Справа № 2а-4768/08
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-4768/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 вересня 2008 року Одеський окружний адміністративний суд у
складі колегії:

головуючого -судді Іванова Е.А.

судді
Федусік А.Г.

судді
Харченко Ю.В.

при секретарі - Мезнер О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права на отримання компенсаційних коштів, та утримання грошової
компенсації замість продовольчого пайка,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся з позовом до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у якому просив суд визнати
його право на отримання компенсаційних коштів за продовольче забезпечення, та
утримати з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 грошову компенсацію замість не отриманого
продовольчого пайка з 11.03.2000р. по 26.12.2005 року в розмірі 25690,70грн.

В попередньому судовому засіданні
04.04.2008 року судом залучений до участі у справі другий відповідач ОСОБА_3,
та у судовому засіданні 24.09.2008р. за клопотанням позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
виключено з числа відповідачів.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги збільшив та просив утримати з ОСОБА_2 на його користь суму 35328,44грн.
як грошову компенсацію за невидане продовольче забезпечення за період з
11.03.2000р. по 26.12.2005 року з урахуванням суми індексації згідно даних
статистичного управління.

Представник ОСОБА_2 позов не визнав, та просив
відмовити у його задоволенні з підстав того, що після прийняття Закону України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. норма
законодавства, яка передбачала отримання компенсації за неотримане продовольче
забезпечення була зупинена з 11.03.2000року, крім того про те, що позивачу не
видають продовольче забезпечення стало відомо ще у березні 2000 року, але він
не звертався до суду раніше хоча був звільнений у грудні 2005 року та пропустив
строк встановлений ст.99КАС України.

Представник ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився про дату, час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Представник ОСОБА_2 визнає, що позивач
служив старшим прапорщиком у ОСОБА_3 протягом 2000-2005років та 26.12.2005р.
був звільнений з лав Збройних сил України наказом НОМЕР_1 від 26.12.2005 року
та що після 10 березня 2000 року продовольчим пайком не забезпечувався і
замість нього грошову компенсацію не отримував,
тому суд на підставі ч.3 ст.72КАС України вважає ці обставини доведеними.

Позивач в обгрунтування своїх
вимог посилається на редакцію ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців і членів їх сімей» НОМЕР_2 від 20.12.1991 р. у якої
держава гарантувала військовослужбовцям матеріальне й інши види забезпечення та
ст.16 Закону України „Про Збройні Сили України” НОМЕР_3 від 06.12.1991 року у
якої держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців,
членів їх сімей, працівників Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас
або у відставку, членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які
загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження
військової служби або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни) чи під
час участі в міжнародних миротворчих операціях.

Проте 29 березня 2002 року Кабінетом
Міністрів України була прийнята Постанова НОМЕР_4 „Про норми харчування
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань” якою не
передбачена можливість отримання компенсацію замість продовольчого пайка, або
отримання його на руки офіцерами, прапорщиками та позивач не відноситься до
категорії осіб, які мають право на отримання продовольчого пайка за цією
Постановою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. НОМЕР_5 призупинена дія частини другої статті 9 Закону України
“Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”
(2011-12) (який набрав чинності 11.03.2000р.) в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна (за винятком
військовослужбовців ОСОБА_2, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки
України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та
Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України,
що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців).

Відповідно до ст. 85 Конституції України
до повноважень Верховної ради України відноситься прийняття законів.

До цього часу Закон «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. НОМЕР_5
не скасовий та не конституційним не визнавався.

При розгляді справи
ІНФОРМАЦІЯ_2 (заява НОМЕР_6) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в
межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам
з державного бюджету, держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату
таких надбавок, вносячи зміни в законодавство.

Слід звернути увагу на те, що
відповідно до Указу Президента України „Про впорядкування грошового
забезпечення військовослужбовців” НОМЕР_7 від 16.05.2000 року Кабінетом
Міністрів України була прийнята Постанова НОМЕР_8 від 22 травня 2000 р. „Про грошове забезпечення
військовослужбовців”, якою було збільшене відповідно грошове забезпечення усіх
категорій військовослужбовців (крім строкової служби), чим фактично було
скомпенсовано позбавлення продовольчого забезпечення, тому суд не приймає до
уваги аргументи позивача, щодо погіршення її становища з 2000 року по час
звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що позивач не має права
на отримання грошової компенсації
за продовольче забезпечення після 11 березня 2000 року до звільнення у грудні
2005р.

Також суд вважає, що позовні вимоги
про утримання на користь позивача індексації на суму неотриманого продовольчого
забезпечення не підлягають задоволенню в з'язку з тим, що є похідними від вимог
щодо компенсації за продовольче забезпечення.

Таким чином суд вважає, що відповідно
до ч.1 ст.162КАС України у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись Законом України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей” від 20.12.1991 року,
Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від
17.02.2000 року НОМЕР_5, ст. ст. 17,18,94, 158 - 163, 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на отримання компенсаційних коштів за
продовольче забезпечення, та утримання грошової компенсації замість не
отриманного продовольчого пайка з 11.03.2000р. по 26.12.2005 року в розмірі
35328,44грн. відмовити повністю.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення,
а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України
- з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарженя.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного
апеляційного суду.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена у
повному обсязі 26 вересня 2008 року.

Головуючий суддя: Е.А.Іванов

Суддя
А.Г. Федусік

Суддя
Ю.В.Харченко