Справа № 22а-6023/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада
2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П.,. Богаченка С.І.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Рівненської
міської Ради та заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 4
по вулиці П.Полтави,1 у місті Рівне про приєднання до апеляційної скарги

на постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 грудня 2007 року у справі № 2-а-899/07

за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

до Рівненської міської Ради

про визнання нечинним рішення Рівненської міської Ради №559
від 29 березня 2007 року, зобов'язання припинити протиправні дії та надати
згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

15 вересня 2007
року позивачі звернулись до Рівненського міського суду Рівненської області з
позовом до Рівненської міської Ради про визнання нечинним рішення Рівненської
міської Ради №559 від 29 березня 2007 року, зобов'язання припинити протиправні
дії та надати згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. З адміністративного позову вбачається, що позивачі є
співвласниками багатоквартирного житлового будинку №1/3 по вулиці П.Полтави в
місті Рівне, що стверджується документами про реєстрацію права власності на
нерухоме майно. Позивачі звернулись до Рівненської міської Ради із заявою про
надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1275 м2 за вказаною адресою. Управлінням архітектури
Рівненського міськвиконкому та управлінням земельних ресурсів позивачам було
відмовлено в погодженні графічної частини по причині того, що рішенням
Рівненської міської Ради № 559 від 29 березня 2007 року надано згоду на
розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1058
м2 на вулиці П.Полтави, ј для надання безоплатно у приватну власність
Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку №4 по вулиці Петра Полтави,1
м. Рівне, «Дім №4» для обслуговування житлового будинку, господарських будівель
та споруд.

Позивачі просили
суд задовольнити їхні вимоги в повному обсязі.

У запереченні на
адміністративний позов Рівненська міська
рада вказувала, що при прийнятті рішення Рівненської міської Ради від 29
березня 2007 року №559”Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на вулиці Петра Полтави,1/4”, процедура
розгляду питання про надання згоди на розроблення проекту відведення земельної
ділянки, визначена Земельним кодексом України, була дотримана повністю.

Постановою
Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2007 року
адміністративний позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення
Рівненської міської Ради №559 від 29 березня 2007 року в частині надання згоди
на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною
площею 1058 квадратних метрів на вулиці П.Полтави,1/4 для надання безоплатно у
приватну власність Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку №4 по
вулиці П.Полтави,1 в місті Рівне, «Дім № 4» для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд. Зобов'язано Рівненську міську Раду
надати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згоду на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1275 м2 у спільну
сумісну власність для обслуговування житлового будинку і господарських будівель
по вулиці П.Полтави №1/3 в місті Рівне.

Приймаючи
рішення, суд першої інстанції послався на ч. 2 ст. 18 Закону України «Про
планування і забудову територій», згідно якої при здійсненні планування і
забудови територій на місцевому рівні врахування приватних інтересів полягає у
забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у
власність чи у користування земельних ділянок.

Рішення суду
першої інстанції оскаржене в апеляційному порядку Рівненською міською Радою,
яка вважає постанову суду від 03 грудня 2007 року незаконною, ухвалену з
порушенням ст.202 КАС України,зокрема, норм матеріального права. Згідно
апеляційної скарги, судом не взята до уваги норма ст. 42 ч.2 ЗК України, яка
передбачає передачу земельної ділянки у приватну власність лише об'єднанню
співвласників будинку як юридичній особі, а не громадянам, як фізичним особам.

До апеляційної скарги, шляхом подання заяви, приєдналося Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку № 4 по вулиці П.Полтави,1 у місті Рівне і просило суд
апеляційної інстанції задоволити апеляційні вимоги

Перевіривши у
відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи ,
правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні,заслухавши учасників
розгляду справи, суддю-доповідача, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги і законність рішення суду
першої інстанції.

При цьому
колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.
1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На підставі ст.
69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності
до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1
ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Земельний Кодекс
України і Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачають
виключну компетенцію міської ради щодо передачі земельних ділянок комунальної
власності у власність чи користування громадян та юридичних осіб. Вирішення
питань про передачу земель комунальної власності у власність чи користування є
виключним правом міської ради як суб'єкта права власності на землю.

На підставі ст.
12 ЗК України до повноважень міської Ради, зокрема, відноситься розпорядження землями територіальних громад
та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 123
ЗК України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування
здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Суд першої
інстанції взяв до уваги норму ст. 40 ЗК
України, згідно якої громадянам України за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність
або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм,
визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть
набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

У матеріалах
справи знаходяться документи, що підтверджують право власності на квартири
співвласників в багатоквартирному житловому будинку в місті Рівне, на вулиці
П.Полтави,1/3 та обгрунтовуючі документи щодо розміру земельної ділянки:ескіз
генплану земельної ділянки площею 1275
м2, проектні пропозиції (викопіювання з плану землекористування) по передачі
земельної ділянки у спільну сумісну власність із визначеними межами земельної
ділянки, що перебуває у користуванні позивачів.

Відповідно до
ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України захист прав на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Спірна частина
земельної ділянки перебуває у фактичному використанні співвласників житлового
будинку по вулиці Петра Полтави,1/3, як місце паркування автомобілів жильців,
що вбачається з викопіювання із плану землекористування міста Рівне. Оспорюване
рішення Ради обмежує законні права позивачів на користування та одержання у
власність частини прибудинкової території орієнтовною площею 153 м2, яка
згаданим рішенням включена в площу
відведення прибудинкової
території іншого землекористувача - ОСББ №4 по вулиці П.Полтави, 1 в
місті Рівне,»Дім №4»..

З врахуванням
викладеного вище,постанова суду першої інстанції є законною, прийнятою з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись
ст.ст.160, 195, 196. 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1; 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Рівненської міської Ради та заяву
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 4 по вулиці П.Полтави,1 у
місті Рівне, які приєднались до апеляційної скарги - залишити без задоволення

Постанову
Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2007 року -
залишити без змін.

Дана ухвала
Львівського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя С.І.Богаченко