Справа № 22-а-9787/08
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Павленко Л.М. справа № 22-а-9787/08
Суддя - доповідач Горбенко К.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
року м.
Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:
головуючого судді: Горбенко К.П.,
суддів: Міронової Г.М., Яманко В.Г.,
при секретарі: Кірсановій М.В.,
за участю: позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача - Пащенко І.С.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Донецьку ради на постанову Київського районного суду м.
Донецька від 09 квітня 2008 року по справі № 2-а-57/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та
стягнення недоотриманих грошових виплат, -
В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Київського районного суду м. Донецька від 09 квітня 2008
року позов ОСОБА_1 про
визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та стягнення
недоотриманих грошових виплат -
задоволено. Визнані дії посадових осіб Управління праці та соціального
захисту населення Київської районної у м. Донецьку ради неправомірними;
стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Київської районної
у м. Донецьку ради на користь ОСОБА_1 недоотримані суми на оздоровлення у
розмірі 1068 гривень.
З постановою суду Управління праці та соціального
захисту населення Київської районної у м. Донецьку ради не погодилося, подало апеляційну скаргу, вважаючи, що
рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права,
просили рішення суду скасувати і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні
вимог ОСОБА_1 у повному
обсязі.

Позивач у
судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін. Представник відповідача підтримав вимоги,
викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
встановила наступне.

Позивач
ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, має 3 групу інвалідності, у
зв'язку з чим отримує щорічну грошову допомогу на оздоровлення.

Суд
першої інстанції вірно визначився, що відповідно
до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №3054-III),
передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп -
п'ять мінімальних заробітних плат,
інвалідам третьої групи - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
виплачувало позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 21 грн. 50
коп., яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. В подальшому виплати збільшились до 90 грн.,
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема - 21 грн. 50
коп. (за грошовою реформою 1996 року). Між тим, з моменту прийняття постанови
№836 встановлені нею розміри щорічної допомога на оздоровлення залишалися
незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір
мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Окрім цього, як вбачається зі справи Європейського суду з
прав людини від 08.11.2005 року № 63134/00 «Кечко проти України»: «Якщо чинне
правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги
необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих
виплатах, доки ці положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо
бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на
відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань».

Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню ст.48 Закону України №3054-III та Закони України Про
державний бюджет на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, тобто суд правильно
задовольнив позов в цій частині та зобов'язав зробити перерахунок щорічної
грошової допомоги з урахуванням отриманих позивачем коштів.

Проте, суд першої інстанції
допустив помилку щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту
населення Київської районної у м. Донецьку ради провести перерахунок щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення за 2001 та 2002 роки. Ці вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
виплату щорічної допомоги на оздоровлення хоча і здійснюють органи соціального захисту
населення, але починаючи тільки з 29
жовтня 2003 року, відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого
постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256 (із змінами та доповненнями). Таким
чином, в цій частині позивач пред'явив позовні вимоги до неналежного відповідача
у справі. Тому в частині стягнення з відповідача щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001 та 2002 роки, колегія суддів вважає за необхідне відмовити
позивачу.

Також суд першої інстанції невірно вказав суму допомоги,
яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

З Управління праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Донецьку ради на користь позивача підлягає стягненню
недоотримана допомога на оздоровлення за 2003-2005, 2007 роки, виходячи з
наступного розрахунку:

- 2003 рік (205 х 4) -
21,50 = 798,50 гривень;

- 2004 рік (332 х 4) -
21,50 = 1306,50 гривень;

- 2005 рік (400 х 4) -
90 = 1510 гривень;

-2007 рік (460 х 4) -
90 = 1750 гривень, а всього підлягає стягненню допомога на оздоровлення у
розмірі 5365 гривень.

Таким чином, суд
першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Постанова у
повному обсязі виготовлена 15 вересня 2008 року.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Донецьку ради - задовольнити
частково.

Постанову Київського
районного суду м. Донецька від 09 квітня 2008 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та
стягнення недоотриманих грошових виплат - задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої допомоги на оздоровлення за
2003, 2004, 2005, 2007 роки.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради на користь ОСОБА_1
недоотриману допомогу на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки у
розмірі 5365 гривень за рахунок коштів Державного бюджету України.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення;
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: (підпис)
Горбенко К.П.

Судді: (підпис) Міронова
Г.М.

(підпис) Яманко
В.Г.

З оригіналом вірно

Суддя-доповідач Горбенко
К.П.

Суддя 1-ї інстанції Павленко Л.М. справа № 22-а-9787/08

Суддя - доповідач Горбенко К.П.

У К Р А Ї Н А

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В
А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та
резолютивна частина)

10 вересня 2008
року м.
Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Горбенко К.П.,

суддів: Міронової Г.М., Яманко В.Г.,

при секретарі: Кірсановій М.В.,

за участю: позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача - Пащенко І.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Київської районної у м. Донецьку ради на постанову Київського районного суду м.
Донецька від 09 квітня 2008 року по справі № 2-а-57/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та
стягнення недоотриманих грошових виплат, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради - задовольнити
частково.

Постанову Київського
районного суду м. Донецька від 09 квітня 2008 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та
стягнення недоотриманих грошових виплат - задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Київської
районної у м. Донецьку ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої допомоги на оздоровлення за
2003, 2004, 2005, 2007 роки.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у м.
Донецьку ради на користь ОСОБА_1
недоотриману допомогу на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки у
розмірі 5365 гривень за рахунок коштів Державного бюджету України.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення;
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:
Горбенко К.П.

Судді: Міронова
Г.М.

Яманко
В.Г.