Справа № 22ас-281/07
Суддя: Сімоненко В.М.
Дата ухвалення: 2007-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас-281/2007р. Головуючий у першій
інстанції Проценко О.І.
Категорія 42 Доповідач
інстанції Сімоненко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 року колегія судів судової
палати з цивільних справах Апеляційного суду міста Севастополя в складі: головуючого -
Сімоненко В.М. суддів - Колбіної Т.П. Володіної Л.В. при секретарі
- Будак-Зоткіної О.Г.

за участю -
ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, та
представника відповідача - ОСОБА_3

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в м.
Севастополі про стягнення недоплаченого грошового утримання та відшкодування
моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову місцевого суду
Ленінського району м. Севастополя від 16 квітня 2007р., -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2005р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в м.
Севастополі (далі - УМВС України в м. Севастополі) про стягнення недоплаченого
грошового утримання, зокрема
надбавок, премії, одноразової
грошової допомоги та відшкодування моральної шкоди. Уточнивши вимоги
просив стягнути з відповідача
неотриманні під час проходження служби за період часу з 01.04.2002 року по
02.06.2004 р. додаткові
види грошового тримання,
а саме: відсоткової надбавки
до грошового утримання
за безперервну службу в органах
внутрішніх справ, особам які мають високі досягнення в службової діяльності в
розмірі 7 0%, відсоткової надбавки до
грошового утримання за
особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та
виконання особливо важливих завдань - в розмірі 50%, щомісячну доплату в
розмірі 50 % суми пенсії, яка б могла
бути йому нарахована; премії у розмірі
33,3%, що складає за зазначений вище період часу суму у розмірі 12 506,21
грн. та компенсацію за роботу
понад встановлений робочий час у розмірі 31 587,56 грн., усього просив стягнути
суму у
розмірі 44 094,17
грн. Також просив
стягнути з відповідача суму
матеріальної допомоги за 2002 - 2004 роки та недоотриману суму
одноразової вихідної допомоги.
Крім того вважає, що діями посадових осіб УМВС України в
М.Севастополі йому було заподіяну моральну шкоду, що проявилася у отриманні ним
фізичних страждань у вигляді отриманої хвороби язви 12-ті перстной кишки, яку
він оцінює у 6 000 грн.

Постановою
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 16 квітня 2007р. позовні
вимоги задоволені частково. Постановлено сягнути з УМВС України в м.
Севастополі на користь позивача суму
матеріальної допомоги у розмірі 2419,60 грн. В

2

задоволенні решти позовних вимог
- відмовлено. Судом
вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якої ставить питання про скасування постанови
у зв'язку з тим, що судом порушені норми матеріального
права та не повно з'ясовані обставини по справі та ухвалення постанови про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Згідно з Указом Президента України «Про надбавки військовослужбовцям
Служби безпеки України та працівникам органів
внутрішніх справ України за безперервну службу» від 24 квітня 2003р, № 370/2003, керівникам відповідних органів
внутрішніх справ надано право
встановлювати працівникам органів внутрішніх
справ України щомісячні надбавки за безперервну службу в органах безпеки
і органах внутрішніх справ у відсотках до грошового забезпечення, які мають
високі результати у службовій діяльності,
залежно від стажу служби.

Відповідно до вимог Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького
складу та оплату праці працівників органів
внутрішніх справ» № 926/96 від 04 вересня 1996р., керівникам
відповідних органів внутрішніх справ надано право встановлювати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ,
які мають право на пенсію за вислугу
років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25% до 50% суми пенсії, яка
б могла бути їм нарахована, надбавку
за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50% окладів грошового забезпечення, та преміювати осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ відповідно до їх
особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання,
створеного у розмірі чотиримісячного фонду грошового
забезпечення, без обмеження індивідуальних премій максимальними
розмірами.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач знаходився на публічній службі в Управлінні Внутрішніх справ м.
Севастополя, та був звільнений зі служби за
наказом начальника УМВС України в м. Севастополі № 76 від 02 червня 2006 року.

Після звільнення позивачу нарахована пенсія за вислугу років виходячи з грошового утримання яке йому було
нараховане та виплачено на час звільнення.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові у частини стягнення надбавок, премій та компенсацій суд першої інстанції
виходив з того що, за період служби позивачу нараховувались та виплачувались надбавки та премії відповідно до
наказів керівника та в межах фонду оплати праці.

З такими висновками судова колегія погоджується, оскільки вони зроблені відповідно до норм матеріального права та
повно з'ясованих обставин справи.

Як вбачається з позову, вимоги заявлено про стягнення надбавки за вислугу років, надбавки за особливі умови праці, доплату до пенсії, як працівнику, який залишився на
службі понад строк, який дає право на пенсію,
премій у зв'язку з тим, що він, як працівник не мав стягнень та
доган, тому має право на нарахування зазначених виплат у
найвищому розмірі.

3

Однак відповідно
до Інструкції про порядок застосування
нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх
справ на умов оплати праці працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького
складу» (далі Інструкції) п.7
зазначені виплати сплачуються у межах асигнувань в відсотковому розмірі.

Судом встановлено відповідно до доказів, що усі виплати сплачувались позивачу у відсотках в межах асигнувань.

Доводи апеляційної скарги щодо права
позивача на найбільші відсотки призначень, передбачених законодавством суд не може прийняти до уваги,
оскільки право на
встановлення розміру надбавки має керівник органу і суд таким правом на
володіє. Дії керівника позивачем не оскаржені.

У зв'язку з тим що підстав для перерахування призначених виплат не має, то у суда також були відсутні підстави для
задоволення позову у частині додаткового стягнення
невиплаченої одноразової вихідної допомоги та
моральної шкоди.

Таким чином, виходячи з доводів апеляційної скарги та позову, підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає
та відповідно до ст. 200 КАС України постанова
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 196, ст. 198 п. 1, ст. 200, ст. 205 ч. 1 п. 1, ст.
20 6 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 16
квітня 2007р. залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця з дня проголошення.