Справа № 22-а-5551/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня
2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Бенедик
А.П.,

Суддів - Кононенко З.О., Калиновського В.А.

при секретарі -
Лаба О.П.

за участю:

з викликаних та
повідомлених осіб в судове засідання ніхто не прибув

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного
суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Роменської міської ради на постанову
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2008 року по справі
№ НОМЕР_1

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства праці та соціальної політики
України, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Роменської міської ради

про визнання дій неправомірними, стягнення
заборгованості по невиплаченій грошовій допомозі , -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,ОСОБА_1звернувся
до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Роменської міської ради, Міністерства праці та
соціальної політики України, в
якому просив визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту
населення Роменської районної державної адміністрації щодо виплати йому
щорічної разової матеріальної допомоги за 2007 рік у розмірі меншому, ніж це
визначено ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»; стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Роменської міської ради заборгованість по виплаті одноразової грошової допомоги
в розмірі 1770,30 грн.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від
18.06.2008 року адміністративний позовОСОБА_1задоволено.

Справа №22-а-5551/08 Головуючий 1 інстанції:
Яковець О.Ф. Категорія: 47
Доповідач: Калиновський В.А.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті
постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік», Бюджетного Кодексу України, ст.ст.
19, 85, 95 Конституції України, ст.
52 КАС України, посилаючись на обставини та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій, згідно
посвідчення, виданого 29.04.1999 року (а.с.3). Як учасник бойових дій, в 2007
році він отримав разову грошову допомогу в розмірі - 280 грн. (а.с.4 ).

Даний
розмір грошової допомоги виплачувався ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що розмір отриманоїОСОБА_1. грошової допомоги в
2007 р. не відповідає діючому законодавству, з огляду на наступне.

Відповідно
до п. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

На
підставі ст.17-1 даного Закону, щорічну виплату разової грошової допомоги
здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно
до ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, передбачені даним законом, є недійсним.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що розмір
мінімальної пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність (ст. 28 ч.1).

Розмір мінімальної пенсії за віком
станом на 01.05.2007 року становив 410 грн. 06 коп.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, Репа В.Р. мав отримати грошову допомогу в
розмірі 2050,30 грн. до 5 травня 2007 року, а фактично отримав лише 280,00
грн., тобто права ОСОБА_1. на отримання грошової допомоги були порушені і вони
підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача недосплаченої грошової
допомоги за 2007 р. в розмірі 1770,00 грн.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги заперечення відповідача в тій частині, що виплата грошових сум в 2007 р.
проводилась відповідно до п.13 ст.71 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 р.», згідно з яким, дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на 2007 рік зупинено і
виплата грошової допомоги проводиться в
розмірі 280 грн.

При цьому, суд першої інстанції
виходив з того, що ці зміни суперечать ст. 22 ч.3 Конституції України,
а також з того, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано неконституційним та таким, що втратив чинність п.13 ст. 71 Закону
України «Про державний бюджет України на
2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру
виплат щорічної грошової допомоги.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що належним відповідачем по справі є Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Роменської міської ради, а не
Міністерство праці та соціальної політики України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
щорічно до 5 травня, особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 17
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.

Відповідно до
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин п'ятих статей 12, 13, 14
та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, які визначали кратність виплат щорічної допомоги до 5 травня залежно
від розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням 46 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29,
36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39,
41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян),
визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік», якою зупинено дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

З моменту прийняття Конституційним Судом України
рішення щодо неконституційності положення
ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма
Закону втратила чинність, а тому на момент виникнення спірних
правовідносин були чинними частини п'яті
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування
законодавчої неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової
допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, колегія суддів вважає хибними, з таких
підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам
право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка була чинною на
час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачу
право на соціальний захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі, кратному
до мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі, встановленому
зазначеним законом.

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України, у разі
відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Ст.62 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу першого ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 квітня та
з 01 жовтня 2007р., застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62 Закону України
«Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05
травня 2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами, та при розрахунку щорічної разової допомоги до
5 травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює
спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного Закону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачу у 2007 році Управління
праці та соціального захисту населення
Роменської міської ради повинно було сплатити до 5 травня разову
грошову допомогу у розмірі 2050 гривень (410х5=2050), а сплатило лише 280
гривень.

Враховуючи те, що судом першої інстанції
вирішено питання та визначено, що належним відповідачем по справі є Управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Роменської міської
ради, а не Міністерство праці та соціальної політики України, однак, в резолютивній
частині постанови не вирішено позовні вимоги до Міністерства праці та
соціальної політики України, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до
ст. 195 КАС України, вийти за межі доводів апеляційної скарги та відмовити у
задоволенні позовних вимог до Міністерства праці та соціальної політики
України.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Роменської міської ради на постанову
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2008 року по справі
№ НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2008 року по
справі № НОМЕР_1 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
праці та соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Роменської міської ради про визнання дій
неправомірними, стягнення заборгованості по невиплаченій грошовій допомозі -
змінити.

Відмовити з задоволенні позовних вимог до Міністерства праці та
соціальної політики України.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) А.П.
Бенедик

Судді (підпис) З.О. Кононенко

(підпис) В.А.
Калиновський

Повний текст постанови виготовлений
та підписаний 21.10.2008 року

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду
В.А. Калиновський