.2002року «Про
передачу у власність квартир державного житлового фонду в смт. Славсько» та п.5 дод.2 до рішення виконкому №
159 від 30.05.2002р. «Список квартир,
які передаються у власність з видачею житлового чеку за недостатню
загальну площу квартир в частині передання квартири ОСОБА_1 і його сім»ї
АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_1 і його
сім»ю із вищевказаної квартири відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови надається протягом 10 днів з дня її
проголошення, а апеляція подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.