Справа № 22а-6946/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Любашевського В.П.,. Попко Я.С.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А..,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за
апеляційними скаргами Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Шепетівської міської Ради Хмельницької області та Державного казначейства
України

на
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької області від 04березня 2008 року у справі №
2а-136/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської міської Ради Хмельницької області,
Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України

про стягнення невиплаченої разової щорічної грошової
допомоги учаснику війни, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської Ради
Хмельницької області, Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, просила
стягнути з відповідачів на його користь суму невиплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2004-2007 роки в розмірі 5067,55 грн.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької
області від 04 березня 2008 року позов задоволено: стягнуто з державного
бюджету України в особі Міністерства фінансів України та Державного
казначейства України для перерахування Міністерству праці та соціальної
політики України 5067,55 гривень для подальшого перерахування Управлінню праці
та соціального захисту населення виконавчому комітету Шепетівської міської Ради
та виплати ОСОБА_1 невиплачену в повному обсязі щорічну разову грошову допомогу
за 2004- 2007 роки.

Постанову в апеляційному порядку оскаржили відповідачі - Державне казначейство
України та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Шепетівської міської Ради Хмельницької області. Державне казначейство
України, вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що не
відповідає вимогам законодавства, просить постанову скасувати та ухвалити нову,
якою відмовити в позові до Державного казначейства України, з підстав,
викладених в апеляційній скарзі. Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Шепетівської міської Ради Хмельницької області
вважає постанову суду безпідставною та необґрунтованим, просить її скасувати та
прийняти нову постанову суду, якою відмовити позивачу у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту
встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши
доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 5 ст. ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено щорічно до 5
травня виплачувати учасникам війни - 3 мінімальних пенсії за віком.

Згідно з ст. 44 Закону України «Про державний бюджет
України на 2004 рік» щорічна разова грошова допомога учасникам війни не
передбачена.

Ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на
2005 рік» щорічна разова грошова допомога учасникам війни встановлена у розмірі
50 грн.

Ст. 30 Закону України «Про державний бюджет України на
2006 рік» щорічна разова грошова допомога учасникам війни встановлена у розмірі
50 грн.

Ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на
2007 рік» щорічна разова грошова допомога учасникам війни встановлена у розмірі
55 грн.

Даними нормами були внесені зміни, зокрема, до ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В силу ст. 95 Конституції України виключно Законом
України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно з
п. 37 ст. 2 Бюджетного кодексу України, субвенції - між бюджетні трансферти для
використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв
рішення про надання субвенцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року
№ 177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що Міністерство фінансів і Державне
казначейство забезпечує щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці
та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
у розмірах, установлених Законом України Про Державний бюджет на відповідний
рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального
захисту.

Положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік», втратили чинність на підставі Рішення Конституційного
Суду N 20-рп/2004 від 01.12.2004 року. Однак дане рішення прийняте в кінці
року, що унеможливлює нарахування та виплату вказаної вище грошової допомоги в
розмірах встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Положення ст. 34 Закону України «Про державний бюджет
України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про державний бюджет України на
2006 рік» як на час виникнення спірних правовідносин, так і на даний час є
чинними, не визнавались у встановленому порядку неконституційними, тому є
обов'язковими для виконання.

Положення ст. 29 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» втратило чинність на підставі Рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп. Отже, позивач має право на отримання недоплаченої
частини щорічної разової грошової допомоги як учасник війни за 2007 рік в
розмірі 1175,18 грн.

Наведене підтверджується практикою Європейського Суду з
прав людини, зокрема, як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від
08.11.2005 року у справі Кечко проти України, заява №63134/00, в межах свободи
дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного
бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок,
вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення
Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Саме, приймаючи Закони України про Державні бюджети
України на відповідні роки держава, в особі Верховної Ради, в межах повноважень
передбачених ст. 95 Конституції України, визначає видатки на загальносуспільні
потреби, розмір та їх цільове спрямування. Одночасно, прийняття Верховною Радою
законів про Державний бюджет України не залежить від дій, волевиявлення
відповідних Управлінь праці та соціального захисту населення, Міністерства
фінансів України та Державного казначейства України, тобто органів, які є
виконавцями вказаних законів і прийняття яких знаходиться поза межами їх
повноважень.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року № 177 «Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечує щороку до 10 квітня
виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової
грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у розмірах, установлених Законом України Про
Державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим
органам праці та соціального захисту. Отже, згідно з даною нормою, виплату допомоги
здійснюють місцеві органи праці та соціального захисту, тому слід зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної
державної адміністрації Хмельницької області здійснити позивачу дану виплату.

Отже, суд першої інстанції неправильно вирішив справу по
суті, помилково застосував норми
матеріального права щодо стягнення вказаних коштів з державного бюджету країни
в особі Міністерства фінансів України та Державного казначейства України, що
відповідно до п. 3 ч.1 ст. 198 КАС України є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст.
198, , ч. 2, ст. ст. 202, 205,
207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А
Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Шепетівської міської Ради Хмельницької області
та Державного казначейства України -
задовольнити частково.

Постанову
Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2008 року
у справі № 2а-136/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської Ради Хмельницької
області, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України про невиплаченої разової
щорічної грошової допомоги учаснику війни - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити частково. Визнати дії вказаного управління
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Шепетівської міської Ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 разову щорічну грошову допомогу як учаснику війнни до 5-го
травня за 2007 рік в сумі 1 770 гривень 30 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
В.П. Любашевський

Суддя
Я.С. Попко