Справа № 2а-1949/08
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5050/07 Справа № 2а-1949/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07
листопада 2008 р.
Харківський окружний
адміністративний суд

у
складі: головуючого - судді
Присяжнюк О.В.

суддів: Ральченка І.М., Курило Л.В.,

за участю секретаря судового
засідання Макєєвої Г.О.,

за
участю: позивача -ОСОБА_1, представника 3-ї особи - Булавіної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Луценка Юрія Віталійовича,
3-тя особа Харківський районний відділ ГУ МВС України в Харківській області,
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинення дій, стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Міністра внутрішніх справ України про визнання
протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинення дій, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність
відповідача, що стосується відсутності контролю Міністра внутрішніх справ
України за належним виконанням Харківським райвідділом міліції норм закону, що
передбачає проведення посадовими особами райвідділу відповідних дій по
збереженню речових доказів та не передбачає безпідставного покладення на
позивача питання про збереження цих доказів; зобов'язати відповідача провести
дії спрямовані на відновлення його порушених прав шляхом здійснення контролю за
роботою Харківського райвідділу міліції у точній відповідності з вимогами
закону, шляхом проведення дій спрямованих на збереження речових доказів та подальшої
передачі цих речових доказів на збереження відповідній особі; стягнути на його
користь з відповідача суму у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за
кожен місяць охорони зазначених речових доказів, починаючи з 08 листопада 2006
р. по день знаходження паркану у нього на подвір'ї; стягнути на його користь з
відповідача суму у розмірі 30 гривен за кожен день знаходження у позивача на
подвір'ї речових доказів, починаючи з 08 листопада 2006 р. по день знаходження у
нього паркану, у якості матеріального відшкодування завданої йому
неправомірними діями відповідача моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги
наступним.

Харківський РВ ГУМВС України в
Харківській області на підставі КПК України по заявам ОСОБА_2 здійснював
протягом чотирьох років декілька перевірок. Заяви ОСОБА_2 стосувались паркану
незаконно встановленого подружжям Передерій у місці його проживання ще у 2002
році. В своїх заявах, направлених до міліції, ОСОБА_2 вказувала що позивач
здійснював дії стосовно «нищення» цього паркану. По заявам ОСОБА_2 міліція
проводила перевірки на підставі ст. 97 КПК України та Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність», без заведення оперативно-розшукової справи.
По означеним заявам на підставі КПК України щодоОСОБА_1 виносилися постанови
«Про відмову в порушенні кримінальної справи». При проведенні працівниками
міліції перевірок по заявам ОСОБА_2 про скоєння злочину, на думку позивача,
були грубо порушені норми КПК України, які регулюють порядок приєднання до
справи та зберігання речових доказів, оскільки згідно ст. 78 КПК України,
вищезазначений паркан є речовим доказом, тому що він є предметом, по якому
встановлюється або спростовується злочин, і паркан, як речовий доказ, повинен
знаходиться у належному стані, тобто облікований органами МВС України відповідним
чином.

На думку позивача, відповідальність за порушення, допущені працівниками
Харківського РВ ГУ МВС України повинен нести Міністр внутрішніх справ України,
на якого Законом України «Про міліцію» покладено обов'язок по здійсненню
контролю за діяльністю міліції і який не зміг належним чином організувати
роботу підлеглих працівників у відповідності з вимогами закону, чим проявив
протиправну бездіяльність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не
повідомив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник 3-ї особи - Булавінова Ю.В. - у судовому засіданні заперечувала
проти задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі та просила відмовити в його
задоволенні, оскільки працівники Харківського РВ ГУ МВС України при виконанні
своїх обов'язків діяли відповідно до вимог КПК України. Представник 3-ї особи
вважає, що позивач помилково вважає, що працівники міліції повинні були
визнавати паркан речовим доказом, оскільки згідно ст. 78 КПК України, речовим
доказом є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди
злочину або були об'єктом злочинних, а ОСОБА_1 у вчинені злочину не
обвинувачувався.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши
матеріал ЖРЗПЗ № 1576 від 21 квітня 2006 р., матеріал ЖРЗПЗ № 52667 від 07
листопада 2006 р., матеріал по заяві ОСОБА_1 від 01 березня 2007 р. № Р-40 від
27 червня 2003 р., дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що Харківським РВ ГУ МВС України в
Харківській області за неодноразовими заявами ОСОБА_2 про порушення
кримінальних справ щодо знищення ОСОБА_1 паркану проводилися перевірки, за
результатами яких були прийняті постанови Харківського РВ ГУ МВС України в
Харківській області про відмову в порушенні кримінальних справ від 28 квітня
2006 р. та від 13 листопада 2006 р. на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, за
відсутністю в діянняхОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України.

Також Харківським РВ ГУ МВС України в Харківській області проводилася
перевірка за заявоюОСОБА_1 від 01 березня 2007 р. про вивезення з його ділянки
вищезазначеного паркану, який він вважає речовим доказом по багатьох
матеріалах, які розглядалися працівниками Харківського РВ ГУ МВС України в
Харківській області. За результатами цієї перевірки Харківським РВ ГУ МВС
України в Харківській області листом від 30 березня 2007 р. за № Р-40 було
роз'яснено ОСОБА_1, що його заява не може бути задоволена, оскільки відповідно
до ст. 78 КПК України вказаний ним паркан не є речовим доказом.

Відповідно до вимог ст. ст. 78, 79 КПК України, речовими доказами є
предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину
або були об'єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним
шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і
виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом'якшення
відповідальності. Речові докази повинні бути уважно
оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і
приєднані до справи постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого,
прокурора або ухвалою суду.

Згідно ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно
небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, кримінальну справу не може бути
порушено за відсутністю в діянні складу злочину.

Позивач вважає, що при проведенні
перевірки ДІМ Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області Кошелев О.Д.
в порушення вимог КПК України не залучив паркан в якості речового доказу, а
Міністр внутрішніх справ України не виконав свої повноваження щодо організації
роботи міліції, чим проявив протиправну бездіяльність.

Суд вважає, що зазначені доводи позивача необґрунтовані, оскільки з аналізу
вищезазначених норм закону вбачається, що підставами для визнання будь-якого
предмету речовим доказом є вчинення суб'єктом злочину, передбаченого КК України
суспільно небезпечного діяння, за вчинення якого порушена кримінальна справа.

У судовому засіданні встановлено, що не заперечувалося позивачем,
кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за знищення паркану Харківським РВ ГУ МВС
України в Харківській області не порушувалася, у зв'язку з чим були відсутні
процесуальні підстави для вирішення питання про речові докази відповідно до
вимог КПК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що під час проведення Харківським РВ
ГУ УМВС України в Харківській області заяв ОСОБА_2 не були допущені порушення
права ОСОБА_1 щодо вирішення питання про процесуальну долю паркану відповідно
до вимог КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до Міністра внутрішніх справ
України із скаргою на дії працівників
Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області, що не заперечував позивач
у судовому засіданні.

Отже, відповідач не мав підстав для проведення перевірок Харківського РВ ГУ
МВС України в Харківській області з питань порушень ним при проведенні
перевірок за заявами ОСОБА_2 прав позивача та вжиття відповідних заходів
організаційного характеру в межах своєї компетенції.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної
шкоди необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 6, 78, 79 КПК України, Згідно ст. 11 КК України ст. 1 Закону
України «Про звернення громадян», ст. ст. 2, 3, 5, 7-14, 49, 71, 94, 157, 159,
160-164, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністра
внутрішніх справ України Луценка Юрія Віталійовича, 3-тя особа Харківський
районний відділ ГУ МВС України в Харківській області, про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної
шкоди, - у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в
десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії
до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне
оскарження чи апеляційної скарги.

Постанова виготовлена в повному обсязі 12 листопада 2008
р.

Головуючий-суддя О.В.
Присяжнюк

Судді: І.М.
Ральченко

Л.В.
Курило