Справа № 22-а-15453/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суду І інстанції - Губська Л.В.
Суддя-доповідач-Арабей
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2008 року справа № 22а-15453/08

м. Донецьк, бул.
Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:

головуючого судді Арабей Т.Г.

суддів Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

при секретарі Літвіновій Л.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської
ради

на постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької
області

від 13 жовтня 2008 року

у справі № 2а-142/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради

про стягнення недоотриманої суми на оздоровлення за
2005, 2007 роки у розмірі 3550 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовною заявою до Управління
праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради про стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2005 та 2007 роки у розмірі 3550 грн.
згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Постановою Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 13 жовтня 2008 року у справі № 2-а-142/08 позов ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради
про виплату компенсації на оздоровлення за 2005 та 2007 роки було задоволено
частково, а саме: стягнуто недоотриману
суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 2200 грн.

Не погодившись з
таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних
вимог позивача, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Апелянт просив
скасувати рішення суду І інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач просив залишити рішення суду І інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без
змін.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що позивач ОСОБА_1належить
(віднесений) до 2 категорії як особа, яка евакуйована із зони відчуження, що
підтверджується посвідченням серіїНОМЕР_1 (а. с.3).

Статтею 195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до
статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення,
визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного
бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону
щорічна допомога на оздоровлення сплачується органами соціального захисту
населення за місцем проживання громадянина.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4
березня 2002 року № 256, якою затверджений Порядок фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету,
встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники
головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних
підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції
яких належить питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним
розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного
бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації механізму фінансування
видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, пільг
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів
вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року - Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога на
оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІ групи
- п'ять мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений
розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч нормам
спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4
статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2007 рік, а не вказані
Постанови КМУ.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2007
році, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними.

В іншій частини постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2008
року оскаржено не було.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської
ради на постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 13
жовтня 2008 року у справі № 2-а-142/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради про стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за
2007 рік - залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Т.Г.Арабей

Судді І.В.Геращенко

С.А.Малашкевич