Справа № 2а-98/08
Суддя: Мамаєва О.В.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа|річ| № 2а-98/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.09.2008 року

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим

у складі головуючого
судді Мамаєвої О.В.,

при секретарі Гевак С.М.,

з участю позивача ОСОБА_4.,

представника
позивачаОСОБА_1

представників
відповідача: ОСОБА_ОСОБА_3

розглянувши|розгледівши| у відкритому|відчиненому| судовому засіданні в
залі Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим
адміністративну справу за позовом ОСОБА_4до Головного управління ПФУ в АР Крим
про зобов'язання відповідача призначити пенсію за вислугу років,|шлюбу|

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4. звернувся до
суду з|із| позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в АРК про зобов'язання
відповідача призначити пенсію за вислугу років. На обгрунтування своїх вимог
позивач вказав, що з 22.05.1981р. проходив службу в Армянському МВ ГУ МВС
України в АРК, звільнений з органів внутрішніх справ у запас за власним
бажанням 30.06.1999р. Таким чином, у нього загальний трудовий стаж складає
понад 25 років, з яких 19 років 3 місяці та 25 днів - служба в органах
внутрішніх справ. Після прийняття Закону України „Про внесення змін до Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” від
04.07.2002р., позивач неодноразово звертався із заявою про призначення пенсії
за вислугу років на підставі п.”б” ст.
12 вказаного Закону, однак йому було відмовлено через те, що на момент
звільнення із органів внутрішніх справ він не мав права на призначення пенсії
за вислугу років, оскільки не мав загального трудового стажу 25 років.

Вважаючи
відмову у призначенні пенсії за вислугу років неправомірною, позивач звернувся
до суду із адміністративним позовом до Армянського МВ МВС України в АРК.
Постановою Армянського міського суду від 23.11.2006р. було визнано право
позивача на пенсію за вислугу років, однак в задоволенні позову було відмовлено
через пропуск строку на звернення з адміністративним позовом до суду. На вказану постанову суду позивач подав
апеляцію, постановою колегії суддів Апеляційного суду АРК від 14.05.2007р.
апеляція була задоволена, постанова суду першої інстанції від 23.11.2006р.
скасована, та винесена постанова про задоволення позову, зобов'язано Головне
управління МВС України в АРК призначити позивачу пенсію за вислугу років.

В
подальшому позивач звернувся за виконанням постанови Апеляційного суду від
14.05.2006р. до відділу фінансових ресурсів та економіки ГУ МВС України в АРК. Однак у ГУ МВС України
в АРК позивачу повідомили, що всі матеріали, необхідні для призначення пенсії
позивачу, надіслані до ГУ ПФУ в АРК, в
зв'язку з тим, що починаючи з 01.01.2007р., функції призначення та виплати
пенсій деяким категоріям громадян передані ПФУ, на підставі постанови КМУ від
02.11.2006р. №1522. Таким чином, ГУ МВС України в АРК вчинило весь об'єм дій,
що від нього залежали.

06.12.2007р. позивач отримав лист від ГУ ПФУ
України в АРК, з якого йому стало відомо, що відповідач відмовляється
призначити позивачу пенсію в зв'язку з тим, що постанова суду від 14.05.2007р.
не зобов'язує ГУ ПФУ України в АРК виконати дії по призначенню пенсії. Вважає
відмову ГУ ПФУ в АРК неправомірною, просить суд зобов'язати відповідача призначити
йому пенсію за вислугу років.

Ухвалою суду від 27.06.2008р. до участі у
справі в якості 3-ї особи залучено ГУ МВС України в АРК.

У
судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні
вимоги, вказали, що вважають відмову ГУ ПФУ України в АРК призначити позивачу
пенсію за вислугу років неправомірною, оскільки право позивача на вказану
пенсію встановлено постановою Апеляційного суду від 14.05.2007р.

Представники
відповідача у судове засідання 23.09.2008р. не з'явились, згідно наданого
клопотання просять розглядати справу у відсутність представника ГУ ПФУ України
в АРК. У попередніх судових засіданнях представники відповідачів вказали, що з
позовом не згодні, оскільки позивач підставою для призначення пенсії приводить
постанову Апеляційного суду АРК від 14.05.2007р., якою задоволено позов
ОСОБА_4. до ГУ МВС України в АРК, та зобов'язано ГУ МВС України в АРК призначити ОСОБА_4. пенсію за вислугу років
відповідно до п.б ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб». Тобто, постановою Апеляційного суду від
14.05.2007р. не покладено обов'язок на ГУ ПФУ в АРК вчинити будь-які дії в
частині призначення пенсії ОСОБА_4. Таким чином, у ГУ ПФУ в АРК відсутні
підстави для призначення пенсії відповідно до вимог закону.

Представник
3-ї особи ГУ МВС України в АРК до суду не з'явився, про день слухання справи
повідомлявся належним чином, від ГУ МСВ України в АРК надійшла заяв про розгляд
справи у відсутність їх представника.

Суд,
вислухавши позивача ОСОБА_4., його представникаОСОБА_1 представників
відповідача ОСОБА_2ОСОБА_3., дослідивши
матеріали справи|речі|,
оглянувши справу №2а-31/2006, вважає за необхідне позов задовольнити.

ОСОБА_4. на підставі наказу №159 л/с від 22.05.1981р.
з 22.05.1981р. проходив службу в органах
внутрішніх справ . Наказом №301 л/с від 30.06.1999р. був звільнений з посади начальника відділення
дільничих інспекторів міліції Армянського МВ ГУ МВС України в АРК на підставі
п. «ж» ст.. 65 за власним бажанням. Загальний стаж служби ОСОБА_4. в органах
внутрішніх справ на момент звільнення склав 19 років 03 місяці 25 днів.

Загальний
трудовий стаж ОСОБА_4., підтверджений записами у трудовій книжці, в тому числі
період виплати допомоги по безробіттю з 13.11.1999р. по 07.11.2000р., який
відповідно до п.а ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, складає 26 років
2 місяці 6 днів.

За
змістом ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 04.07.2002р., правом на
призначення пенсії за вислугу років незалежно від підстав та часу звільнення
користувались перелічені у цій статті особи, які на час звернення за
призначенням пенсії досягли 45-річного
віку, мали загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не
менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в
органах внутрішніх справ.

ОСОБА_4.
на момент звернення за призначенням пенсії за вислугу років у 2003р. набув всіх
трьох умов, необхідних для призначення такої пенсії.

Вищевказані
обставини встановлені постановою Апеляційного суду АРК від 14.05.2007р., яка
вступила в законну силу.

Після
набрання чинності постановою Апеляційного суду АРК ОСОБА_4. звернувся до ГУ МВС
України в АРК за призначенням пенсії. Однак отримав повідомлення від начальника
сектора забезпечення соціальних виплат ГУ МВС України в АРК від 07.11.2007р.,
згідно якого, матеріали ОСОБА_4. про призначення пенсії були надіслані до
управління по виплаті військових пенсій ГУ ПФУ в АРК /а.с.10/. Після чого позивач звернувся до відповідача
про призначення пенсії за вислугу років на підставі постанови Апеляційного суду
від 14.05.2007р., та на своє звернення отримав листа ГУ ПФУ в АРК від
06.12.2007р., яким йому відмовлено у призначенні вказаної пенсії. Зазначено, що
відповідно до постанови КМУ від 02.11.2006р. «Про передачу органам Пенсійного
фонду України функцій призначення та виплати пенсій деяким категоріям
громадян», ПФУ передані функції призначення та виплати пенсій
військовослужбовцям та деяким іншим категоріям громадян з 01.01.2007р.,
при цьому ГУ ПФУ в АРК не є
правонаступником ГУ МВС в АРК.
Постановою Апеляційного суду від 14.05.2007р. зобов'язано вчинити певні дії
конкретну юридичну особу - ГУ МВС України в АРК, ГУ ПФУ в АРК ні даним судовим
рішенням, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено
здійснення функцій ГУ МВС України в АРК, тому ГУ ПФУ в АРК не може виконати
постанову Апеляційного суду від 14.05.207р. та не може призначити ОСОБА_4.
пенсію /а.с.12/.

Згідно ст. 72 КАСУ, обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно
до ст. 14 КАСУ, - постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Постановою Апеляційного суду АРК від
14.05.2007р., яка не оскаржувалась та набрала чинності, встановлено право позивача ОСОБА_4. на пенсію
за вислугу років, яке виникло у нього у 2003р. і вказана обставина доказуванню
не підлягає.

Згідно постанови КМУ від01.11.2006р. «Про передачу органам
Пенсійного фонду України функцій
призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян», ПФУ передані
функції призначення та виплати пенсій
військовослужбовцям та деяким іншим категоріям громадян з 01.01.2007р.

Враховуючи вищевказане, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_4. є обґрунтованим та підлягає
задоволенню, заперечення представників відповідача проти позову суд визнає
неспроможними.

В
зв'язку з чим, вважаю необхідним зобов'язати ГУ ПФУ в АРК призначити ОСОБА_4.
пенсію за вислугу років.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-11, 18, 14,
23, 71, 86, 158-163 КАС| України, ст. 19 Конституції України,
суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_4до Головного управління ПФУ в АР Крим про зобов'язання
відповідача призначити пенсію за вислугу років задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим призначити ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, пенсію за
вислугу років.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя: