Справа № 2а-103/07
Суддя: Тишко Н.В.
Дата ухвалення: 2007-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2a-103/2007p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007 року
Дебальцівський міський суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Тишко Н.В.

При секретареві Тюленевої C.O.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дебальцеве справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління

Пенсійного Фонду в м. Дебальцеве „Про
визнання неправомірною відмови
органу

Пенсійного фонду
України провести перерахунок пенсії та зобов'язання провести

перерахунок пенсії",-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду
із позовом не неправомірні дії відповідача,

зазначаючи, що він є
інвалідом 3 групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією

наслідків аварії
на ЧАЕС та
відповідно до ст.
50 Закону України
„Про

загальнообов'язкове пенсійне страхування „ має право на
отримання додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а також
відповідно до ст. 54 зазначеного закону на отримання пенсії не меншої ніж 6
мінімальних пенсій за віком. Відповідач відмовив йому в перерахунку,
посилаючись на ст. 28 зазначеного закону, згідно з якою мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується винятково для призначення розмірів пенсії,
призначених за цим Законом, а також на ст. 54 Закона України "Про статус і
соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії визначається
Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав
та пояснив, що позивач є інвалідом 3 групи по захворюваню, пов'язаному з
роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на призначення пенсії
відповідно до вимог ст. 28, 50, 54 Закону України „Про загальнообо'язкове
пенсійне страхування" з розрахунку прожиткового мінімуму, встановено
Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" із змінами.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що
позов не визнається в зв'язку з тим, що позивачеві пенсію призначено відповідно
до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Статтею 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове пінсійне страхування „ встановлено обмеження,
відповідно до якого мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, призначених за цим
Законом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом III групи захворювання, яке пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. у зв'язку з чим йому була призначена
державна пенсія відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до статті 50 цього ж Закону.

Статтею 54 зазначеного Закону передбачено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 цього ж Закону особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам III групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" в редакції Закону України "Про внесення змін і
доповнень до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум з 01
квітня 2007 року встановлений в розмірі 410 грн. 06 коп..

Фактично позивач отримує
пенсію в значно меншому розмірі.

20.06.2007 року позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у місті Дебальцевому Донецької області із заявою, в
якій просив провести перерахунок призначеної державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком.

Відповідач відмовив у перерахунку призначених пенсій
відповідно до статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
посилаючись на те, що згідно з частиною третьою статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державно пенсійне страхування" передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої
даної статті застосовується винятково для призначення розмірів пенсії,
призначених за цим Законом.

Крім того, відповідач вказує, що згідно з частиною п'ятою
статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії
по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, які настали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, при обчисленні пенсії відповідач
керується постановами Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1,
від 13 липня 2004 року № 894 та від 27 грудня 2005 року № 1293 і вважає, що в
нього немає підстав для перерахунку призначеної мені пенсії з розміру
мінімальної пенсії за віком, визначеного законом.

Відмова відповідача у перерахунку . пенсії призначеної
відповідно до статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
є неправомірною з таких підстав.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003
року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і
механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що
зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування
здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону Частиною 3 статті 4
даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та
соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом
2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право
закріплене за особами, яким до'дня набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення
(крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне
утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення
пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови,
якщо вони не отримують пенсію ( щомісячне довічне грошове утримання) з інших
джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10
наведеного Закону, і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види
пенсії за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника,
призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на
довічну пенсію, призначається один із видів довічної пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
передбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі
відповідно до Закону України " Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначається одна
пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право
особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із
солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема,
соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (надалі спеціальний закон), оскільки відповідно до статті 50
Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля
та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та
виплати пенсій і компенсації особам, віднесеним до категорії 1, 2,3,4,. Стаття
49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у
вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами зазначеної статті встановлено, що з 01 січня
2007 року максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених законодавством), призначених (перерахованих) у
2006-2007 роках відповідно до цього Закону не може перевищувати 12 мінімальних
розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини 1 статті 28
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на місяць згідно із Законом № 489-5 від 19 грудня 2006 року.
Такий самий граничний розмір визначений даною статтею для пенсій призначених у
2006 році відповідно до Закону № 3235-15 від 20 грудня 2005 року.

Стаття 50 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема
інвалідам III групи - 50
відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплати зазначеної пенсії відповідно до
статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії
чи іншого доходу.

Нормами статі 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені підстави та умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника.
Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1.

Частина четверта статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути
нижчим по III групі
інвалідності - шести мінімальних пенсій за віком.

Суд вважає, що даною нормою визначений для даної
категорії мінімальний розмір державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті
49 спеціального закону передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті
54 даного закону - мінімальний розмір державної пенсії для інвалідів,
віднесених виключно до категорії 1, та у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Визначення прожиткового мінімуму, закладання правової
основи для його встановлення, затвердження при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон
України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, а
також Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-Ш, згідно статті 1 якого
прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального
розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною третьою статті 4 даного Закону (в редакції
Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року)
передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто
відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку
затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях
загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62 Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з
01 січня 2007 року. (Урядовий кур'єр від 23 грудня 2006 року), був затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 01 січня- 380
гривень, з 01 квітня- 387 гривень, з 01 жовтня- 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15
березня 2007 року № 749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року
(Урядовий кур'єр та "Голос України" від 28 березня 2007 року), якою
прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1
січня- 380 гривень, з 01 квітня- 406 гривень, з 01 жовтня-411 гривень. При
цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 гривень 06 коп.; 415 грн.11 коп.

Таким чином, для позивача як інваліда III групи, особи,
постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір
державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених
розмірів.

Позиція відповідача грунтується виключно на постановах
Кабінету Міністрів України, огляд яких не підтверджує доводи відповідача
стосовно того, що будь-яким із них визначений мінімальний розмір пенсії за
віком для встановлення нижчого рівня пенсії, у тому числі інвалідам, внаслідок
захворювання від аварії на ЧАЕС.

Обгрунтування відповідачем своєї позиції посиланням на
постанову Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 та від 28 березня
2002 року № 375 спростовується також приписами пункту 1 та 6 статті 92
Конституції України, статті 71

спеціального закону, відповідно до якого дія його положень не може
призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону,
а також абзацом другим преамбули, частиною 3 ст. 4, пунктом 2 частини 1 ст. 8
та пунктами 13.. 16 Прикінцевих положень загального закону, якими передбачено,
що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно
законами про пенсійне забезпечення. До приведення законодавства України у
відповідність із Законом України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" закони України та інші нормативно-правові акти
застосуються а частині, що не суперечить цьому Закону.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 8, 19, 22,
23,24, 92 Конституції України, статтями 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", Законом України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", керуючись статтями 17, 19, 104, 105, 106 Кодексу
адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в м.
Дебальцеве „про визнаня неправомірною відмови органа Пенсійного фонду України
провести перерахунок пенсії та зобов'язання провести перерахунок
пенсії"-задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду
України у місті Дебальцевому Донецької області у перерахункуОСОБА_1 пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідності зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті
Дебальцевому Донецької області провести перерахунок призначеноїОСОБА_1
державної пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік"

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті
Дебальцевому Донецької області провести перерахунок призначеноїОСОБА_1
щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за
віком, встановленої Законом України на 2007 рік".

Заяву про апеляційного оскарження може бути подано
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі, апеляційну скаргу
- протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження до
Апеляційного Адміністративного суду Донецької області через Дебальцевський
міський суд.