Справа № 22-а-9515/08
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий в суді першої інстанції - Данилів Є.О. Рядок
статзвіту № 47
Пустомитівський районний суд Львівської області, №
Справа № 22-а-9515/08
Доповідач: Заверуха О.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
листопада 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Олендера І.Я., Старунського Д.М.,

при секретарі Бацик О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Управління земельних ресурсів у Пустомитівському районі на постанову
Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2008 року в
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів у
Пустомитівському районі про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити
дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління земельних ресурсів
у Пустомитівському районі про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити
дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала
про те, що на підставі рішення Сокільницької сільської ради від 24 грудня 2001
року «Про надання земельних ділянок у приватну власність в с. Сокільники» їй
було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,38 га в с.
Сокільники для ведення особистого підсобного господарства. На підставі цього
рішення сільська рада видала їй Державний акт серії І-ЛВ № 023531 про право приватної
власності на цю земельну ділянку. У 2005 році вона подала державний акт та інші
документи в управління земельних ресурсів Пустомитівського району для
підписання, однак у цьому їй було відмовлено, а документи повернуто. Просить
зобов'язати відповідача вчинити дії по погодженню та підписанню вказаного
державного акту.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 13 березня 2008 року позов задоволено.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою, Управління земельних ресурсів у
Пустомитівському районі подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду в якій просить скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що передача позивачці земельної ділянки відбувалась з
порушенням земельного законодавства, а виданий позивачці державний акт є
бланком старого зразка і підписанню не підлягає.

Сторони в
судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст.
196 КАС України, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді
Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Сокільницької сільської ради від 24 грудня 2001 року
«Про надання земельних ділянок у приватну власність в с. Сокільники» позивачці
було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,38 га в с.
Сокільники для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 5). На підставі
цього рішення сільська рада видала їй Державний акт серії І-ЛВ № 023531 про
право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3783 га в с. Сокільники
Пустомитівського району Львівської області (а.с. 3). Межі наданої у власність
земельної ділянки були встановлені на місцевості начальником відділу земельних
ресурсів Пустомитівського району, головою Сокільницької сільської ради та
землевпорядником про що було складено відповідний план території кварталу (а.с.
4).

У відповідності до ч. 1 ст.
126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 440 від 24 березня 1999 року «Про порядок подання заяви (клопотання)
про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення та форму
державного акта на право власності на землю», яка була чинною на момент видачі
Сокільницькою сільською радою позивачці державного акту, було затверджено форму
державного акта на право власності на землю. В процесі апеляційного розгляду
було встановлено, що саме у відповідності до вимог цієї постанови, яка
регламентує питання щодо форми та змісту державного акту, Сокільницькою
сільською радою і було видано позивачці державний акт.

Посилання апелянта на те, що у
2005 році державний акт не підлягав підписанню, оскільки є бланком старого
зразка, на думку колегії, не може бути підставою для відмови позивачці у
вчиненні цих дій та не повинно бути перешкодою для реалізації її права на його
належне оформлення.

В цьому контексті, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити про те, що пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України № 449 від 2 квітня 2002 року «Про затвердження форм державного
акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право
постійного користування земельною ділянки» встановлено, що раніше видані
державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право
власності на землю та державні акти на право постійного користування землею
залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян
або юридичних осіб.

Стосовно посилань апелянта на
те, що земельна ділянка надана позивачці з порушенням вимог законодавства, то
колегія суддів відзначає, що у відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі
апеляційного розгляду встановлено, що вказані вище посилання є безпідставними, оскільки в підтвердження їхньої обґрунтованості
відповідачем не було надано жодних доказів ні суду першої, ні апеляційної
інстанцій. Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне вказати про те, що як
вбачається з матеріалів справи, правомірність надання позивачці земельної
ділянки у приватну власність, жодним із державних органів чи органів місцевого
самоврядування не оспорюється.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління
земельних ресурсів у Пустомитівському районі на постанову Пустомитівського
районного суду Львівської області від 13 березня 2008 року в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів у
Пустомитівському районі про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити
дії - залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду
Львівської області від 13 березня 2008 року - без змін.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: І.Я.
Олендер

Д.М.
Старунський