Справа № 22а-3844/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Костюк С.В.
Господарський суд Волинської області №02/85-10А
Справа 22а-3844/08
Доповідач: Багрій В.М.
У х в а л а

Іменем України

03
листопада 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Ліщинського А.М.,

при
секретарі: Троцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою Волинського обласного
управління у справах захисту прав споживачів на постанову господарського суду
Волинської області від 15.11.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів про визнання
протиправними дій та скасування постанови начальника Волинського обласного
управління у справах захисту прав споживачів від 23.11.2006 року НОМЕР_1про
накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 3145,50 грн.,-

в с т
а н о в и л а :

У жовтні 2007 рокуОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Волинського обласного управління у справах захисту прав
споживачів про визнання протиправними дій та скасування постанови начальника
Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів від
23.11.2006 року НОМЕР_1про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 3145,50
грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилався на те, що оскільки він не здійснював 1 листопада 2006 року
торгівельну діяльність товарами без необхідної і достовірної інформації для
споживачів в магазині на ринку «Завокзальний» в м.Луцьку, за що був притягнутий
до відповідальності, то на нього не може бути накладене відповідачем стягнення
у вигляді штрафу.

Позивач просив визнати протиправним та
скасувати постанову начальника Волинського обласного управління у справах
захисту прав споживачів ОСОБА_2. НОМЕР_1від 23.11.2006 року про накладення
стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 145,50 грн. на підприємця ОСОБА_1.

Постановою господарського суду Волинської області від
15.11.2007 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії та скасувати постанову
Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів від
23.11.2006 року НОМЕР_1Про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі
3145,50 грн.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило Волинське обласне управління у справах захисту прав споживачів,
подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що постанова суду першої інстанції винесена на основі неправильного
встановлення обставин справи і не погоджується з нею.

Апелянт звертає увагу на те, що актом
перевірки правильно зафіксовано той факт, що 01.11.2006 року у магазині
«Обувка» здійснював торгівлю підприємецьОСОБА_1.

Проте, судом не взято до уваги акт цієї
перевірки як доказ, що підтверджує належність магазину «Обувка» підприємцю
ОСОБА_1.

Просить
переглянути та скасувати постанову господарського суду Волинської області від
15.11.2007 року і прийняти нове рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_1
повністю.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що 1.11.2006р. Волинським
обласним управлінням захисту прав споживачів проведено перевірку дотримання
законодавства про захист прав споживачів в магазині підприємця ОСОБА_1. на
ринку «За- вокзальний» в м.Луцьку, в процесі якої встановлено реалізацію
товарів на суму 10485грн., якість яких не відповідає вимогам нормативних
документів або/та реалізовувалися з порушенням вимог законодавства про захист
прав споживачів.

23.11.2006р. начальником управління була
прийнята оскаржувана постанова, якою на підставі стю23 Закону «Про захист прав
споживачів» на позивача накладено штраф в розмірі 30% від встановленої в акті
перевірки суми реалізації товарів (10485грн.) на суму 3143,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
господарський суд Волинської області встановив, що 23.02.2002р. між Луцьким
госпрозрахунковим ринком та підприємцем ОСОБА_1. було укладено договір оренди з
викупом споруди - туалету на території ринку «За- вокзальний».

11.01.2003р. сторони уклали додаткову
угоду, згідно якої надбудова над орендованою спорудою громадського туалету є власністю орендаря.

14.09.2005р. постановою правління
Волинської обласної спілки споживчих товариств припинено юридичну особу Луцький
госпрозрахунковий ринок, після чого всі повноваження ліквідованого ринку
перейшли до управління справами підприємств облспоживспілки.

Далі, як встановлено судом, 1.08.2006р.
Волинська облспоживспілка уклала договір оренди на спірне приміщення -
надбудови до туалету по АДРЕСА_1 з підприємцем ОСОБА_3.

Господарський суд обґрунтовано прийняв
до уваги, що фактично приміщення надбудови використовувала як магазин
підприємець ОСОБА_3., про що об'єктивно свідчить та обставина, що Волинська
облспоживспілка 27.10.2006р. заявила претензію ОСОБА_3. щодо несплати орендної
плати за орендоване приміщення, листом охоронного підприємства «Скорпіон пульт»
від 19.07.2007р. робилося посилання на наявність в спірному приміщенні майна
облспоживспілки.

29.07.2007р. позивач звернувся до суду з
позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння майна, яке
незаконно утримувалося Волинською облспоживспілкою.

Підставою для перевірки закладу торгівлі
відповідачем стала скарга громадянки на дії ОСОБА_3., яка продала неякісний
товар та відмовилася замінити його або повернути гроші.

Сама перевірка, як зазначено в акті, проводилася
в присутності ОСОБА_3., що об'єктивно свідчить про те, що товари, які нею
реалізовувалися, не належали і не могли належати позивачу ОСОБА_1. з
врахуванням об'єктивної оцінки зазначених обставин справи, зокрема, стану
взаємовідносин ОСОБА_1. та ОСОБА_3., який виключав можливість ОСОБА_3.
торгувати товарами ОСОБА_1. в приміщенні магазину, переданого в оренду іншій
особі.

Суд першої інстанції правильно вважав,
що доводи позивача в тій частині, що товари, які реалізовувалися ОСОБА_4., йому
не належали, не спростовані відповідачем як суб'єктом владних повноважень.

За таких обставин господарський суд на
законних підставах визнав неправомірними дії відповідача в частині застосування
штрафних санкцій за порушення, якого позивач не вчиняв, бо не займався
підприємницькою діяльністю в спірному приміщенні на час перевірки і скасував
оскаржувану постанову.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування
колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в тій частині,
що ОСОБА_3. в момент перевірки була продавцем товарів ОСОБА_1. не можна визнати
переконливими, оскільки вони спростовуються висновками суду першої інстанції та
наведеним вище.

Не є такими доводи апелянта в тій
частині, що гроші за неякісний товар повернув покупцю позивач, оскільки він
факт видачі розписки про таке повернення заперечує, а його заперечення нічим в
справі не спростовані.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
Волинського обласного управління у справах захисту прав споживачів залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду
Волинської області від 15.11.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: В.М.Багрій

Судді :
І.М. Обрізко

А.М.Ліщинський