Справа № 2-а-29535/08
Суддя: Черноліхова С.В.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 листопада 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Черноліхова С.В. ,

при секретарі - Романчук Т.А. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації

про стягнення 19119,05 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1
звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з
01.09.1996 року по 31.03.2003 року їй не було проведено у повному обсязі
виплати, передбачені ст. 39 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та в період з
01.01.2007 року по 31.12.2007 року виплати, передбачені ст. 37 вказаного
Закону, що призвело до порушення її прав. Заборгованість по доплаті громадянам,
які працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивачка визначила
в розмірі 17080,25 грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37)
-в розмірі 2038,80 грн., а всього
-19119,05 грн.. Посилається на те, що отримувала відповідні доплати у
розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші їх розміри, кратні
мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивачка у
судове засідання не з'явилася. В позовній заяві просить справу розглянути у її
відсутності.

Представник
УПСЗН у судове засідання не з'явився тоді, як про час і місце розгляду справи
повідомлений вчасно і у передбаченому законом порядку.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивачкаОСОБА_1 має статус громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії та в спірний
період часу працювала у с. Першотравневе Овруцького району та проживає в с. В.
Фосня Овруцького району Житомирської області, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 37
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного
відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які працюють у зоні
гарантованого добровільного відселення проводиться доплата у розмірі двох
мінімальних заробітних плат щомісяця.

Проте вказана
допомога та доплата виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8
Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон
має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою
допомог та доплат в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26 липня 1996 року,
порушені права позивачки, а дії Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації щодо виплати позивачці
вказаних допомог та доплат у меншому розмірі ніж це визначено Законом України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” є неправомірними.

Однак позов
підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу третього частини першої
статті 37 на 2007 рік зупинено згідно із Законом N 489-V (489-16) від
19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року її дію відновлено рішенням Конституційного
Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Заборгованість
по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону підлягає задоволенню за період з липня
по грудень 2007 року включно.

Заборгованість
по ст. 39 Закону підлягає стягненню з 01.09.1996 року по 31.03.2003 року
включно, відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України, незалежно від часу її
виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до
ст.2 Закону України „Про оплату праці” є
складовою структури заробітної плати.

З врахуванням
розмірів мінімальної заробітної плати в
Україні в спірний період часу, а саме :

Розмір
мінімальної заробітної плати становив:

з 01.09.96 р.
- 15 грн., з 01.01.1998 р. - 45 грн., з 01.07.1998 р. - 55 грн., з 01.01.1999
р. - 74 грн., з 01.04.2000 р. - 90 грн., з 01.07.2000 р. - 118 грн., з
01.01.2002 р. - 140 грн., з 01.07.2002 р. - 165 грн., з 01.01.2003 р. - 185
грн., з 01.12.2003 р. - 205 грн., з 1 липня 2007 року -440 грн., з 1 жовтня
2007 року -460 грн..

Заборгованість буде становить:

1) по
допомозі, передбаченій ст. 37 Закону:

- за
липень-вересень 2007 року - 521,70
грн.(440грн.х40%х3=528 грн. - 6.30 грн.(2.10 грн. х 3));

- за жовтень-грудень 2007року -545,70грн. (460
грн.х40%х3= 552грн. - 6.30 грн.); а всього 1067,40грн. (521,70 грн. + 545,70
грн.).

2) по
доплаті, передбаченій ст.39 Закону;

- з вересня
1996 р. по січень 1998 р. - 350,84 грн. (15грн. х 2 х 16 міс. = 480 грн. -
129,16 грн. (отримані кошти));

- з січня по
липень 1998 р. - 489,79 грн. (45грн. х 2 х 6 міс. = 540грн. - 50,21 грн.);

- з липня
1998 р. по січень 1999 р. - 620,88 грн. (55грн. х 2 х 6міс. = 660грн. -
39,12грн.);

- з січня
1999 р. по квітень 2000 р. - 2097,19 грн.(74грн. х 2 х 15міс.) = 2220 грн. -
122,81грн.;

- з квітня по
липень 2000 р. - 513,84 грн.(90грн. х 2 х 3міс. = 540грн. - 26,16грн.;

- з липня
2000 р. по січень 2002 р. - 4136,89 грн.(118 грн. х 2 х 18міс. = 4248грн. -
111,11грн.;

- з січня по
липень 2002 р. - 1634,47 грн.(140грн. х 2 х 6міс. = 1680грн. - 45,53грн.;

- з липня
2002 р. по січень 2003 р. - 1958,36 грн.(165грн. х 2 х 6міс. = 1980грн. - 21,64
грн.;

- з січня по
квітень 2003 р. - 1093,87 грн.(185грн. х 2 х 3міс.) = 1110грн. - 16,13 грн., а
всього 8759,24 грн..

Отже з
врахуванням викладеного вище в спірний період часу розмір заборгованості перед
позивачем по виплатах, передбачених ст.37 Закону становить 1067,40 грн., а по
ст.39 Закону - 8759,24 грн., а всього
-9826,64 грн.

Оскільки
розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та
соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, суд
стягує заборгованість з нього.

Керуючись
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України, ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 допомог та доплат у
розмірі меншому ніж це визначено ст.ст. 37, 39 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
1067,40 грн. заборгованості по допомозі, передбаченій ст.37 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та 8759,24 грн. заборгованості по доплаті, передбаченій ст.39
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а всього 9826,64 грн..

В задоволені
решти позовних вимог відмовити.

Згідно ст.
254 КАС України, постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після
закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом
10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж
порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: С.В.
Черноліхов