Справа № 2а-755/08
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 2а-755/08

«27» листопада
2008 р. м.
Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді
Костіва М.В.

при секретарі судового засідання Мельникович Л.В.

у відкритому судовому засіданні

розглянувши справу за позовом

ОСОБА_1

до

Франківського районного (у м. Львові) відділу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб

про

зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної
шкоди

з участю представників сторін:

від позивача : ОСОБА_2. (довіреність від 22.08.2008 року);

від
відповідача: не з'явилися,

встановив:

ОСОБА_1,
м. Львів, звернулась із позовом до Франківського районного (у м. Львові)
відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, м. Львів, про
зобов'язання зареєструвати ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та відшкодувати моральну шкоду в сумі 1699 грн.

Ухвалою
Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2008 р. відкрито
провадження у справі та призначено розгляд на 26.08.2008 р. Розгляд справи
відкладався з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

Представникам
сторін роз'яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України. У
відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній
матеріалами.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у
позовній заяві, заяві про зміну позовних вимог. Ствердив, зокрема, що в серпні
2007 р. позивач подала паспортисту заяву із необхідними документами для
реєстрації за адресоюАДРЕСА_1. Однак, усно позивача було повідомлено про
недостатність наданих документів. Ця ситуація породжує додаткове нервове
навантаження, перешкоджає реалізації прав, що завдає моральної шкоди. З
врахуванням виявлених в ході розгляду справи обставин, а саме, що відповідач
14.09.2007 р. зареєстрував позивача за вказаною адресою, позивач заявою від
28.08.2008 р. зменшив розмір позовних вимог та наполягає на задоволенні позову
в частині відшкодування моральної шкоди.

На
підставі ч.3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27.11.2008 року
проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у
повному обсязі відкладено на 02.12.2008 року, про що повідомлено сторонам після
проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з
урахуванням ч.4 ст.167 КАС України.

Розглянувши
подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд
встановив наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи, 10.08.2007 р. позивачем була подана заява для реєстрації за місцем
проживання, у якій позивач звертався за реєстрацією місця проживання за
адресоюАДРЕСА_1 на підставі набуття права власності на частину вказаної
квартири, що підтверджується договором дарування 2/3 частин квартири від
01.06.2007 р.

Згідно
із ч. ч. 2 - 4 ст. 6 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні”, для
реєстрації особа подає: письмову заяву; паспортний документ; квитанцію
про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; два примірники талона зняття
з реєстрації. Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших
документів. Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації
місця проживання особи.

Станом
на дату розгляду справи судом був змінений порядок прописки громадян. Ст. 11 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"
встановлено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється
відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої
влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах,
районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Відповідно до
"Положення про Державний департамент у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб" затверджене постановою Кабінету Міністрів
України від 14.06.2002р. №844, функції, щодо реєстрації місця проживання та
перебування фізичних осіб покладено на управління (відділи) у справах
громадянства, імміграції, та реєстрації фізичних осіб головних управлінь,
управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі,
відділи, відділення у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних
осіб, міських, районних управлінь (відділів) МВС, які становлять службу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.
Наказом МВС України від 26.05.2004р. №571 "Про організацію реєстрації і
зняття з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в
Україні" визначено, що реєстрація місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні включає в себе внесення відомостей до паспортного
документа чи видачу вкладного талона до паспортного документа про місце
проживання та перебування з зазначенням адреси житла особи та
адресної-довідкової картотеки головних управлінь МВС України в Автономній
Республіці Крим та в м. Києві, управлінь МВС України в областях та м.
Севастополі. Оформлення реєстрації місця проживання та перебування фізичних
осіб відповідно до території обслуговування проводять територіальні органи та
підрозділи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС
України.

Посилання
позивача на усні відмови провести реєстрацію не доведені суду у встановленому
порядку належними доказами. Належних доказів порушення законодавства при
здійсненні реєстрації суду не надано. Натомість, як вбачається з матеріалів
справи, 14.09.2007 р. позивач була зареєстрована за вказаною адресою, що
підтверджується листом відповідача від 17.09.2007 р. Зазначена обставина була
визнана позивачем в ході судового розгляду, що підтверджується заявою про зміну
позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач
просить стягнути з відповідача 1699 грн. моральної шкоди, завданої, за
твердженням позивача з вини відповідача, що проявилась у відмові зареєструвати
позивача за відповідною адресою, що, у свою чергу, унеможливлює реалізацію
конституційного виборчого права позивача, викликає переживання і створює
додаткове нервове навантаження.

Згідно
із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю
та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.
1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак,
наявність у даному випадку передбачених законом підстав для відшкодування
моральної шкоди не доведена суду у встановленому порядку належними доказами. З
матеріалів справи не вбачається протиправності дій відповідача, безпідставної
відмови у реєстрації проживання позивача та самого факту заподіяння моральної
шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи
місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації
прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами
України.

Позивачем
також не обґрунтовано, з чого саме він виходив, визначаючи розмір моральної
шкоди в сумі саме 1699 грн.

Згідно
із ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення
суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і
скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може
прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи
інтересів суб'єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України,
адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи бездіяльності на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України, а й чи вчинені вони з використанням повноважень з тією метою, з якою
це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії, добросовісно, розсудливо і своєчасно.

Враховуючи
вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у
порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя Костів
М.В.