Справа № 22-а-13262/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

першій інстанції - Зінченко Т.О.
Суддя - доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
листопада 2008 року м. Донецьк
справа
Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:
суддів при секретарі
Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.
розглянувши у відкритому апеляційними скаргами
судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної в м. Луганську ради
Артемівського районного суду м.
30 вересня 2008 року
по справі
№ 2-а-270/08
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської районної в м. Луганську ради Головне
Управління Державного казначейства у Луганській області
визнання дій неправомірними,
зобов'язання зробити перерахунок, стягнення сум, -
У серпні 2008 позивач звернувся до суду з позовом, до
відповідачів, в якому просив визнати дії УПСЗН Артемівської районної в м.
Луганську ради щодо відмови у виплаті йому належної суми щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війти за 2007, 2008 роки
неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити виплати щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни 2 групи у розмірах, що
визначені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2007, 2008 роки , а саме 6368,48 гривень.
обґрунтування позову позивач зазначає, що він є інвалідом війни 2 групи та у
відповідності до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у
розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Постановою Артемівського районного суду м. Луганська від
30 вересня 2008 року позов було задоволено.
Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є інвалідом війни 2 групи та відповідно до ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має
право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних
З урахуванням фактично отриманих позивачем сум, суд
першої інстанції визнав дії УПСЗН Артемівської районної в м. Луганську ради, що
полягають у неповній виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2008 рік неправомірними та зобов'язав УПСЗН Артемівської районної в м.
Луганську ради виплатити позивачу недоплачену суму щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2008 рік у розмірі 6368,48 грн.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, управління
зазначило, що виплати були здійсненні правомірно, виходячи із розміру
визначеному Законом України про Державний бюджет України на 2008 рік.
які беруть участь у справі до апеляційного суду за викликом не прибули.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає
залишенню без змін, з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, у зв'язку з
чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання одноразової
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ст. 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, в редакції Закону Про внесення змін до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від
23.12.2004р. № 2291-IV, мінімальний
віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму
втратили працездатність, визначеного законом.
Згідно ст. 2 ч.1 Закону України
"Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14,
прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», мінімальна пенсія за віком на момент виплати становила
При цьому, ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії
за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток.
Отже, мінімальний розмір пенсії за
віком станом на 01.04.2007 рік складав 410 грн. 06 коп.
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. № 1058-XIV, мінімальна пенсія за віком станом на 01.04.2008 року
встановлена в розмірі 481 грн.
Фактично позивач отримав від
Управління праці грошову допомогу до п'ятого травня у 2007 році - 360 грн. При
цьому відповідач керувався положенням ст.29 Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік", у 2008 році в розмірі 400 грн. При цьому
відповідач керувався Постановою КМУ від 12.03.2008 року № 183 у відповідності
до положенням пункту 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”.
Однак, Рішенням Конституційного
Суду України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався
розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж
передбачено Законом, визнано такою, що не відповідає Конституції України.
Положення п.п. «б» п.п. 2 пункту 20
розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України
“Про Державний бюджет України на 2008 рік”, згідно якого розмір допомоги до 5
травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний бюджет України" визнані неконституційними
рішенням Конституційного Суду України від № 10-рп від 22.05.2008 р.

Відповідно
до ст. 3 Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають
зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Враховуючи, що позивачу сплачена
грошова допомога за 2007, 2008 роки у розмірах менших, ніж передбачено Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав дії відповідача
неправомірними та стягнув з управління праці на користь позивача 6368,48 грн. недоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 5
травня, як інваліду війни 2 групи за 2007, 2008 роки.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і підстав
для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної в м. Луганську ради на постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 30 вересня 2008 року у справі № 2-а-270/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської
районної в м. Луганську ради « про визнання дій неправомірними, зобов'язання
зробити перерахунок, стягнення сум» - залишити без задоволення, а постанову
суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: