Справа № 22ас-466/07
Суддя: Колбіна Т.П.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас-466/2007р. Головуючий
36 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого: Єфімової В.О.,

суддів: Колбіної
Т.П., Птіціної В.І.,

при
секретарі: Павленко Є.О.,

за участю: позивача та представник відповідача -

Гущина
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову місцевого суду Нахімовського району М. Севастополя
від 04 жовтня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Командувача ВМС Збройних Сил
України про визнання нечинним та скасування наказу №068 від 07.05.1999р.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Командувача ВМС Збройних Сил
України про визнання нечинним та скасування наказу №068 від 07.05.1999р.

Вимоги
мотивовані тим, що наказом №068 від
07.05.199р. заступника Міністра оборони України він був звільнений з посади
начальника 9 відділення морської інженерної служби інженерного управління і
зарахований у розпорядження заступника міністра оборони - командувача ВМС України. Вважає
даний наказ незаконним, оскільки в ньому
вказано, що підставою для звільнення
послужило порушення відносно позивача кримінальної справи та взяття його під
варту. Даний факт не відповідає дійсності,
оскільки під вартою він не знаходився.

Постановою
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 04.10.2007р. у задоволенні
вказаних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови, та ухваленні нової за мотивами позову, яким,
на думку позивача, суд належної
оцінки не дав.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб що з'явилися, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Постановляючи
постанову про відмову в задоволенні позову суд виходив з того, що при виданні наказу про звільнення позивача
з займаної посади будь-яких порушень закону з боку відповідача не
здійснено, крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду.

З таким
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони засновані на вимогах закону та відповідають фактичним
обставинам справи.

Відповідно
до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги
та заперечення.

Згідно
ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Зі
справи видно, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника 9
відділення морської інженерної служби інженерного управління.

Згідно
витягу з наказу Заступника Міністра оборони України №0 68 від 07.05.1999р.
(а.с. 3), позивач звільнений з займаної
посади та зарахований у розпорядження заступника міністра оборони - командувача
ВМС України.

Як
вбачається з тексту та змісту вказаного наказу,
підставою для звільнення позивача послужило повідомлення Військового
прокурора Військово-Морських Сил України вх.№174 6 про порушення відносно
ОСОБА_1 кримінальної справи та взяття його під варту.

Відповідно
до п.82 Інструкції „Про порядок застосування в Збройних Силах України
Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського
складу", особи офіцерського складу, взятті під варту в період слідства по
кримінальних справах, звільняються з
займаних посад, зараховуються на весь
період слідства в розпорядження відповідних командирів (начальників). У
випадку, коли офіцер не взятий під варту
в період слідства, питання про
звільнення його з займаної посади й тимчасове призначення на іншу посаду
вирішується командуванням та погодженням з органами військової прокуратури.

Суд
належно оцінив викладене, а також
те, що позивачем не надано будь-яких
доказів, підтверджуючих, що під вартою він не знаходився, а тому дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Доводи
позивача відносно того, що ним не
пропущений річний строк для звернення до суду,
оскільки про звільнення він узвав лише у червні 2006р. не можуть бути
прийняті до уваги колегією суддів,
оскільки не відповідають дійсності. Так,
в судовому засіданні позивач, не
заперечував тієї обставини, що про
звільнення з займаної посади в зв'язку з притягненням до кримінальної
відповідальності йому стало відомо у травні 1999р., з позовом до суду він звернувся тільки
03.08.2006р. (а.с. 1). Крім того, з
рапорту ОСОБА_1 від 18.11.2005р. на ім'я командувача ВМС ЗС України, також вбачається, що останньому було відомо про відсторонення
від роботи та переведення у розпорядження заступника командувача ВМС України
(а.с. 23) до звернення з рапортом.

На
підставі викладеного та керуючись ст.
198, 199, 200 КАС України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.
Постанову місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від

04 жовтня 2007р. - залишити без змін.

Ухвала
вступає в законну силу негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного суду України протягом місяця.