Справа № 2-а-2195/08
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2008-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 2-а-2195/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський
окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головко О.В.

при секретарі судового засідання Дєговцові І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

позов Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, в якому позивач просить
стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1на його користь суму заборгованості
в розмірі 239,82 грн.

В обґрунтування позову УПФУ зазначило, що відповідач має
заборгованість зі сплати фіксованої ставки в сумі 239, 82 грн., яку необхідно
сплатити відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про державний бюджет на
2005 рік».

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти
позову, згідно з якими у задоволенні позову просить відмовити. Відповідач
зазначив, що вимоги УПФУ не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є
неправомірними. При цьому відповідач подав заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та
доводи осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в УПФУ в Дніпровському районі
м. Дніпродзержинська як платник внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, який перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно
до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому
числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Частиною 6 ст.
20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
визначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є
календарний місяць.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що відповідач подав до УПФУ звіт про нарахування та сплату суми
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005
рік, відповідно до якого сплаті підлягає: за січень-березень - по 83, 84 грн.
на місяць, за інші місяці 2005 року - по 3 грн. на місяць.

Статтею 45 Закону України «Про
державний бюджет на 2005 рік» від 23.12.2004 року для фізичних осіб, які обрали
особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени
їх сімей, які ї беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на
2005 рік встановлений фіксований розмір страхового внеску у розмірі
мінімального страхового внеску. Таким чином зазначені особи зобов'язані
сплачувати у 2005 році страховий внесок у сумі 83 грн. 84 коп. з урахуванням
частини єдиного та фіксованого податків, перерахованого Держказначейством у
грудні 2004 року за 2005 рік.

З 14 квітня 2006 року набрав чинності Закон України від
16.03.06 №3583 «Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів
господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
непрацездатності, Фонду соціального
страхування на випадок безробіття протягом 2004 року -1 кварталу 2005 року».

Згідно з преамбулою та статтею 1 цього Закону ним
регулюються суперечності, які виникли при прийнятті Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» та Закону України «Про внесення змін та
доповнень до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» у
суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо
сплати внесків, зокрема до Пенсійного фонду України, які були сплачені ним у
складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 - І
кварталу 2005 року, але не були зараховані на їх особові рахунки у зв'язку із
застосуванням Державним казначейством України діючого на той час Закону України
«Про державний бюджет України на
2005 рік».

Із норм Закону
випливає, що для підприємців, які
працювали у І кварталі 2005 року по спрощеній системі оподаткування, частка
внесків, яка була сплачена ними протягом І кварталу 2005 року в складі податків
і не надійшла до Пенсійного фонду від казначейства не вважається недоїмкою. У
розмірі цієї частки внески не до нараховуються.

Таким чином фізичні особи-підприємці, які працювали у І
кварталі 2005 року на прощеній системі
оподаткування, зобов'язані сплатити до Пенсійного фонду
фіксований розмір страхового внеску, розрахований як різниця між встановленою
ставкою внеску (83,84 грн.) та частиною єдиного або фіксованого податків.

Судом встановлено, позивачем не
заперечується, що відповідач у 2005 році працював за спрощено системою
оподаткування, працю найманих працівників не використовував.

Відповідно до ст.2 Закон України «Про вирішення питання
щодо заборгованості
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у
зв'язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування і тимчасової втрати
непрацездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року -І кварталу 2005 року» донарахування та фінансові (штрафні) санкції
до суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності щодо сум фактично сплачених внесків у 2004
році - І кварталі 2005 року не застосовуються.

Статтею 4 Закону передбачено, що Пенсійному фонду України
у разі, якщо ним були застосовані фінансові санкції до суб'єктів господарювання
та стягнуті, провести зарахування цих сум на особисті рахунки страхувальників у
рахунок майбутніх платежів.

Враховуючи сукупність викладених обставин суд доходить
висновку, що позовні вимоги УПФУ є необґрунтованими та таким, що не
відповідають чинному законодавству.

Керуючись ст.ст. 122, 162 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському
районі м. Дніпродзержинська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1про стягнення
заборгованості відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня
складання постанови у повному обсязі, а апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови
складений 22.12.2008 року.

Суддя Головко
О.В.

З
оригіналом згідно

Постанова
не набрала законної сили 22.12.2008

Суддя Головко
О.В.