Справа № 22-а-10842/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя
1 - ї інстанції Павленко Л.М. справа №
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2008
року м. Донецьк

зал судового засідання №3 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Василенко Л.А.,

Нікулін
О.А.,

при секретарі судового засідання: за участю: позивача:
представника Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради:

Денисенко К.С.,
ОСОБА_1 Філіпповської С.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Київської районної у м. Донецьку ради,

на постанову Київського районного суду м. Донецька

від

17 червня 2008 року,

по адміністративній справі

№ 2-а-112/08 (суддя Павленко Л.М.),

за позовом

ОСОБА_1 м. Донецьк,

до

Головного
управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної
державної адміністрації; Управління праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Донецьку ради,

про

визнання відмови в виплаті разової допомоги
неправомірною та стягнення недоотриманих грошових виплат,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного
управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної
адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги
неправомірною та стягнення недоотриманих грошових виплат, посилаючись на те, що
він відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має статус інваліда війни 3 групи. Просить стягнути з
відповідача на його користь разову грошову допомогу до 5 травня за 2005-2007
роки в розмірі 6 867,42 грн.

Постановою Київського районного суду від 17 червня 2008
року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано незаконними дії
Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради,
стосовно відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_1 разову грошову
допомогу до 5 травня за 2005-2007 роки у сумі 6 867,42 грн.

Відповідач - Управління
праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Донецьку ради з постановою Київського районного
суду м. Донецька не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
судом неправильно застосовані норми матеріального права, не враховано
відсутність фінансових можливостей Державного бюджету на зазначені виплати.
Просив постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1- відмовити.

При апеляційному розгляді
справи позивач просив залишити постанову суду першої інстанції без змін; апеляційну скаргу
без задоволення.

Представник
Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної
державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи у відсутності представника .

Судове рішення переглядається в
апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, встановила наступне:

Як
правильно встановлено судом першої інстанції, позивач є інвалідом війни 3-ї
групи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до
інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького
і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету
державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових
формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або
захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань,
участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень
ядерними матеріалами.

Пільги
для інвалідів війни визначені у Законі України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, за
приписами частини 5 статті 13 якого,
інвалідам війни 3 групи встановлена щорічна до 5 травня разова грошова допомога
у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів.

Наведений Закон було доповнено статтею 17-1,
якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями
12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Судом першої інстанції
встановлено , що позивачу разова
грошова допомога за 2005 рік виплачена в
сумі 270,00 грн.; за 2006 рік в сумі 270,00 грн.; за 2007 рік в розмірі 300,00грн.

Згідно до статті 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової грошової допомоги інвалідам
війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснювалась у розмірі 270,00 грн. Але наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було виплачено
позивачеві за 2005 та 2006 роки - по 270, 00 грн. відповідно, а суд першої
інстанції не взяв це до уваги.

Згідно
зі статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
який визначено законом.

Статтею 62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» в редакції Закону України «Про внесення змін і
доповнень до Закону України «Про Держаний бюджет України на 2007рік» для осіб,
які втратили працездатність, прожитковий мінімум з 01 квітня 2007 року
встановлений в розмірі 410,06 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач повинен був отримати разову грошову
допомогу в сумі 2 870 грн. 42 коп. (410 грн.06 коп. х 7).

Зважаючи на те, що відповідачем виплачена
позивачу разова грошова допомога у розмірі - 300 грн., розмір недоотриманої
разової грошової допомоги позивачем становить 2570,42 грн. (2870, 42 грн. - 300 грн. = 2570,42 грн.).

Відповідно
до розділу ІІІ Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» було встановлено певні обмеження, щодо виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5
травня для учасників бойових дій.

Обмеження
даних виплат дійсно встановлені і на 2007 рік - Законом України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» статтею 29 Закону України № 489 - проте, відповідно
до Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007
положення статті 29 Закону України № 489-V - визнані неконституційними, з огляду на що, суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, щодо задоволення вимог позивача за 2007 рік.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, щодо
стягнення з відповідача щорічної разової допомоги за 2007 рік, з урахуванням
вже сплаченої суми, в розмірі 2 570,42
грн.

Між тим, колегія суддів
вважає , що постанову суду в частині стягнення щорічної разової грошової допомоги за
2005-2006 роки слід скасувати. У
задоволенні позивних вимог в цій
частині слід відмовити, так як
вони не ґрунтуються на законі.

Постанова
в повному обсязі виготовлена 26 вересня 2008 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167,
184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду від 17
червня 2008 року по справі № 2-а-112/08 за позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної адміністрації, Управління
праці та соціального захисту населення Київської районної у м. Донецьку ради
про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та стягнення
недоотриманих грошових виплат - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до Головного Управління праці та соціального захисту
населення Донецької обласної
адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги
неправомірною та стягнення недоотриманих грошових виплат - задовольнити
частково.

Визнати
відмову Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у
м. Донецьку ради в виплаті разової грошової допомоги за 2007 рік неправомірною.

Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Київської районної у м. Донецьку ради щорічну разову грошову
допомогу за 2007 рік у сумі 2 570,42 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення; може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Дяченко
С.П.

Судді: Василенко
Л.А.

Нікулін О.А.