Справа № 2А-741/07
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2А-741/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого -
Музичук Н. Ю.

при секретарі -
Хоменчук С.М.

за участю позивачки -ОСОБА_1

представника відповідача
-Васькевич Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом
ОСОБА_1 до виконкому Рівненської міської ради про визнання рішення опікунської
ради недійсним та зобов»язання відповідача надати дозвіл на відмову від
спадщини неповнолітнього,

встановив:

В квітні 2006
року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання
рішення опікунської ради в протоколі №6 від 13.07.2005 року в частині,
що стосується оформлення спадщини на її сина, недійсним, та зобов'язання
відповідача до надання дозволу на відмову від спадщини, що складається з 1/2
частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В
заяві вказувала, що вищенаведеним рішенням опікунської ради їй був наданий
дозвіл на відмову від спадщини, яка належить її неповнолітньому сину
ОСОБА_2, 1990 року народження, у вигляді 1/2 частини вищенаведеної квартири за
умови одночасного оформлення договору дарування ОСОБА_2 рівноцінної частини
квартири АДРЕСА_2, котра належить їй на праві власності , відповідно до ст.ст.68,70,71
ЦК України. За
таких обставин, вона повинна бути позбавлена права власності на належне їй
житло, що не може відповідати її інтересам, В той же час , відповідач дозволив
надати відмову від спадщини її сина, не врахувавши,
що в зворотньому випадку на її сина буде зареєстрована житлова площа, яка
вдвічі перевищує встановлену законом норму, котра до того ж знаходиться
в різних квартирах, яку син не в змозі оплатити. Законом передбачена субсидія
на житло в межах норми споживання, а з урахуванням отримання сином спадщини, вони втратять право на субсидію,
вимушені сплачувати всі послуги в розмірі 100%. Сім"я проживає значно
нижче прожиткового рівня, а тому не в змозі нести витрати на утримання зайвої
площі. Відповідач зазначеної обставини не
врахував, при цьому штучно обмежив спадщину борговими зобов"язаннями, що є
матеріальною шкодою. В попередньому
судовому засіданні 25 жовтня 2006 року на пропозицію представника відповідача
за згодою позивача, в якості належного відповідача в справі залучений
виконавчий комітет Рівненської міської ради в порядку ст.52 КАС України. Згідно
заперечень відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 вважаються безпідставними,
такими, що не підлягають до задоволення за
тих підстав, що вони суперечать чинному законодавству, зокрема ст.177 СК України,
ст.32 ЦК України, ст.ст.68,70,71 ЦК України, ч.3 ст.17, ч.3 ст.18 Закону
України "Про охорону дитинства". Доводи позивачки є надуманими,
оскільки рішення приймалось саме із застереженням та з метою забезпечення в
результату правочину збереження житлових прав неповнолітнього сина позивачки,
фізичної особи, захист прав та інтересів якою гарантується державою. Крім того,
мають бути відхилені аргументи щодо утримання
житла, оскільки ця проблема покладається на власника і до предмету спору про недійсність
дозволу органу опіки та піклування відношення не має. Позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позовні
вимоги в суді. Додатково пояснила, що, син забезпечений житлом, оскільки
% частина будинку АДРЕСА_2 належить їй та синові на праві спільної сумісної
власності. При наявності безумовного дозволу опікунської ради на відмову сина
від спадщини у вигляді 1/2 частини
двокімнатної квартири після смерті діда, вся спадщина буде прийнята бабою ОСОБА_2
матір"ю/, квартира може бути відчужена з наступним придбанням
однокімнатної та вкладення решти коштів в переобладнання і добудову належної їм
із сином на праві власності частини будинку, для влаштування в ньому
зручностей. Вона не в стані оплачувати комунальні послуги, а мати її є
пенсіонеркою. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача підтримала заперечення,
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. Пояснила, що опікунська рада при прийнятті
оспореного рішення 13.07.2005 року діяла згідно чинного законодавства в інтересах
неповнолітньої дитини. Просить в позові відмовити. Допитаний судом в якості
третьої особи неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, висловив свою думку про те,
що вважає позовні вимоги в частині зобов'язання опікунської ради до надання
безумовного дозволу для відмови від його спадщини на користь бабусі такими, що
не порушують його інтересів, погоджується з ними.

2

Оцінюючи
пояснення позивачки, представника відповідача, досліджені надані в справі
докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення за таких підстав.

Встановлено на
підставі пояснень сторін, що після смерті батька позивачки її неповнолітній син
ОСОБА_2, 1990 року народження, прийняв у встановленому порядку спадщину у
вигляді У2 частини квартири АДРЕСА_1. Позивачка звернулась із заявою
в опікунську раду Рівненської міської ради про надання їй дозволу на відмову
від спадщини сина на користь своєї матері ОСОБА_3.
На засіданні опікунської ради 13.07.2005 року прийняте рішення , яким
задоволено заяву позивачки при умові одночасного оформлення договору
дарування ОСОБА_2 рівноцінної частини квартири АДРЕСА_2.

У відповідності
до положень ст.1 73акону України №2402-111 від 26.04.2001 року "Про
охорону дитинства", батьки не мають права без дозволу органів опіки і
піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному
посвідченню або спеціальній реєстрації . відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати відчуження житла та ін. Частиною 3 ст. 18
цього Закону передбачено, що орган опіки та піклування зобов"язані
здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють,
майнових, житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового
житла.

У відповідності
до положень ст.32 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти
років має неповну цивільну дієздатність.

У відповідності до положень ст.71 ЦК України, без органу опіки та
піклування забороняється укладати угоди щодо майна неповнолітніх, які підлягають
нотаріальному посвідченню, державній реєстрації, в тому числі договори щодо
поділу, обміну житлового будинку чи квартири.

Згідно положень
ч.3 ст.1273 ЦК України, неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до
вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків і
органу опіки та піклування.

З урахуванням
встановлених обставин у відповідності до чинного законодавства, суд прийшов до
висновку про дотримання вимог чинного законодавства відповідачем при прийнятті
рішення опікунською радою на предмет
звернення позивачки ОСОБА_1 про дачу згоди на відмову від спадщини її
неповнолітнім сином. Позивачкою не надано переконливих доказів і доводів
щодо незаконності оспореного нею прийнятого опікунською радою рішення. За таких
обставин, підстав до задоволення позовних вимог ОСОБА_1 судом не встановлено.

На підставі
викладеного ст.32, 71, 1273 ЦК України, Закону України №2402-111
від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства", керуючись ст. ст.
6,9,10,11,158,159,160, 161-167,186,254 КАС України, суд-

постановив :

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до виконкому Рівненської міської ради про визнання
рішення опікунської ради в протоколі №6 від 13.07.2005 року недійсним та
зобов'язання відповідача надати дозвіл на відмову від спадщини неповнолітнього
сина ОСОБА_2, 1990 року народження, у вигляді 14 частини двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі,
з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановленого законом
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.