Справа № 22-а-15478/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Мамедова Л.М.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

«02» грудня 2008 року справа
№ 22-а-15478/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Старосуда
М.І.

суддів при секретарі

Ханової
Р.Ф., Василенко Л.А. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
відповідача:

управління праці та соціального захисту
населення Дзержинської міської ради Донецької області

на постанову

Дзержинського
міського суду Донецької області

від

23
вересня 2008 року

по справі

№
2-а-231/08 /суддя Мамедова Л.М./

за позовом

ОСОБА_1

до

управління
праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької
області

про

визнання
відмови щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною, стягнення
недоотриманої суми одноразової допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до
управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради
Донецької області про визнання відмови щодо виплати разової грошової допомоги
неправомірною, стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги.

Постановою
Дзержинського міського суду Донецької області від 23 вересня 2008 року у справі № 2-а-231/08 позовна заява
задоволена повністю, а саме, визнана
неправомірною відмова управління праці та соціального захисту населення
Дзержинської міської ради Донецької області у виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2008 рік,
стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Дзержинської
міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік в розмірі 3017 (три тисячі
сімнадцять) грн.. за рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм матеріального
права.

Вважає правомірним та обґрунтованим застосування у
спірних правовідносинах положень Закону України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1.
має статус інваліда війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії
БНОМЕР_1, у зв'язку з чим та відповідно до вимог Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Фактично
позивач отримав від відповідача у 2008 році - 350 грн., при цьому відповідач
керувався положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (а.с. 5).

Колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Відповідно
до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий
статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до
них визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Відповідно
до ст.13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи
виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 1
ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням
в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих
бюджетів.

Згідно абз.
1 ст. 17-1 щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким
чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних повноважень, на
якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню виплат,
передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія
суддів вважає неправомірним довід заявника скарги щодо правомірності
застосування у 2008 році розміру таких виплат, встановлених п.20 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України», відповідно до якого у 2008 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
здійснюється у таких розмірах зокрема, інвалідам війни ІІІ групи - 350
гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України у
справі № 10-рп від 22.05.2008 року.

Колегія
суддів не приймає посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування в
обсязі передбаченому Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату
допомоги, відповідно до вимог частини 2 статті 3 Конституції України, за якою
права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Наряду
з викладеним постанова суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних
підстав.

Відповідно
до статті 163 КАС України, резолютивна частина постанови складається з висновку
суду про задоволення адміністративного позову або про відмову в його
задоволенні повністю чи частково; висновку суду по суті вимог; розподілу
судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строку і порядку
набрання постановою законної сили та її оскарження.

Суд
першої інстанції в своїй постанові взагалі не вказав про задоволення або про
відмову в позові повністю або частково. Проте, як вбачається зі змісту
постанови, позов задоволено повністю, тому колегія суддів вважає за необхідне
доповнити резолютивну частину суду, вказавши «Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі».

Керуючись ст.ст. 195-196, п.2 ч.1 ст. 198, ст.
201, п.2 ч.1 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької області на постанову Дзержинського міського суду
Донецької області від 23 вересня 2008
року у справі № 2-а-231/08 -
задовольнити частково.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 23 вересня 2008 року у справі № 2-а-231/08 -
змінити.

Доповнити
резолютивну частину постанови Дзержинського міського суду Донецької області
від 23 вересня 2008 року у справі № 2-а-231/08 першим абзацем,
вказавши «Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі».

Вважати абзаци 1,2,3,4 резолютивної частини постанови Дзержинського
міського суду Донецької області від 23
вересня 2008 року у справі № 2-а-231/08
абзацами 2,3,4,5.

В іншій
часті постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 23 вересня 2008 року у справі № 2-а-231/08 - залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту складення її в
повному обсязі.

Головуючий

Судді