Справа № 2-а-18212/08
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2008-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хаюка С.М. ,

при секретарі - Савчук Є.С. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом
ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації

про стягнення
29975,80 грн.,-

встановив:

Позивач звернувся
з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з 01.09.1996 р. по
31.12.2005 р. йому не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені
ст.ст. 37, 39 та 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення
його прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначив в розмірі 28036 грн.,
заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст.37)
-в розмірі 1067,40 грн., а заборгованість по щорічній допомозі на оздоровлення
як учаснику ліквідації аварії 2-ї категорії (ст.48) -2200 грн..

Посилався на те, що отримував
відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р., тоді як Законом визначені інші,
значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні
періоди.

У
судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи
повідомленні у передбаченому законом порядку. Позивач просила розглядати справу
у її відсутність. Відповідач надав письмові заперечення, в яких позов не
визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживав та
працював в м. Овруч Житомирської обл., яке віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення і є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні
гарантованого добровільного відселення - 40 % від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні
гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати
щомісяця.

Згідно ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам - учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії проводиться
виплата щорічної допомоги на оздоровлення. У зоні гарантованого добровільного
відселення -п'ять мінімальних заробітних плати щорічно.

Проте
вказані допомоги та доплата виплачувались у розмірах, визначених Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету
Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. порушені права позивача.

На
2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N 489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію
відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07 ) від
09.07.2007 р..

Заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню відповідно до ч.2
ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в даному
випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст. 2 Закону України „Про оплату
праці” є складовою структури заробітної плати.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду
за захистом прав встановлюється річний строк. Позов пред'явлено у серпні 2008
року, а тому вимога за ст. 37 підлягає задоволенню лише за період з серпня по
грудень 2007 року, включно.

З
врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні
в спірний період часу, а саме: з 02.09.1996 р. -15 грн.; з 01.01.1998 р. -45
грн.; з 01.07.1998 р. -55 грн.; з 01.01.1999 р. -74 грн.; з 01.04.2000 р. -90
грн.; з 01.07.2000 р. -118 грн.; з 01.01.2002 р. -140 грн.; з 01.07.2002 р.
-165 грн.; з 01.01.2003 р. -185 грн.; з 01.12.2003 р. -205 грн.; з 01.09.2004
р. -237 грн.; з 01.01.2005 р. -262 грн.; з 01.04.2005 р. -290 грн.; з
01.07.2005 р. -310 грн.; з 01.09.2005 р. -332 грн.; з 01.07.2007 р. -440 грн.;
з 01.10.2007 р. -460 грн..

Заборгованість перед ОСОБА_1 за період з 01.09.1996 р. по 31.12.2005 р.
становить ( по ст. 39 Закону):

- за 1996 р.
120 грн. (15 грн.х2х4=120 грн.);

- за 1997 р.
360 грн. (15 грн.х2х12= 360 грн.);

- за 1998 р.
1200 грн. (45 грн.х2х6=540 грн., 55 грн.х2х6=660 грн.);

- за 1999 р.
1776 грн. (74 грн.х2х12= 1776 грн.);

- за 2000 р.
2400 грн. (74 грн.х2х3= 444 грн., 90 грн.х2х3=540 грн., 118 грн.х2х6=1416
грн.);

- за 2001 р.
2832 грн. (118 грн.х2х12=1416 грн.);

- за 2002 р.
3660 грн. (140 грн.х2х6=1680 грн., 165 грн.х2х6=1980 грн.);

- за 2003 р.
4480 грн. (185 грн.х2х11=4070 грн., 205 грн.х2х1=410 грн.);

- за 2004 р.
5176 грн. (205 грн.х2х8=3280 грн., 237 грн.х2х4=1896 грн.);

- за 2005 р.
7208 грн. (262 грн.х2х3=1572 грн., 290 грн.х2х3=1740 грн., 310 грн.х2х2=1240
грн., 332 грн.х2х4=2656 грн.), а всього 27945 грн. (29121 грн. - 1176 грн.
(отриманих згідно ПКМ України)).

По
ст. 37 Закону заборгованість становить:

- за
серпень-грудень 2007 р. 893,5 грн. (440 грн.х40%х2=352 грн., 460 грн.х40%х3=552
грн.=904 грн-10,5 грн. (отриманих згідно ПКМ України)).

По ст. 48 Закону
заборгованість становить за 2007 р.: 460грн.х5-100грн.=2200 грн..

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог
і визнає дії відповідача щодо виплати коштів передбачених Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в розмірах встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996 р. неправомірними, так як нарахування та виплата вказаних вище
коштів проводилась з порушенням Закону.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 48 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст. 94, 158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний
суд

постановив:

Позов задовольнити
частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної
адміністрації щодо виплати коштів передбачених Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в розмірах встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996 р. неправомірними.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації на користь ОСОБА_1 893,5 грн. заборгованості по допомозі у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва (ст.
37), 27945 грн. заборгованості по доплаті до заробітної плати (ст. 39), 2200
грн. щорічної допомоги на оздоровлення (ст. 48).

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: С.М.
Хаюк