Справа № 22-а-9854/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції
суддя Хрімлі О.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем
України

04 листопада 2008 року Справа
№ 22-а-9854/08

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко
Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І.,

при секретарі Чуріковій Я.О.,

за участю позивача ОСОБА_1.

розглянула апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2008р. у
справі № 2-а-9640/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України
в Калінінському районі м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С
Т А Н О В И Л А :

21
квітня 2008 р. ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі м.Донецька з вимогами про визнання
неправомірною бездіяльності відповідача, зобов'язання нарахувати доплату до
пенсії, підвищивши її як дитині війни на 30 % мінімальної пенсії за віком з 09
липня 2007 р. та стягнення заподіяної матеріальної шкоди у сумі 699,94 грн.,
зобов'язання нараховувати щомісячно пенсію з доплатою в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з лютого 2008 р.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 липня 2008р. позов задоволений: визнана
неправомірною відмова відповідача щодо нарахування позивачеві щомісячної
доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, починаючи з 9
липня 2007 року, зобов'язано відповідача
здійснити нарахування щомісячної доплати
до пенсії позивачеві у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком з 09 липня 2007 року і виплатити
ОСОБА_1. не отриману суму щомісячної доплати до пенсії у сумі 699,94грню. та
починаючи з лютого 2008 р. виплачувати пенсію з доплатою в розмірі 30% від мінімальної пенсії щомісячно.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм
матеріального права і просить постанову суду скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Представник
відповідача в судове засідання не прибув, відповідач про час, дату та місце
апеляційного розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла письмова
заява від представника відповідача про розгляд справи у його відсутність.

Позивач
в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи,
вивчивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду змінити
з наступних підстав.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1. відноситься до
соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», що підтверджується паспортом громадянина України та
пенсійним посвідченням позивачки (а. с. 4, 5).

Згідно
до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” в редакції, яка
діяла до 01.01.2007 р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19.12.2006 р., який
набрав чинності з 1.01.2007 р. ( стаття111), було встановлено, що у 2007 році
підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6
Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується
особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у
розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп
від 09.07.2007 р. положення ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік” визнане неконституційним. Оскільки рішення Конституційного
Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене, то перерахунок підвищення до пенсії
позивачеві повинний бути здійснений з 09.07.2007р.

На час розгляду цієї справи судом розмір
мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України “Про
загальнообов'язкове соціальне страхування” і згідно цієї норми мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленого для осіб, якы втратили працездатність.

Відповідно
до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня
1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею
62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19
грудня 2006 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу,
яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень,
з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена
стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

Судом
першої інстанції не враховано, що зазначена стаття доповнена абзацом, яким для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп., внаслідок чого судом
наведено розрахунок загального розміру
доплати до пенсії за 2007 рік в розмірі 699,94 грн., зроблений судом першої
інстанції без врахування збільшення розміру прожиткового мінімуму на 1
відсоток, що не відповідає вимогам закону.

Постановляючи
рішення про стягнення з відповідача
недоплаченої суми доплати до пенсії як
дитині війни за період з 09.07.2007року до 31.12.2008 року, суд першої
інстанції не врахував, що позивач просила визнати та стягнути заподіяну їй
матеріальну шкоду. З огляду на правовідносини, які існують між сторонами у
сфері пенсійного забезпечення, підстав для визнання та стягнення матеріальної
шкоди, яка передбачена цивільним законодавством, у справі не встановлено, тому
у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, суд,
задовольняючи вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з
09.07.2007року, що обґрунтував в мотивувальній частині рішення, в резолютивній
частині помилково зазначив про зобов'язання відповідача здійснення перерахунку
пенсії з врахуванням щомісячної доплати у розмірі 30 відсотків з лютого 2008
року, тому в цій частині рішення підлягає зміні.

Враховуючи положення ст. 6 Закону України “Про соціальний
захист інвалідів війни”, керуючись таким принципом адміністративного
судочинства як верховенство права, з метою забезпечення передбаченого
Конституцією України права ОСОБА_1. на належне соціальне забезпечення, колегія
суддів вважає правильними висновки місцевого суду в частині зобов'язання
відповідача зробити нарахування доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком.

З
огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи, вірно по суті вирішив спір, але помилково застосував норми матеріального права
та при виготовленні постанови допустив порушення процесуального права, тому постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ч.1
п.1, п.2 ст.201, ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Донецька задовольнити
частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2008р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі
м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м.
Донецька про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні
дії задовольнити частково.

Визнати
протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському
районі м.Донецька щодо не здійснення
ОСОБА_1 нарахування та виплати підвищення пенсії як дитині війни на підставі
ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків
від мінімальної пенсії за віком, починаючи з липня 2007 року.

Зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Донецька
здійснити нарахування та виплати підвищення пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, на
підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції,
яка діяла, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично виплачених сум,
починаючи з липня 2007 року.

В
задоволені решти позовних вимог відмовити.»

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: