Справа № 2а-7280/08
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-7280/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
листопада 2008 року, м. Харків

Харківський
окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: П'янової Я.В.

При секретарі: Басової Н.М.

За участю представників сторін:

позивача: Рєпін В.Г.

відповідача:
Федоренко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду позовну
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Промелектроком” до Державної
податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство
з обмеженою відповідальністю „Промелектроком”, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати
недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова
№/0 від 19.02.2008 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним.

На підставі направлення від 11.01.2008 р. № 24, виданого
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова, працівниками відділу документальних
перевірок суб`єктів господарської
діяльності - юридичних осіб управління аудиту юридичних осіб в ДПІ Дзержинського району м. Харкова
проведена комплексна планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з 01.10.2006 р. по 31.12.2007 р. ТОВ
„Промелектроком”.

За результатами перевірки складено
акт № 816/2305/33068139 від 09.02.2008 р., згідно з пунктом акту 3.1.5 при
перевірці правильності формування податкового кредиту за період з 01.10.2006 р.
по 31.12.2007 р. встановлено завищення
сум податкового кредиту на 34602,62 гривень.

Проведеною перевіркою встановлено, що
в 4 кварталі 2006 року та 1 кварталі 2007 року ТОВ «Промелектроком» згідно
угоди №04/01-02 від 04.01.2007 р. та №
04/01-03 від 04.01.2006 р. отримав на
реалізацію товари від ФО-П ОСОБА_1.

Згідно з п 4.7 ст. 4 Закону України
від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» із змінами та
доповненнями, «У випадках коли платник податку здійснює діяльність з продажу
товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення,
довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують
такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати продаж товарів від
імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності
на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визнана у
порядку, встановленому цим Законом.
Датою збільшення податкових зобов`язань комісіонера є дата визначена за правилами, встановленими пунктом
7.3 цього Закону, а датою збільшення сум податкового кредиту комісіонера -
дата перерахування коштів на користь
комітента або надання останньому інших видів компенсації вартості зазначених
товарів. При цьому датою збільшення податкових зобов'язань комітента - дата
отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ
«Промелектроком» включав до складу податкового кредиту суми ПДВ по
отриманим від ФО-П ОСОБА_1. товарам по першій
з подій, тобто по факту отримання
товару.

Таким чином, було включено до складу
податкового кредиту суму податку на
додану вартість по отриманим на
реалізацію товарам на загальну суму 34602,62 грн., в тому числі за квітень
2007р. -2189,21 гривень, за січень 2007р. - 20163,81грн., за грудень 2006р. -
7188,68 грн., за жовтень 2006р. -5060,92 грн. Оплата за товар, включений до складу податкового кредиту, проведена не
була.

В ході проведення перевірки ТОВ «Промелектроком» встановлено, що в
порушення п. 4.7 ст.4 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» із змінами та доповненнями, підприємством включено до складу
податкового кредиту суми податку на додану вартість за отримані на реалізацію товари, по яким не
було проведено розрахунків з постачальником, на загальну суму 34602,62 грн.
Сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету
склала 34602,62 грн., в тому числі - за квітень
2007р. - 2189,21 грн., за січень 2007р. - 20163,81 грн.,
за грудень 2006р. - 7188,68 грн., за жовтень 2006р. - 5060,92 грн.

На підставі зазначеного акта
документальної перевірки №816/2305/33068139 від 09.02.08 р. згідно з підпунктом
«б» підпункту 4.2.2 ст.4 Закону Україну «Про порядок погашення зобов`язань
платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» або згідно з
п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від
03.04.07 р. прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 від 19.02.08 р., яким визначено
суму податкового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість, код
14010100. Усього 51903,93 грн., з яких 34602,62 грн. - основний платіж,
17301,31грн. - штрафні (фінансові) санкції.

З вказаним податковим повідомленням -
рішенням №/0 від 19.02.08 р.
позивач не погоджується, оскільки висновок перевіряючих ДПІ Дзержинського
району м. Харкова про необґрунтоване завищення сум податкового кредиту не
відповідає дійсності, та не має під собою жодного документального підтвердження
.

Не зважаючи на те, що договори
№04/01-02 від 04.01.2007 р. з додатковою угодою №1 від 05.01.007 р., №04/01-03 від 04.01.2006 р., були укладені
згідно зі ст.ст. 626, 627, 628, 631 та 655 ЦК України та ст.179 ГК України та
надані перевіряючим, як і всі первинні документи, у повному обсязі (про що
зазначено у акті перевірки).

Позивач зазначив, що невідомо чим
керуючись, перевіряючі на свій власний розсуд, визнають договір купівлі -
продажу договором реалізації, та відмовляються прийняти до уваги додаткову
угоду. Більш того, ФО-П ОСОБА_1. кожну партію товару супроводжував видачею
рахунку, видаткової і податкової накладної, як і належить при купівлі-продажу.
Усі ці документи не передбачаються при передачі товару на реалізацію: замість
накладної складається акт приймання-передачі товару і податкова накладна за
першою подією не надається. До того ж, будь-який договір реалізації або комісії
передбачає отримання комісійної винагороди за надання послуг. Лишається
вважати, що ТОВ „Промелектроком” погодилося працювати на підприємця, не
отримуючи комісійної винагороди. Податкових наслідків процедура надання товару
на реалізацію не викликає: у ТОВ „Промелектроком” не з'являються валові
витрати, а ні право на податковий кредит.

На підставі розглядання договорів
купівлі-продажу, як договорів комісії ТОВ „Промелектроком” звинувачується в завищенні
податкового кредиту. Позивач зазначив, що відповідачу, щоб не суперечити собі
самому і бути послідовним, треба було вилучити суми отриманого для реалізації
товару із складу валових витрат усіх відповідних періодів, та не враховувати їх
залишки, якщо вони б мали місце, при перерахунку приросту/убутку товарів на
складі, але цього не відбувається, як і має бути при договорі купівлі-продажу.

На думку перевіряючого, до складу
податкового кредиту безпідставно
включені наступні податкові накладні на суму 34602,62 грн.: № 64 від 01.02.2007
р. - 2189,21 грн. (проведена в квітні 2007 р.); № 463 від 01.09.2006 - 5060,92 грн. (проведена в жовтні 2006 р.);
№ 659 від 01.12.2006 р. - 100,00 грн. (проведена в грудні 2006 р.); - 12354,91
грн. (проведена в січні 2007 р.); № 616
від 01.11.2006 р. - 19429,16 грн. (проведена в грудні 2006 р.); № 545 від
02.10.2006 р. - 7088,68 грн. (проведена в грудні 2006 р.);№ 5 від 05.01.2007 р.
- 7808,90 грн. (проведена в січні 2007
р.).

Позивач вказав, що податкова накладна
№64 від 01.02.2007 р. вилучена зі складу податкового кредиту найбільш
неправомірно: навіть якщо б мав місце договір комісії, оплата через
розрахунковий рахунок проведена 14.03.2007 р., що цілком обґрунтовує включення
цієї суми до складу податкового кредиту в квітні 2007 року. Податкові накладні
№№ 659, 616 і 545 відносяться до періоду, на який поширюється термін дії і
умови договору № 04/01-03 від 04.01.2006 р. Копія договору надана при
перевірці, але ігнорується з незрозумілих причин. Податкова накладна №463 від
01.09.2006 р. надана ФО-П ОСОБА_1. в 3 кварталі 2006 року, а не в періоді, що
перевірявся, і стосується товару, віднесеного до складу валових витрат - вересня 2006 р., на підставі договору
купівлі-продажу. Договір не викликав заперечення при перевірці відповідного
періоду.

Жодна перевірка не вилучала зі складу
валових витрат відповідних періодів і не позбавляла права на податковий кредит
товари, отримані за договорами
купівлі-продажу, і не визнавала договори, укладені із ФО-П ОСОБА_1., договорами
комісії.

Згідно Наказу № 327 від 10.08.2005 р.
Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства»
(Із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної податкової адміністрації N354
(z0683-07 ) від 13.06.2007 р.) розділом 4 пунктами 4.4 - 11.02.2008 в ДПІ Дзержинського району м.
Харкова було направлено заперечення, а в акті, при відмові його підписання,
зроблена відповідна відмітка. Але, заперечення залишилось без відповіді.

Також, порушуючи розділ 4 п.4.11
вищевказаного наказу податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.02.2008 р. замість
десятиденного терміну було вручено позивачу 25.06.2008 р., тобто, через чотири місяці. Що не давало можливості
позивачу оскаржити це рішення раніше.

Представник позивача в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги, та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі м. Харкова, надав заперечення на позов та в судовому
засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що при
перевірці правильності формування податкового кредиту ТОВ «Промелектроком», за
період з 01 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року - встановлено завищення сум
податкового кредиту на 34602,62 гривні, а саме: квітень 2007 року - 2189,21
гривня, за січень 2007 року - 20163,81 гривня, за грудень 2006 року - 7188,68
гривень, за жовтень 2006 року - 5060,92 гривні. Позивач включав до складу
податкового кредиту суми ПДВ по отриманим від ФО-П ОСОБА_1. товарам по першій з
подій, тобто по факту отримання товару. Оплата за товар, включений до складу
податкового кредиту, проведена не була. На підставі акта перевірки
№816/2305/33068139 від 09.02.08 р. згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 ст.4
Закону Україну «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими фондами» або згідно з п.4.7 ст.4 Закону
України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.07 р. прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/0 від 19.02.08 р., яким визначено суму податкового
зобов`язання за платежем: податок на додану вартість код 14010100. Усього 51903,93
грн., з яких 34602,62 грн. - основний платіж, 17301,31 - штрафні (фінансові)
санкції.

Суд, заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність
задоволення позову в повному обсязі з таких підстав.

При розгляді матеріалів справи судом було
встановлено, що ТОВ «Промелектроком» взято на облік платника податків 29 липня
2004 року до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, згідно довідки №17144/1134
від 29 липня 2004 року - Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану
вартість №28316880. ТОВ «Промелектроком» зареєстровано Виконавчим комітетом
Харківської міської ради 23 липня 2004 року №0000031,
ідентифікаційний код - 33068139.

Управлінням аудиту юридичних осіб в ДПІ
Дзержинського району м. Харкова проведена комплексна планова виїзна перевірка з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з
01.10.2006 р. по 31.12.2007 р. ТОВ „Промелектроком”.

За результатами перевірки складено акт №
816/2305/33068139 від 09.02.2008 р., згідно з пунктом акту 3.1.5 при перевірці правильності
формування податкового кредиту за період з 01.10.2006 р. по 31.12.2007 р. встановлено завищення сум податкового кредиту на 34602,62 гривень.

ДПІ Дзержинського району м. Харкова було
прийнято податкове повідомлення - рішення
№/0 від 19.02.08 р., яким визначено суму податкового
зобов`язання за платежем: податок на додану вартість - код 14010100, саме:
всього 51903,93 грн., з яких 34602,62 грн. - основний платіж, 17301,31 -
штрафні (фінансові) санкції.

Судом встановлено, що в 4 кварталі 2006 року
та 1 кварталі 2007 року ТОВ «Промелектроком» згідно договорів №04/01-02 від
04.01.2007 р. та № 04/01-03 від
04.01.2006 р. отримав товари від ФО-П
ОСОБА_1.

Договори №04/01-02 від 04.01.2007 р. з додатковою
угодою № 1 від 05 січня 2007 р., та №
04/01-03 від 04.01.2006 р., були укладені згідно зі ст.ст. 626, 627, 628, 631
та 655 ЦК України та ст.179 ГК України та надані перевіряючим, як і всі
первинні документи, у повному обсязі.

Відповідач безпідставно розглядає
вищезазначені договори, як договори комісії (реалізації), а не договори
купівлі-продажу. Суть вищезазначених договорів визначена відповідачем невірно.

Згідно з ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Відповідно до п.2 абз.3 Договору №04/01-03
від 04 січня 2006 року та п. 1 Договору «04/01-02 від 04 січня 2007 року, який
був уточнений додатковою угодою №1 від 05 січня 2007 року, право власності на
товари передається ТОВ «Промелектроком», що є суттєвою ознакою договору
купівлі-продажу.

Позивачем були надані податкові накладні, що
підтверджують сплату за договорами купівлі-продажу №04/01-02 від 04.01.2007 р.
з додатковою угодою №1 від 05 січня 2007 року,
№04/01-03 від 04.01.2006 р., а саме: № 64 від 01.02.2007 р. - ПДВ -
2189,21 грн. (проведена в квітні 2007 р.), № 463 від 01.09.2006 - ПДВ - 5060,92 грн. (проведена в жовтні 2006
р.), № 659 від 01.12.2006 р. - ПДВ - 100,00 грн. (проведена в грудні 2006 р.),
та 12354,91 грн. (проведена в січні 2007
р.) № 616 від 01.11.2006 р. - ПДВ - 19429,16 грн. (проведена в грудні 2006 р.),
№ 545 від 02.10.2006 р. - ПДВ -7088,68 грн. (проведена в грудні 2006 р.), № 5
від 05.01.2007 р. - ПДВ- 7808,90 грн. (проведена в січні 2007 р.).

Згідно з п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону
України «Про податок на додану вартість» - податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника податку.

Право на
нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари
(послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях
у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 7.2.6.
п.7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» - податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари
(послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового
кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового
кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками
платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним
чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що
підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів
(послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та
податкового номера постачальника.

Відповідно до ч. 1
ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім
випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а в ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного спору.
Отже, обов'язок
доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного
повідомлення-рішення покладено на податковий орган.

Враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що висновки акту перевірки
ґрунтуються на припущеннях перевіряючих щодо укладення договорів комісії.

Так, договір №
04/01-03 від 04.01.2006 р. є договором
купівлі-продажу. В зазначеному договорі вказані сторони - «покупець» та
«продавець», предмет договору - передання у власність товару, тощо. Щодо
договору №04/01-02 від 04.01.2007 р., то його також не можна вважати договором
комісії, оскільки в ньому відсутня така обов'язкова умова як оплата послуг,
також чітко вказані сторони - «покупець» та «продавець».

Крім того, суд
вважає за необхідне зауважити на таке.

Відповідно до Наказу № 327 від 10.08.2005 р.
Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства»
(Із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної податкової адміністрації N354
(z0683-07 ) від 13.06.2007 р.) розділом
4 пунктами 4.4 - 11.02.2008 в ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова було направлено заперечення, а в акті, при
відмові його підписання, зроблена відповідна відмітка. Однак, заперечення
залишилось без відповіді.

Також, порушуючи
розділ 4 п.4.11 вищевказаного наказу податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.02.2008 р. замість
десятиденного терміну було вручено позивачу 25.06.2008 р., тобто, через чотири
місяці.

При зазначених
обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в
повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому
законодавству та фактичним обставинам справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Промелектроком” до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним
податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова №
/0 від 19.02.2008 р.

На постанову через
суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному
обсязі виготовлена 10.11.2008 р.

Суддя Я.В.П'янова