Справа № 22-а-13397/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

в І інстанції - Ушаков Т.С.
Суддя - доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

«25» листопада 2008 року справа № 22-а-13397/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Старосуда М.І.

суддів: Ханової Р.Ф., Василенко
Л.А.

при секретарі судового засідання
Кірсановій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту населення
Марківської районної держаної
адміністрації Луганської області

на постанову

Луганського окружного адміністративного суду

від

03 липня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2а-5430/08

за позовом

ОСОБА_1

до про

управління праці та соціального захисту населення
Марківської районної держаної
адміністрації Луганської області
визнання дій неправомірними, зобов'язання виплатити суму недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком за 2006, 2007 рік,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з
позовною заявою до управління праці та соціального
захисту населення Марківської районної держаної
адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними,
зобов'язання виплатити суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до
5-го травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за 2006, 2007 рік.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2008 року у справі № 2а-5430/08
позовна заява задоволена частково, а саме: визнано
дії управління праці та соціального захисту населення Марківської районної держаної адміністрації Луганської області щодо
відмови ОСОБА_1 у виплаті суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
до 5-го травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за 2007 рік
неправомірними; зобов'язано
управління праці та соціального захисту населення Марківської районної держаної адміністрації Луганської області
виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за 2007 рік.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити
в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм
матеріального права.

Вважає правомірним та
обгрунтованним застосування у спірних правовідносинах положень ст. 29 Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Сторони у судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

Позивач визнаний інвалідом ІІ групи, має статус інваліда війни, у зв'язку з
чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічної
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У
справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів та інвалідів війни, забезпечення створення
належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві
шанобливого ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно до ст. 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ
групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного
та місцевих бюджетів.

Згідно абзацу 1 ст. 17 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає неправомірним довід заявника скарги щодо
правомірності застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п.
13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно
до якого у 2007 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи -
450 гривень, інвалідам II групи -
360 гривень, інвалідам
III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною
- 450 гривень; членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій,
учасників війни - 150 гривень; учасникам війни - 55 гривень, оскільки
положення зазначеної норми Закону - визнані
неконституційним рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
щодо нарахування позивачу щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом
2007 року, встановленому Законом України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а
не в розмірі, встановленому Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств, установ і
організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної
адміністрації, виконавчого комітету міської Ради або до районного (міського)
суду.

Оскільки орган праці та соціального захисту населення порушив право
позивача на отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ст.
13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, та суд
першої інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції
щодо відмови в задоволені позову в
частині стягнення разової грошової допомоги до 5 травня за 2006 рік, оскільки
здійснення відповідачем виплати у 2006 році у розмірі, передбаченому Законам
України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” є правомірним, тому, що він
передбачений вищезазначеним законом, що прямо встановлює розмір щорічної
грошової допомоги до 5 травня, який не визнаний неконституційним, що
підтверджує правомірність його застосування при виплаті допомоги.

Керуючись Конституцією України,
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”, ст. 2, ст. 71, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст.
196, п. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального
захисту населення Марківської районної держаної
адміністрації Луганської області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 03 липня 2008
року у справі № 2а-5430/08 - залишити
без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2008 року у справі №
2а-5430/08 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий

Судді