Справа № 2а-7416/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7416/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 листопада 2008року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

суддів -
Курило Л.В., Кухар М. Д.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Державного Департаменту України з питань виконання покарань,
Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у
Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1. в порядку
адміністративного судочинства ставить питання
щодо визнання дій відповідачів неправомірними стосовно призначення
пенсії без урахування суми доплати у розмірі 50% від суми пенсії, яка б могла
бути їй призначена, відповідно до Указу Президента України „Про умови грошового
забезпечення осіб рядового та начальницького складу та оплати праці робітників
органів внутрішніх справ” з 01.01.2006р. та просить зобов'язати відповідачів
здійснити їй вказаний перерахунок пенсії з указаного часу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка
зазначила, що з 1996р. по 2003p. проходила службу в органах внутрішніх справ
України, а потім в органах Держдепартамента України з питань виконання покарань
у Харківському С13О. 20.12.03р. наказом начальника Управління Державного
Департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області № 88 о/с була звільнена в запас Збройних Сил
України та їй було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до п.«6»
ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”. При призначенні їй пенсії розмір щомісячної доплати, передбаченої ч. 3 Указу Президента України „Про умови грошового забезпечення осіб
рядового та начальницького складу та оплати праці робітників органів внутрішніх
справ» з 01.01.05р. визначено у poзмірі 50%, але з 01.01.2006р. зменшено цю
доплату до 25%, з чим вона не погоджується, оскільки згідно ст. 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” їй повинна була призначена пенсія,
включаючи відповідний оклад за посадою, спеціальне звання, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії
у poзмірі, встановленому законодавством.

У
судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2. підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Державного
Департаменту України з питань виконання покарань за довіреністю Нічепорук Л.В.
проти позову заперечує, посилаючись на те, що дійсно позивачці з 01.01.2005р.
призначена пенсія з урахуванням суми доплати у розмірі 50% від суми
пенсії, згідно листа Державного Департаменту України з питань
виконання покарань № 8/5083/Лв від 08.12.04р. Однак цей лист не 6ув зареєстрований в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку, і у подальшому відкликаний, оскільки не тільки не призвів до впорядкування
грошового забезпечення, а викликав диспропорцію
між розміром пенсій грошовим
забезпеченням діючих офіцерів - пенсії стали перевищувати грошове забезпечення,
оскільки обсяги фінансування кримінально-виконавчої служби не дозволяли
розпорядникам коштів встановлювати
співробітникам максимальні розміри
грошового забезпечення. З метою упорядкування призначення та виплати
пенсій вищевказаний лист був відкликаний, а тому доплата від суми пенсії, яка
могла б бути нарахована, з 01.01.06р. відповідно до листа Державного
Департаменту України з питань виконання покарань № 84958/Вс від 26.12.05р.
була перерахована у розмірі 25% відповідних сум грошового забезпечення. У
більшому розмірі ця доплата нараховувалась лише тим співробітникам, яким була
встановлена під час служби, зі збереженням її розміру, але позивачці під час її
служби ця доплата не була встановлена , тому їй при перерахунку вказана доплата перерахована у розмірі 25%. Також зазначив,
що оскільки Указом Президента України „Про умови грошового забезпечення осіб
рядового та начальницького складу та оплати праці робітників органів внутрішніх
справ” не встановлений конкретний розмір щомісячної доплати суми пенсії, яка
могла бути нарахована особам рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ, які мають право на пенсію
за вислугу років згідно з законодавством,
і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі, то межі цієї доплати встановлені від 25% до 50%, тому її
конкретний розмір мав визначатись у межах бюджетних асигнувань.

Представник відповідача Управління Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у Харківській області за довіреністю Ігнатенко О.Д.
проти позову заперечує, посилаючись на те, що пенсія позивачці була призначена
пенсійним відділом Державного Департаменту України з питань виконання покарань
і ним же визначались розміри надбавок та був здійснений перерахунок вказаної
пенсії. Також, зазначив, що з 26.12.06р.
пенсійну справу позивачки передано до Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області, яке у теперішній час призначає та здійснює
перерахування раніше призначених пенсій співробітникам кримінально-виконавчої
служби Харківської області.

Представник відповідача Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області Івакіна І.В. проти
позову заперечує, посилаючись на те, що пенсія
позивачці обчислена з розміру її грошового забезпечення за останньою штатною посадою, військовим (спеціальним) званням,
процентної надбавки за вислугу років
та щомісячних надбавок відповідно до ст. 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осів начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Доплата до пенсії, передбачена п. "а"
ч. 3 Указу Президента
України „Про умови грошового
забезпечення осіб рядового та начальницького складу та оплати праці робітників
органів внутрішніх справ” не є обов'язковою
виплатою, а залежить від наявності
коштів на виплату грошового забезпечення та встановлюється кожній особі
персонально.

Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов задоволенню
не підлягає зі слідуючих підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1. з 1996р. по 2003p. проходила службу в органах
внутрішніх справ України, а потім в органах Держдепартамента України з питань
виконання покарань у Харківському С13О.

20.12.03р. наказом начальника Управління Державного Департаменту України
з питань виконання покарань у Харківській області № 88 о/с ОСОБА_1. звільнена в запас
Збройних Сил України та їй було призначено пенсію за вислугу років,
відповідно до п.«6» ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”. При призначенні їй пенсії розмір щомісячної доплати, передбаченої ч. 3 Указу Президента України „Про умови грошового забезпечення осіб
рядового та начальницького складу та оплати праці робітників органів внутрішніх
справ” з 01.01.05р. визначено у poзмірі 50%,
та з 01.01.2006р. зменшено цю
доплату до 25%.

У 2007
році функції щодо призначення (перерахунку) пенсій особам, що мають право на
пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб" перейшли від уповноважених
структурних підрозділів силових структур до органів Пенсійного фонду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою
перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.

Згідно з
абз. 2 п.п. "а" п. 3 Указу
Президента України „Про умови
грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу та оплати праці
робітників органів внутрішніх справ” керівникам органів внутрішніх справ надано
право у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів установлювати
особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою
згодою та в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до
50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Тобто, ця
доплата не є обов'язковою виплатою і залежить від наявності коштів на виплату
грошового забезпечення, а також установлюється по кожній особі персонально.

Згідно зі ст. 95 Конституції України,
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Відповідно п.8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України
бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

ОСОБА_1.
вказана доплата не була встановлена при
проходженні служби та не була врахована при призначенні пенсії. А, відповідно
до Закону України "Про внесення змін до статті 43 Закону "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", ОСОБА_1. проведено перерахунок пенсії за нормами,
передбаченими цим Законом, з виплатою 50% перерахованої пенсії з 01.01.2005р. і
100% - з 01.01.2006р. та включено щомісячну доплату в розмірі 25% від суми
пенсії, яка могла бути нарахована.

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно
вимог ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким
чином, дії відповідачів є
законними та обґрунтованими, оскільки вони діяли на підставі, у межах та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а саме, відповідно до
вимог Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”. Одночас, суд
звертає увагу, що з 01.01.06р. зменшення позивачці розміру вказаної доплати до 25%, правового значення для справи не має,
так як цей розмір не був менший ніж той, що встановлений Указом Президента України „Про умови грошового забезпечення осіб
рядового та начальницького складу та оплати праці робітників органів внутрішніх
справ”, в зв'язку з чим підстав
для задоволення адміністративного позову
суд не має.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 159 КАСУ,
ст. 19 Конституції України, Законом України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”, суд
-

п о с т а н о в
и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до Державного
Департаменту України з питань виконання покарань, Управління Державного
Департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про
визнання дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий -
Самойлова В.В.

Судді -
Курило Л.В.

Кухар
М.Д.