Справа № 2-а-6420/08
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-6420/08
28 серпня 2008 року о
08 годині 30 хвилин м.
окружний адміністративний суд у складі:
- судді Чабаненко
секретарі - Дашковій
за участю позивача - ОСОБА_1
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та
соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень щодо
порядку нарахування та виплати разової грошової допомоги та стягнення
недоплаченої суми разової грошової допомоги за 2008 рік, суд -
звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про
визнання протиправними дій Головного управління праці та соціального захисту
населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо порядку
нарахування та виплати йому у 2008 році разової грошової допомоги в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII та стягнення з головного управління праці та
соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації на його користь 3 498 грн. недоплаченої суми разової грошової
допомоги за 2008 рік.
обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
відповідач здійснив йому виплату до 5 травня разової грошової допомоги за 2008
рік у розмірі 350 грн., в межах бюджетних призначень, встановлених законом
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року « 107-VI, яким були
внесені зміни також до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Рішенням
Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктом «б» підпункту 2
пункту 20 розділу ІІ Закону України № 107-VII визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними).

Тобто,
стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» діє у попередній редакції, якою встановлено, що щорічно до 5 травня
інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком.

Законом
України «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пунктом
1частини 1статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV розмір мінімальної пенсії за
віком визначений на травень 2008 року у розмірі 481 грн.

Таким
чином вважає, що відповідач повинний був нарахувати та виплатити йому разову
грошову допомогу за 2008 рік у розмірі 3848 грн. (481х8), тобто недонарахував
разову грошову допомогу за 2008 рік у розмірі 3498 грн. (3848-350).

Крім
цього,також зазначив, що йому, як
інваліду ІІ групи навіть відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від
12 березня 2008 року № 183 «Про розмір разової грошової допомоги, що
виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» повинні були виплатити щорічну державну допомогу до 5 травня у
розмірі 400 грн., однак виплата була йому проведена у розмірі 350 грн. як
інваліду війни ІІІ групи.

Незважаючи
на те, що частиною 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» визначено, що нормативні акти органів державної влади
та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними, та на те, що положення цього Закону не
містить будь-яких обмежень таких виплат в разі відсутності належного
фінансування на виплату разової грошової допомоги, відповідач відмовляється
здійснити доплату разової грошової допомоги за 2008 рік відповідно до вимог
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та
Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Представник
відповідача за довіреністю Петров В.В. проти заявлених позовних вимог
заперечував та в судовому засіданні пояснив, що у відповідності до розділу ІІ
Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» (Закон № 367-14 від 25.12.1998) порядок
виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом
Міністрів України. Так, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від
12.03.2008 № 183 відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»
інвалідам війни ІІ групи встановлена виплата разової грошової допомоги у
розмірі 400 грн.

Виділення
коштів для виплати Міністерством праці та соціальної політики разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щороку забезпечує Міністерство фінансів і Держказначейство
у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, для
подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту
населення, що передбачено п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від
18.02.2004 № 177.

Для
визначення розмірів соціальних виплат Міністерство праці та соціальної політики
України використовує суму у 19,91 грн., встановлену п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.01.2002 № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Тобто застосування позивачем
розміру мінімальної пенсії за віком вважає невірним, оскільки відповідно до ч.
3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
від 09.07.2003 № 1058-IV застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим законом.

Посилання
позивача на Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 представник відповідача вважає необґрунтованим, оскільки це рішення
було прийняте після здійснення виплати разової грошової допомоги за 2008 рік.

Крім
цього, зазначив, що дана адміністративна справа стосується оскарження
нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, та відповідно
розглядається не за належністю.

Що
стосується виплати позивачу разової грошової допомоги за 2008 рік у розмірі,
встановленому для інвалідів ІІІ групи, в той час, як з листопада 2007 року
позивач є інвалідом ІІ групи, представником відповідача зазначено, що дане
порушення було зумовлено несвоєчасним отриманням від позивача підтверджуючих
документів, однак виплатити позивачу різницю між отриманим розміром разової
грошової допомоги та тим, який позивач мав отримати як інвалід війни ІІ групи,
у розмірі 50 грн. відповідач не відмовляється.

Решту
позовних вимог вважає необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін та перевіривши матеріали справи суд приходить до наступних
висновків.

З
листопада 2007 року позивач є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується
наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення.

Статтею
13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачена щорічна, до 5 травня, виплата інвалідам війни ІІ групи разової
грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
встановлено, що виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за їх місцем проживання чи одержання грошового утримання.

Законом
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України», пунктом 1частини 1статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року
№ 1058-IV розмір мінімальної пенсії за віком визначений на травень 2008 року у
розмірі 481 грн.

Судом
встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивачу у травні 2008 року
була здійснена виплата грошової допомоги у розмірі 350 грн.

З
посиланнями відповідача на Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004
№ 177, від 03.01.2002 № 1, від 12.03.2008 № 183, які передбачають порядок та
розміри виплати щорічної грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» суд не погоджується,
оскільки статтею 22 Конституції України закріплено, що при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту або
обсягу існуючих прав і свобод. Крім того, відповідно до статті 2 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені законодавством України і
законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної
заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійними.

Рішенням
Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України №
107-VII «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року», яким були внесені
зміни також до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким
чином, виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги необхідно здійснити
у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» у попередній редакції, якою встановлено, що
щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова
допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 р. N
1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету», на яку посилається у своїх запереченнях відповідач, а саме п.
1, передбачено збільшення пенсії військовослужбовцям
строкової служби та членам їх сімей, призначені відповідно Закону України “Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ”, в той час, як порядок і розмір виплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня регулюється Законом України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», а також відповідно
до ст. 13 цього Закону - пунктом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме даною нормою
встановлено розмір мінімальної пенсії за віком.

Доводи
відповідача відносно того, що позивач не має права на відшкодування допомоги,
оскільки Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 виконується з моменту його прийняття, не відповідає вимогам ст. 22
Конституції України.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає вимоги позивача в частині нарахування та виплати йому
щорічної разової грошової допомоги до «5 травня» за 2008 рік у розмірі 3498 (три
тисячі чотириста дев'яносто вісім) грн., встановленому згідно зі ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є
законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Однак враховуючи
те, що відповідач не є головним розпорядником бюджетних коштів, а порядок
виділення коштів для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
встановлено п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 № 177, суд
вважає, що дії відповідача у справі є протиправними в частині нарахування
позивачу у 2008 році разової грошової допомоги до «5 травня» у розмірі 350 грн.
як інваліду війни ІІІ групи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від
12.03.2008 № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно з
п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивач, як
інвалід ІІ групи від сплати державного мита звільнений.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. ст. 2, 13, 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст.
2, 9, 10, 11, 17, 69-72, 94, 128, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС України, суд
-

П О С Т А Н О В
И В:

Позов
ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправними
дії суб'єкта владних повноважень щодо порядку нарахування та виплати разової
грошової допомоги та стягнення недоплаченої суми разової грошової допомоги за
2008 рік, задовольнити частково.

Визнати
протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо нарахування ОСОБА_1 у
2008 році разової грошової допомоги до «5 травня» у розмірі 350 грн. як
інваліду війни ІІІ групи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від
12.03.2008 № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Зобов'язати
Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської
обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість
зі сплати щорічної разової грошової допомоги до «5 травня» за 2008 рік, з
урахуванням суми, що ним отримана як інвалідом ІІІ групи згідно з п. 1
Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 № 183 «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», у розмірі 3498 (три тисячі чотириста дев'яносто вісім)
грн., встановленому згідно зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її
складення у повному обсязі до Дніпропетровського апеляційного адміністративного
суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, у разі її подання протягом десяти днів з дня складання постанови у
повному обсязі.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її
подання - після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлено 02.09.2008.

Суддя
(підпис) С.В.Чабаненко

Згідно з оригіналом:

Суддя С.В.Чабаненко

Постанова не набрала законної сили 12.09.2008

Суддя С.В.Чабаненко