Справа № 2а-7376/08
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-7376/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Катунова В.В.,

при секретарі - Скороходової -
Серопян Е.С.,

за участю представника відповідача
Цимбалюк С.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом Харківського
обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слав'янське-5» про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом
до ТОВ «Слав'янське-5» в якому просить
суд стягнути з відповідача на користь Харківського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів 16530,93 грн. адміністративно -господарських
санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у
2007 році".

В обґрунтування позовних вимог Фонд соціального захисту інвалідів
посилається на те, що ТОВ «Слав'янське-5» у 2007 році повинно було створити 2 робочих місця для
працевлаштування інвалідів. При середньообліковій чисельності штатних
працівників облікового складу підприємства у 2007 році в кількості 44 осіб,
фактична середньооблікова численність інвалідів складала 1 особи.

На думку позивача, відповідач не
виконав нормативи щодо створення 1 робоче місце по працевлаштуванню інвалідів
чим порушив вимоги ст. ст.18,19 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", в зв'язку з чим зобов'язаний сплатити штрафні санкції за незайняті робочі
місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2007 році в сумі 16530,93
грн., з урахуванням розміру
середньорічної заробітної плати, як то передбачено ст.20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні" у відповідності до п. 2
Порядку сплати підприємствами, установами і організаціями суми
адміністративно-господарських санкцій та пені за невикористання нормативу
робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету
України від 31.01.2007р. № 70.

В судове засідання представник позивача
не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу в її
відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю - Цимбалюк С.В., проти задоволення
позову заперечував, пославшись на доводи викладені в запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів
в Україні" встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування
та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ,
організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок
і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати
для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і
забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним
законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для
організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 вищевказаного закону
для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8
до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно
розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Стаття 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів
в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому
числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні
особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19
цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального
захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається
в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві,
установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Аналіз вищевказаних норм закону дає підстави дійти до висновку, що на
підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману
працю покладено обов'язок по перше: виділити та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, по друге: надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, по третє: якщо
середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено
нормативом, сплатити відповідним
відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські
санкції.

При цьому обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на
створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування,
що перелічені в частині першій ст. 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ТОВ
«Слав'янське-5», перебуває на обліку в
Харківському обласному відділенні фонду соціального захисту інвалідів, як
підприємство, яке в своїй діяльності використовує найману працю.

Згідно форми 10-ПІ "Звіту про зайнятість та працевлаштування
інвалідів" за 2007 рік, що надавався відповідачем до Харківського
обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова
чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2007 році
становила 44 особи, з них середньооблікова чисельність інвалідів - штатних
працівників на підприємстві становить 1 особа,
чисельність інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування інвалідів, встановлено ст. 19 Закону України „Про
основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” становить 2 особи (а.с.4),
що відповідає вимогам законодавства.

Із звітів відповідача, поданих до Вовчанського районного Центру
зайнятості за формою статистичної звітності №3-ПН,
затвердженої наказом Державного комітету
статистики №420 від 19.12.05 року , вбачається, що підприємство в 2007 році належним чином
інформувало центр зайнятості про наявність вільних робочих місць на
підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Згідно довідки Вовчанського РЦЗ від
08.10.2008 року за № 4428 у 2007 році на підприємство був направлений
безробітний інвалід ОСОБА_1., з боку якого була відмова у працевлаштуванні.

Судом встановлено, що безпосереднього
звернення інвалідів до відповідача для працевлаштування не було. Фактів відмови
підприємства в працевлаштуванні
інвалідів, центром зайнятості не зафіксовано

Викладене свідчить про виконання відповідачем вимог щодо створення робочих
місць відповідно до нормативів встановлених ст. 19 Закону України „Про основи
соціальної захищеності інвалідів” та
належне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на
його підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів
для працевлаштування.

Згідно ч.1 ст. 217 ГК України господарськими
санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в
результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або
правові наслідки.

Відповідно до ч.1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності
учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері
господарювання.

Частиною 2 наведеної статті встановлено, зокрема, що учасник
господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для
пропущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України
передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть
бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил,
встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкту господарювання
вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані
на недопущення господарського правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем були виконані вимоги
Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів.

Доказів того, що підприємство не створило робочі місця для інвалідів,
відмовляло інвалідам у прийнятті на роботу,
несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію, необхідну
для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду
соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України позивачем не представлено, а
тому у суду немає жодних підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Харківського
обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з ТОВ
«Слав'янське-5» адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця,
призначені для працевлаштування інвалідів у 2007 році у сумі 16530,93 грн.
нормативно та документально необґрунтовані, суперечать діючому законодавству, а
тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

В задоволенні адміністративного позову Харківського обласного відділення
фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю
«Слав'янське-5» про стягнення суми по адміністративно-господарським санкціям за
незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2007
році у розмірі 16530,93 грн. -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання
у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 25 листопада 2008 року.

Суддя