Справа № 2-а-24033/08
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Капустинського М.М. ,

при
секретарі - Метельській С.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації(м. Овруч)

про
стягнення 70222,08 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1. звернулась
з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з 01.09.1996 р. по
31.12.2007 р. їй не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.ст.
37, 39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначила в розмірі
47105,68 грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства (ст.37) -в розмірі 23116,40 грн., а разом -70222,08 грн..

Посилалась на те,
що отримувала відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р., тоді як Законом визначені
інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у
відповідні періоди.

У судове засідання сторони не з'явились, про час та
місце розгляду справи повідомленні у передбаченому законом порядку. Позивач
просила розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживала
та працювала в м. Овруч, яке віднесено до зони гарантованого добровільного
відселення. Разом з нею, на її вихованні перебуває неповнолітня її дитина:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 % від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться
доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні
заробітні плати щомісяця.

Проте вказані допомоги та доплата виплачувались у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996
р. “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення
перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою
допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996 р. порушені права позивача.

Однак
позов підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу третього частини
першої статті 37 та абзацу третього частини першої статті 39 зупинено на 2006
р. в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати згідно із
Законом N 3235-IV(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 р. дію цих норм
зупинено згідно із Законом N 489-V
( 489-16 )
від 19.12.2006, і лише з 9 липня
2007 р. їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007
(v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення,
оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст. 2 Закону
України „Про оплату праці” є складовою структури заробітної плати.

З
врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні
в спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем по виплатах,
передбачених ст. 37 Закону становить 2134,80 грн., по ст. 39 Закону -33373
грн., а всього -35507,80 грн..

Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної державної адміністрації суд стягує
заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ст.ст. 158 -163, 167, 254 КАС України
суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 2134,80
грн. допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого
виробництва (ст. 37), 33373 грн. доплати до заробітної плати (ст. 39), а всього
35507,80 грн..

Постанова набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження
та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного
суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: М.М.
Капустинський