Справа № 22-а-6998/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Юсип І.М. Справа № 22-а-6998/08
районний суд Івано-Франківської області ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Неміш О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 12 лютого 2008 року у справі № 2-а-4/08 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької
районної державної адміністрації Івано-Франківської області, треті особи
Галицько-Рогатинський районний об'єднаний військовий комісаріат, Державне
казначейство України про стягнення щорічної одноразової грошової допомоги,
компенсації втрати частини доходів, витрат на лікування та відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської
області від 12 лютого 2008 року частково задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної
державної адміністрації Івано-Франківської області (далі - УПСЗН Галицької РДА)
про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги, передбаченої ст.
12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, як учаснику бойових дій, за 2004-2007 роки у сумі 4982,25 грн.,
компенсації втрати частини грошових доходів в сумі 774,04 грн., витрат на
лікування в сумі 357,33 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн. і вирішено
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 2100 грн. спірної грошової допомоги
за 2007 рік. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Галицької РДА просить
зазначену постанову скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні вимог
позивача в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неврахування істотних обставин справи. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що управління належним чином і відповідно
до вимог Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” та постанови
Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 року виконало свій обов'язок
перед позивачем щодо виплати йому щорічної разової грошової допомоги, як учаснику
бойових дій, у сумі 280 грн. Вважає, що встановлений ст. 28 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за
віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно
із цим Законом, і не може враховуватися для розрахунку разової щорічної
допомоги. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення не були
враховані положення бюджетного законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що він є учасником бойових дій, якому відповідно до вимог ст.
12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
№6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення ст. 29
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким обмежувався
розмір щорічної разової допомоги, передбаченої Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, у тому числі й учасникам
бойових дій. Розмір отриманої позивачем у 2007 році грошової допомоги до 5
травня в сумі 280 грн. суперечить вимогам зазначеного Закону і сума
заборгованості перед ним, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком у 420
грн., становить 2100 грн. та підлягає стягненню з УПСЗН Галицької РДА у повному
обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам
справи.

Безспірно встановлено, що позивач є учасником бойових
дій, якому відповідно до вимог ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується
грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ст. 29 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, якими було обмежено розмір
щорічної допомоги до 5 травня, встановленої Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

За чинним законодавством України розмір мінімальної
пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Іншого
нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший
розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до
переконання, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не слід брати до уваги при вирішенні даного спору, оскільки
наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційних гарантій
та права на отримання щорічної допомоги до 5 травня, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це встановлено Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність вимог позивача у частині заборгованості з виплати щорічної грошової
допомоги за 2007 рік.

При визначенні розміру такої заборгованості колегія
суддів виходить із того, що станом на 01.04.2007 року розмір прожиткового
мінімуму, а відтак і мінімальної пенсії за віком, становив 410,06 грн.

З врахуванням виплаченої у 2007 році щорічної грошової
допомоги до 5 травня в розмірі 280 грн., сума заборгованості перед позивачем
ОСОБА_1 становить 1770,30 грн. (410,06 х 5 - 280) та виходячи з вимог ст. 171
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
підлягає виплаті відповідним управлінням праці та соціального захисту населення
у повному обсязі.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” розмірів щорічної грошової допомоги, як на причину
невиконання державою взятих на себе зобов'язань, до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у справі “Кечко проти України”).

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при
вирішенні даного публічно-правового спору було порушено норми матеріального і
процесуального права у частині визначення порядку і способу захисту порушених
прав та інтересів позивача у справі, а також розміру належної йому до виплати
грошової допомоги за 2007 рік, оскаржувана постанова у цій частині підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою УПСЗН Галицької РДА слід зобов'язати
нарахувати і виплатити позивачу недоплачену разову щорічну грошову допомогу у
сумі 1770,30 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202 п. 3, 4, 205, 207,
254 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської
області від 12 лютого 2008 року у справі № 2-а-4/08 в частині визначення
порядку виплати спірних коштів та розміру належної позивачу до виплати щорічної
грошової допомоги скасувати і прийняти у цій частині нову постанову.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту
населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області
провести нарахування та виплату недоплаченої ОСОБА_1 у 2007 році разової
щорічної грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, у сумі 1770,30
грн.

В іншій частині постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 12 лютого 2008 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій