Справа № 2а-53/08
Суддя: Стародуб Г.А.
Дата ухвалення: 2008-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа 2а - 53/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2008 р.
Красноперекопський
міськрайонний суд АР
Крим

У складі:
судді
Стародуб Г.А.

при секретарі Іванової Ю.А.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Красноперекопську

справу за
адміністративним позовом Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
у розмірі 5761,76 гр. і ОСОБА_1
до Красноперекопської
об'єднаної Державної
податкової інспекції про
визнання недійсним податкової
вимоги № 0 від 13.04.2007 р. про
стягнення податкового боргу
у розмірі 5761,76 гр.

В С Т А Н
О В И В:

Красноперекопська об'єднана Державна
податкова інспекція звернулась
з позовом до
суду доОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у
розмірі 5761,76 гр.

У ході
розгляду справи ОСОБА_1
звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Красноперекопської ОДПІ про
визнання недійсним податкової
вимоги № 0 від 13.04.2007 р. про
стягнення з неї
податкового боргу у
розмірі 5761,76 гр.

Ухвалою
суду від 23.06.2008 р. обидві справи
об'єднані в одне
провадження.

Свої позовні
вимоги позивач мотивує
тим, що 31.03.2007 р. ОСОБА_1 надала до
Красноперекопської ОДПІ декларацію
про доходи за 2006
рік, згідно якої остання
задекларувала спадкове майно, отримане нею,
яке складалось з грошового
вкладу на суму 3242,82 гр. - згідно копії
свідоцтва про право
на спадщину від 13.06.2006 р., майнового
паю, вартістю 3120 гр.,
земельного паю, вартістю
41201,2 гр., згідно
копій свідоцтв про
право на спадщину.

Після отримання
декларації
Красноперекопською ОДПІ був
зроблений розрахунок податку
з доходів фізичних
осіб, що підлягає сплаті
до бюджету, який
склав 5761,76 гр. і був
погоджений з ОСОБА_1

Відповідно до п.18.3
ст.18 Закону України
“ Про податок з
доходів фізичних осіб”
від 22.05.2003 р. №
889 -1У та згідно
з п.п. “г” п.п. 4.2.2 ст.4 Закону України “ Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед
бюджетами та державними
цільовими фондами” було
винесене податкове повідомлення від
13.04.2007 р. № /0 на
суму податкового зобов'язання
по податку з
доходів фізичних осіб
в розмірі 5761,76 гр.
і направлене ОСОБА_1.,
яке було нею
отримане 20.04.2007 р.

Також на адресуОСОБА_1 були направлені
дві податкові вимоги.

Не дивлячись
на те, що повідомлення
і податкові вимоги
відповідачкою були отриманні,
заборгованість з податку
доходів з фізичних осіб
у розмірі 5761,76
гр. на цей час
відповідачкою не погашена,
у зв'язку з
чим Красноперекопська ОДПІ
змушена звернутись до
суду.

Відповідачка свої позовні
вимоги мотивує тим, що
після смерті свого
чоловіка - ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., вона
прийняла спадщину у
вигляді: земельного паю, вартістю
41201,20 гр., майнового паю,
вартістю 3120 гр., грошового
вкладу в розмірі
3242,82 гр. , задекларувавши
спадщину у Красноперекопській ОДПІ.

Виходячи з розміру
задекларованої спадщини податкова інспекція
нарахувала податок, який
підлягав сплаті в
державний бюджет в
розмірі 5761,76 гр., на
підставі п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У. Тобто,
податкова інспекція застосувала
податок на спадщину, як
на об'єкт комерційної
власності, у розмірі
13% , не дивлячись
на те, що спадщина
нею прийнята на
підставі першого ступеня
споріднення.

Таким чином,
застосування
Красноперекопською ОДПІ цього
Закону суперечить діючому
законодавству, оскільки
згідно з ст. 3 Закону
України “ Про
цінні папери та
фондову біржу”, визначений
вичерпний перелік цінних
паперів, серед яких
сертифікат на право
на земельний пай
не значиться. Також не
може виступати сертифікат
на право на земельну
частку (пай) корпоративним правом, оскільки він
не підпадає під
визначення корпоративного права, передбаченого ст.167
ГК України.

Також відповідач неправомірно оподаткував податком
з доходів фізичних
осіб вклад, розміщений
спадкодавцем в установах колишнього
Ощадбанку СРСР, оскільки
згідно Закону України “ Про
державні гарантії відновлення
вкладів громадян України”,
такі вклади визнані
державним боргом України перед
населенням і до теперішнього часу
не погашені.

Зважаючи на те,
що Красноперекопська ОДПІ
невірно застосувала Закон,
оподаткувавши прийняту нею
спадщину у розмірі
13 % , позивачка просить суд
визнати податкове повідомлення - рішення Красноперекопської ОДПІ
№ /0 від
13.04.2007 р. недійсним.

Вислухавши представника Красноперекопської ОДПІ
Джемілєву Е.Ю., яка
підтримала заявлені вимоги
Красноперекопської ОДПІ у
повному обсязі і
наполягає на їх
задоволенні, а що стосується позовних
вимогОСОБА_1., то вважає, що
заявлені нею вимоги
не підлягають задоволенню
у зв'язку з
тим, що отримана ОСОБА_1. спадщина
є об'єктом комерційної
власності поряд з
корпоративним правом, а тому згідно
з п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У, вищезазначена
спадщина оподатковується податком
з доходів фізичних
осіб у розмірі 13 %,
окрім того, ОСОБА_1. пропущений
річний строк звернення
до суду, передбачений
ст. 99 КАС
України, оскільки податкове
повідомлення № /0 від
13.04.2007 р., отримане
нею 20.04.2007 р. , а вищевказаним
позовом до суду
вона звернулась лише
19.06.2008 р., підстав для
його поновлення суду
не надала, представник
позивачкиОСОБА_1 за
довіреністю від 19.06.2008 р. -
ОСОБА_4., заявлені вимоги
позивачки підтримав у
повному обсязі і
наполягає на їх
задоволені, відносно заявлених
вимог Красноперекопської ОДПІ,
заперечує на підставах, вказаних
в позові його
довіреною особою, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги Красноперекопської ОДПІ
задоволенню не підлягають,
позовні вимоги позивачкиОСОБА_1 підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_2, після
смерті якого, його
дружина - ОСОБА_1, прийняла
спадщину у вигляді: сертифікату
на право на
земельну частку (пай), розміром
3,63 в
умовних кадастрових гектарах,
вартістю 41201,20 гр.,
майновий пай у
СГП “ Новопавлів- ський” на
суму 3120 гр., та
грошових внесків у розмірі
3242,82 гр. з належними
відсотками та компенсаціями, які
зберігаються на рахунках
спадкодавця у відділені
Ощадбанку № 4562 м.
Красноперекопська, згідно свідоцтв
про право на
спадщину за законом
від 13.07.2006 р.

На вимоги
Красноперекопської ОДПІ ОСОБА_1
задекларувала за 2006 рік
доходи у вигляді
вищезазначеної спадщини у
розмірі 44321, 20 гр., яка
була отримана нею,
як спадкоємицею першої
черги.

На суму
спадщини ОДПІ, згідно п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У та
п.п.”г” п.п. 4.2.2 ст. 4 Закону
України “ Про
порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та
державними цільовими
фондами”, винесло та
направило ОСОБА_1. податкове
повідомлення № /0 від
13.04.2007 р. про
сплату податку 13%
від оцінки успадкованого
майна, що підлягає
сплаті до бюджету у
розмірі 5761,76 гр., яке
нею було отримане
20.04.2007 р.

Виходячи з того,
що Красноперекопська ОДПІ
невірно застосувала Закон,
оподаткувавши прийняту спадщину
у розмірі 13 % , ОСОБА_120.06.2008 р. звернулась до
суду про визнання
податкового повідомлення - рішення Красноперекопської ОДПІ
№ /0 від
13.04.2007 р. недійсним.

Відповідно до підпункту “в” п. 13.1 ст.13 Закону України
“ Про податок з доходів фізичних осіб”
від 23.05.2003 р., об'єктом
спадщини платника податку є
об'єкт комерційної власності, а
саме цінний папір ( крім
депозитного Ощадного, іпотечного
сертифіката), корпоративне право,
власність на об'єкт
бізнесу, як такий, тобто
власність на цілісний
майновий комплекс, інтелектуальна
( промислова) власність або право
на отримання доходу
на неї.

Згідно з частиною ” в” підпункту
13.2.1 пункту 13.2 ст.13
Закону України “ Про
податок з доходів фізичних осіб” ( в ред. від 23.05.2003
р.) оподаткування за ставкою
п.7.1 ст. 7 цього Закону
підлягає вартість об'єктів комерційної
власності, у т.ч. корпоративне
право, успадковане членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, то сума
податку складає 13% від
оцінки успадкованого майна.

Закон України “ Про цінні
папери та фондову біржу”
визначає цінні папери, як
грошові документи, які
засвідчують право володіння
або відносини позики,
визначають взаємовідносини між
собою, яка їх
випустила, та їх
власником і передбачають
виплату прибутку у
вигляді дивідендів або
відсотків, а також
можливість передачі грошових
та інших прав, що випливають
з цих документів,
іншим особам. Статтею
3 цього Закону
передбачено вичерпний перелік
видів цінних паперів,
серед яких сертифікат на
право земельної частки ( пай)
не зазначений.

Згідно з п. 1.4 ст. 1
Закону України “ Про
оподаткування прибутку
підприємств” сертифікат на
право земельної частки ( пай) і
свідоцтво про право
власності на майновий
пай також не
можна вважати цінними
паперами, оскільки ці
документи не засвідчують
право володіння або
відносини позики і
не відповідають вимогам,
установленим законодавством про цінні
папери.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу
України , корпоративні права -
це права особи,
частка якої визначається
в статутному фонді
( майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь
цієї особи в
управлінні господарською організацією,
отримання певної частки
прибутку ( дивідендів)
даної організації та
активів у разі
ліквідації останньої відповідно
до Закону, а
також інші правомочності, передбачені
законом та статутними
документами.

Виходячи з вищевикладеного не
може бути віднесеним до
об'єктів спадщини платника
податку, як корпоративне
право, отриманий ОСОБА_1
у порядку спадщини
сертифікат на право
земельної частки ( пай).

Відповідно до Національного
стандарту № 1 “ Загальні
засади оцінки майна
і майнових прав”,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від
10.09. 2003 р. № 1440,
цілісний майновий комплекс -
це об'єкт, сукупність
активів якого дає
змогу проводити певну
господарську діяльність. Цілісними
майновими комплексами є
підприємства, а також
їхні структурні підрозділи ( цехи, виробництва, дільниці тощо),
які можуть бути
виділені в установленому порядку в
самостійні об'єкти з
подальшим складанням відповідного
балансу та можуть
бути зареєстровані як
самостійні суб'єкти господарської
діяльності.

Таким чином, право
на земельну частку ( пай) , посвідчене
сертифікатом, право на
майновий пай, посвідчене
свідоцтвом, яке видане
Новопавлівською сільською радою,
не можна віднести
до жодного з
різновидів об'єктів комерційної
власності.

Згідно
Закону України “ Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України”
№537/96 від 21.11.1996 р. встановлені
зобов'язання держави перед
громадянами України, які
внаслідок знецінення втратили
грошові заощадження , поміщені в
період до 02.01.1992 р. в
установи Ощадного банку
СРСР та державного страхування СРСР, що
діяли на території
України, а також державні
цінні папери: облігації
Державної цільової безпроцентної
позики 1990 р., облігації Державної внутрішньої виграшної
позики 1982 р., державні
казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного
банку СРСР. Компенсація громадянам
України втрат від
знецінення грошових заощаджень
проводиться виключно в грошовій
формі за рахунок Державного бюджету
України, починаючи з 1997
р. Кошти для компенсації
заощаджень громадян визначаються
в Державному бюджеті
України окремою статтею. Порядок
перерахування коштів з
Державного бюджету України
установам Ощадбанку України
та колишнього Укрдержстраху
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України
“ Про виплату
у 2006 р.
громадянам України компенсації
втрат від знецінення грошових заощаджень та страхових внесків, вкладених
до 02.01.1992 року в установи Ощадбанку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, та викуп
облігацій Державної цільовою безпроцентної позики 1992 року. і державних
казначейський зобов'язань СРСР” № 1091
від 03.08.2006 року, позивачці з
відкритих на її ім'я на підставі свідоцтва про право на право про спадщину за
законом від 13.07.2006 року у відділенні Ощадбанку № 4562 м. Красноперекопськ ВАТ “Державний ощадний
банк України” з рахунків № Ч44527, 88013 сплачено 50 грн.

Відповідно
п.п.” Д” п.13.1. ст.. 13 ЗУ “Про податок з доходів фізичних осіб “ № 889 від
22.05.2003 року з змінами внесеними Законом України “Про внесення змін до
закону України “ Про податок з доходів
фізичних осіб щодо оподаткування
спадщини” від 19.01.2006 року № 3377, як
об'єкт спадщини платника податку з метою оподаткування визначені кошти, а саме
готівкові кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у
банках та небанківських фінансових установах. У тому числі депозитні ( ощадні)
, іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю.

Підпунктом 13.2.1.
пункту 13.2. ст. 13 цього Закону України
з змінами внесеними Законом України “ Про
внесення змін до
Закону України “ Про податок з
доходів фізичних осіб” щодо
оподаткування спадщини” від 19.01.2006 р. №3378, визначено, що об'єкти спадщини
оподатковуються при отриманні спадщини
спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення за нульовою ставкою
податку до будь - якого об'єкта
спадщини.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що
Красноперекопською ОДПІ незаконно
застосовано до ОСОБА_1податкова ставка, яка
визначена п.18.3 ст. 18
Закону України “ Про податок з доходів фізичних осіб” № 889
від 22.05.2003 року, а тому
податкове повідомлення № /0 від 13.04.2007 р.
є недійсним, оскільки
воно суперечить вимогам підпункту
13.2.1 пункту 13.2 ст.13
вищезазначеного Закону з змінами
внесеними Законом України “
Про внесення змін до
Закону України “Про
податок з доходів фізичних
осіб” щодо оподаткування спадщини”
від 19.01.2006 р. № 3377.

Посилання Красноперекопської ОДПІ на
те, що розрахунок податку, що
підлягає сплаті до
бюджету, був узгоджений
з ОСОБА_1 не
може бути прийнятий
судом до уваги,
оскільки з пояснень представника
ОСОБА_1свідчить те, що останній не була
роз'яснена та обставина, що
вона буде зобов'язана
сплатити до бюджету
5761,76 гр., що суперечить п.5.1 ст.5 Закону України “ Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед
бюджетами та державними
цільовими фондами”, згідно
якого податкове зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим
з дня подання
такої декларації.

Що
ж стосується пропущеного
річного строку зверненняОСОБА_1 з адміністративним позовом
до суду, передбаченого
ст. 99 КАС України, то виходячи
з того, що
ОСОБА_1 тимчасово знаходиться
в с. Колодязному, Ковельського р-ну,
Волинської обл., де на протязі
року здійснює сторонній
догляд за паралізованим
батьком - ОСОБА_3, то суд
вважає пропущений нею
строк з поважних
причин. Згідно ч.2 ст.100
КАС України, суд
вважає причину пропуску
строку звернення до
суду поважною.

Згідно п.4 ст.94 КАС України
судові витрати на
користь ОСОБА_1. не стягуються.

На підставі
викладеного і керуючись
ст.ст. 9,17,71,86 ,ч.4 ст.94, 99, 100 ч.2, 160 - 162 , 167 КАС
України, підпунктом 13.2.1 пунктом 13.2 ст.13 Закону
України “ Про податок з доходів
фізичних осіб” № 889 від 22.05.2003 року ( з
змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові
Красноперекопської об'єднаної Державної податкової інспекції
до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
у розмірі 5761,76 гр.
відмовити.

Пропущений ОСОБА_1 строк звернення
до суду з
адміністративним позовом до Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції про визнання
недійсним податкової вимоги
№ 0 від
13.04.2007р. р., вважати
поважним.

Визнати недійсним та
скасувати податкове повідомлення
Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової інспекції АР
Крим вимоги № 0
від 13.04.2007р. про нарахування та сплату
податкового зобов'язання на ім'я
ОСОБА_1 у розмірі 5761,76 гр.

У стягненні судових
витрат з Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції на користь ОСОБА_1 у
розмірі 3,40 гр. відмовити.

Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного
суду АР Крим
через Красноперекопський міськрайонний
суд АР Крим
шляхом подачі в
10-денний строк з
дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або
в порядку, передбаченому ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя