Справа № 22а-8406/08
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД_____
1-й інстанції Запотічний І.І.
Справа № 22а-8406/08
районний суд Львівської області
Ряд. стат.звіту №49
Справа
№2-25/2008
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Улицького
В.З.

суддів:
Багрія В.М., Обрізка І.М.

секретаря:
Ступницької Г.Я.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Миколаївського районного суду Львівської області від 04.03.2008 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Держівської виправної колонії №110, треті особи:
Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у
Львівській області, ОСОБА_2про стягнення грошового забезпечення, -

встановила:

У серпні 2006
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Держівської виправної колонії №110, третя
особа: ОСОБА_2про стягнення грошового забезпечення..

Позивач свої
позовні вимоги мотивував тим, що він проходив службу у Держівській виправній
колонії №110 на посаді молодшого інспектора відділу охорони.

Наказом №16
о/с ДВК №110 від 24.05.2006 року його було звільнено з займаної посади з
01.06.2006 року за п. 63 ж (за власним
бажанням). На день звільнення його вислуга у календарному обчисленні становить
15 років 7 місяців 17 днів, у пільговому - 20 років 2 місяці 6 днів.

Вважаючи, що
відповідачем всупереч вимог чинного на той момент законодавства безпідставно не
виплачене грошове забезпечення, позивач звернувся до суду.

Постановою
Миколаївського районного суду Львівської області від 04.03.2008 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду
оскаржив ОСОБА_1. Вважають, що
оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального і
процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для
справи та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проходив
службу у Держівській виправній колонії №110 на посаді молодшого інспектора
відділу охорони.

Наказом №16 о/с
ДВК №110 від 24.05.2006 року його було звільнено з займаної посади з 01.06.2006
року за п. 63 ж (за власним бажанням).
На день звільнення його вислуга у календарному обчисленні становить 15 років 7
місяців 17 днів, у пільговому - 20 років 2 місяці 6 днів.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачу встановлювалася і виплачувалася надбавка за
особливі умови служби з січня 2000 року по січень 2002 року, з січня 2003 року
по квітень 2005 року, з лютого по травень 2006 року в розмірі від 10 до 50
відсотків окладу грошового забезпечення.

Крім того
позивач був премійований в квітні-травні 2006 року. За період з травня 2003
року по травень 2006 року у розмірі від 5 до 50 відсотків позивачу
виплачувалася надбавка за безперервний стаж роботи.

Із грошового атестату № 18 ОСОБА_1. від
08.06.2006 р. вбачається, що при звільненні йому виплачено грошову допомогу у розмірі
3807,11 грн.

Право на отримання певних видів грошового
забезпечення встановлено Указом Президента України № 926/96 від 04.10.1996
року.

Так відповідно до п. 3 даного Указу, керівникам органів
внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів надано право
установлювати: особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в
інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла
бути їм нарахована; надбавки особам
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ: за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний
ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків окладів
грошового забезпечення; преміювати осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ.

На виконання вищевказаного Указу
Президента України» від 04.10.1996 року № 926/96 наказом МВС України № 149 від 11.06.1999
року затверджено Інструкцію «Про порядок застосування нормативних актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового
і начальницького складу органів внутрішніх справ» відповідно до якої зазначено, що до додаткових видів грошового утримання входять надбавки, доплати, преміювання, матеріальна
допомога.

З вищенаведеного вбачається, що керівнику кримінально-виконавчої установи надано право, а не
покладено на нього обов'язок установлювати
вказані доплати.

Як вбачається з копій звітів про
виконання загального фонду кошторису установи за 2000 р., 2001 р., 2002 р., 2003
р., 2004 р., 2006 р., кошторисів на 2000 р. 2001 р., 2002 р., 2003 р., 2004 р., 2006 р., звітів про виконання
кошторису доходів і видатків установи за
2000-2005 р.р., фінансування ДВК №110 відбувалося не в повному обсязі і керівництво установи в межах
асигнувань, що виділялися на утримання
цих органів установлювало надбавки, доплати та преміювало осіб рядового і начальницького складу.

Більше того згідно Законів України «Про
Державний бюджет України» на 2000-2006 роки керівники бюджетних установ і
організацій (військових формувань) утримують
чисельність працівників (військовослужбовців) та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове утримання),
включаючи видатки на премії та інші види заохочень та винагород,
матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового утримання), затверджених для бюджетних установ
(військових формувань) у кошторисах .

Таким чином, оцінивши докази в сукупності, колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими і не
спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 /
представника ОСОБА_3./ залишити без задоволення, а постанову Миколаївського
районного суду Львівської області від 04.03.2008 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу
протягом одного місяця може бути подана касаційна скарга безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
В. Багрій

І. Обрізко