Справа № 22-а-4725/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року
м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів -
Пліша М.А., Заверухи О.Б.

при секретарі судового засідання - Бацику
О.Р.,

за участю осіб:

від позивача - ОСОБА_1. - представник,

від відповідача -ОСОБА_2 - завідувач
юридичним сектором - представник,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Управління
Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області

на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2007 року
по справі № 2-а-127/2007р.

за адміністративним позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області, Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому
районі Івано-Франківської області

про визнання дій відповідачів неправомірними та зобов'язання
провести підвищення пенсії на 20% , -

в с т а н о в и
л а :

24 грудня 2007 року Долинським районним судом Івано-Франківської області
було прийнято постанову по справі № 2-а-127/2007р. за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області, управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому
районі Івано-Франківської області про визнання дій відповідачів неправомірними
та зобов'язання провести підвищення пенсії на 20%, якою позов було задоволено
частково та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому
районі Івано-Франківської області провести підвищення пенсії позивача на 20%,
перерахунок провести з 10.02.2007р., з моменту призначення пенсії, а в
задоволенні вимог до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області про зобов'язання провести підвищення пенсії
відмовлено за безпідставністю.

Прийняту постанову суд першої
інстанції мотивував тим, що відповідача - управлінням
Пенсійного фонду України в Тисменецькому районі слід зобов'язати провести
перерахунок пенсії з 10 лютого 2007 року, з моменту призначення пенсії,
збільшивши її на 20%, так як позивач працює на території населеного пункту,
якому надано статус гірського, а щодо управління ПФУ в Долинському районі про
зобов'язання провести підвищення пенсії слід відмовити
за безпідставністю.

Вказану постанову в апеляційному
порядку оскаржив відповідач - управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі Івано-Франківської області, представник якого в подані
апеляційній скарзі покликається на те, що така прийнята з порушенням норм матеріального
права та не відповідає чинному законодавству, тому просить таку скасувати та
прийняти нову про відмову у задоволені позовних вимог.

Як на доводи в своїй апеляційній
скарзі представник апелянта покликається на те, що оскільки позивач - ОСОБА_3
проживає фактично в с. Чукалівка (населеному пункті, якому не надано статус
гірського населеного пункту), то відповідно він не може підтвердити статус
особи, яка проживає в гірському населеному пункті.

Під час апеляційного розгляду справи
представник апелянта УПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської
області повністю підтримав вимоги за апеляційною скаргою і надав суду пояснення
відповідно до її змісту.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги та просить
таку відхилити.

Представник відповідача УПФ України
в Долинському районі Івано-Франківської області в судове засідання не явився,
хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце апеляційного
розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у його
відсутності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для її
задоволення.

Розглядаючи спір та приймаючи
рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно і обґрунтовано
виходив із вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
статус гірських населених пунктів в Україні»
згідно якої передбачено, що розмір
державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством
видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на
території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується
на 20 відсотків.

З огляду на вказану вище норму право
на збільшення пенсії мають особи, які зокрема одержали статус особи, що працює
на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

Судом першої
інстанції було безспірно встановлено, що згідно норм
чинного законодавства ОСОБА_3
має право на підвищення пенсії на 20 %,
оскільки останній фактично проживає в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франкіської
області, однак працює в м. Долина, якому надано статус гірського населеного
пункту.

Відповідно до підпункту ґ
п. 13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про
загально­обов'язкове державне пенсійне страхування» - при призначенні до
пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії,
компенсації та підвищень відповідно надаються такі документи, а саме: документи
про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території
населеного пункту, якому надано статус гірського (для підвищення пенсії
згідно із ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що позивач - ОСОБА_3 при поданні заяви про
призначення йому пенсії надав всі необхідні документи
для призначення йому надбавки до пенсії, які передбачені чинним законодавством, але
при визначенні розміру пенсії управлінням Пенсійного фонду України в
Долинському та Тисменецькому районах не було враховано, що він працює в
гірському населеному пункті та має право на збільшення пенсії на 20%, так як і
не було дано відмови у призначенні пенсії з надбавкою, як передбачено Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів
приходить до переконання, що судом першої інстанції в задоволенні позовних
вимог до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про
зобовязання провести підвищення пенсії правомірно відмовлено за
безпідставністю, оскільки пенсія позивачу призначалася та виплачується Управлінням
Пенсійного фонду України в Тисменецькому районі за місцем проживання пенсіонера та його пенсійна справа
знаходиться в цьому управлінні, тому суд першої інстанції правильно зобов'язав останнє
провести перерахунок пенсії позивачу з 10 лютого 2007 року, з моменту
призначення такої, збільшивши її на 20%, так як ОСОБА_3 працює на території
населеного пункту, якому надано статус гірського.

Таким чином, колегія суддів визнає,
що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно
встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм
матеріального, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно
і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції
не має.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 24 грудня 2007 року по справі № 2-а-127/2007р.
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області, управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій відповідачів
неправомірними та зобов'язання провести підвищення пенсії на 20%, - без змін.

Ухвала набирає законної
сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку
ч.3ст.160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення такої в повному
обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

О.Б.Заверуха