Справа № 22-а-6140/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Дідик М.В. Справа № 22-а-6140/08
районний суд Хмельницької області ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства
фінансів України та Державного казначейства України на постанову Деражнянського
районного суду Хмельницької області від 29 січня 2008 року у справі № 2-а-2/08
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, управління
праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної
адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої щорічної грошової
допомоги, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької
області від 29 січня 2008 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1. до
управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної
державної адміністрації Хмельницької області (далі - УПСЗН Деражнянської РДА), Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та
соціальної політики України про стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги, передбаченої ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», як дружині померлого інваліда війни,
за 2005-2006 роки і вирішено стягнути на користь позивачки з Державного бюджету
України через Міністерство фінансів України та Державне казначейство України
1813 грн. спірної виплати.

Вказане судове рішення в апеляційному порядку оскаржено
відповідачами Державним казначейством України та Міністерством фінансів
України.

У поданій апеляційній скарзі Державне казначейство
України просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, якою повністю
відмовити у задоволенні вимог позивачки, покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту з'ясування
істотних обставин справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що
Державне казначейство України належним чином та відповідно до вимог Бюджетного
кодексу України і Законів України про Державний бюджет України на 2005-2006
роки виконало свій обов'язок щодо асигнування Міністерства праці та соціальної
політики України за цільовою програмою «Щорічна разова грошова допомога
ветеранам війни». Просить врахувати, що казначейство не є головним
розпорядником бюджетних коштів, не змінює видатки Державного бюджету України,
не має права розпоряджатися коштами, які призначені для виплати спірної
допомоги та не здійснює фінансування органів праці і соціального захисту
населення. Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не були
враховані положення бюджетного законодавства України.

Відповідач Міністерство фінансів України у поданій
апеляційній скарзі просить постанову Деражнянського районного суду Хмельницької
області від 29 січня 2008 року скасувати і ухвалити нову про відмову у
задоволенні вимог позивачки, покликаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального права та неврахування істотних обставинам
справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що головним
розпорядником коштів для виплати разової грошової допомоги є Міністерство праці
та соціальної політики України, якому щорічно з Державного бюджету України на такі
цілі виділяються відповідні кошти. Просить врахувати, що рішення
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 прийняте 09 липня 2007 року, тобто
після завершення виплати спірної допомоги у травні 2007 році, а також те, що
передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» розміри щорічної грошової допомоги на 2004-2007 роки не
були підтвердженні державним бюджетом, як основним фінансовим документом.
Вважає, що позивачці у належному розмірі та відповідно до вимог Законів України
про Державний бюджет України на відповідні роки і постанови Кабінету Міністрів
України № 177 від 18 лютого 2004 року було виплачено щорічну разову грошову
допомогу, як члену сім'ї померлого інваліда війни.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подані скарги підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи вимоги позивачки, суд першої інстанції
виходив з того, що вона є дружиною померлого інваліда війни, якій відповідно до
вимог ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Рішеннями Конституційного Суду
України від 01.12.2004 року та від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України, положення Законів України про Державний
бюджет України на 2004 та 2007 роки, якими обмежувався розмір щорічної разової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», у тому числі й членам сім'ї загиблих (померлих) інвалідів
війни. Розмір отриманої позивачкою у 2005-2006 роках разової грошової допомоги
до 5 травня суперечить вимогам зазначеного Закону і сума заборгованості перед
нею, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком
у відповідних роках, становить 1813 грн. і підлягає стягненню з Державного
бюджету України через Міністерство фінансів України та Державне казначейство
України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам
справи.

Безспірно встановлено, що позивачка є членом сім'ї
померлого інваліда війни, якій відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня
виплачується грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Дійсно, рішеннями Конституційного Суду України від
01.12.2004 року та від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» та ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», якими обмежувався розмір щорічної разової допомоги, передбаченої
вказаним Законом.

Однак, при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1. щодо
стягнення спірної грошової допомоги за 2005-2006 роки, на думку колегії суддів,
судом першої інстанції безпідставно не було враховано тієї обставини, що
положення ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та
ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», якими розмір
одноразової грошової допомоги до Дня Перемоги учасникам війни встановлювався на
рівні 50 грн., на предмет конституційності не розглядалися, у встановленому
порядку неконституційними визнанні не були та своєї чинності не втратили.

Самі рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 та
№ 20-рп/2004 стосуються виключно виплат за 2004 і 2007 роки та не можуть бути
застосовані до виплат за 2005-2006 роки.

Тому підстав для задоволення позовних вимог про стягнення
заборгованості із одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2005-2006 роки,
на думку колегії суддів, немає, а отже постанову суду першої інстанції слід
скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202 п. 3, 4, 205, 207
КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги Державного казначейства України та
Міністерства фінансів України задовольнити.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької
області від 29 січня 2008 року у справі № 2-а-2/08 скасувати і прийняти нову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України,
управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної
державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої
щорічної грошової допомоги за 2005-2006 роки відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій