Справа № 22а-5567/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада
2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Богаченка С.І.,

при секретарі
судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Управління
праці та соціального захисту населення Полонської районної державної
адміністрації

на постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 20 листопада 2007 року у справі № 2а-119/07

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Міністерства праці та соціальної політики України, Управління праці та
соціального захисту населення Полонської районної державної адміністрації

про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої
разової щорічної допомоги , -

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної
політики України, Управління праці та соціального захисту населення Полонської
районної державної адміністрації, просили стягнути з відповідачів на їх користь
суму невиплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2004-2007 роки в
розмірі: ОСОБА_1 - 10400,10 грн., ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 5022,45 грн. кожному.

Постановою
Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2007 року
позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України в особі
Державного казначейства України в користь ОСОБА_1 в сумі 6750,60 грн. та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 3270,30 грн. кожному
недоплачену щорічну разову грошову допомогу за 2006 та 2007 роки.

Постанову
в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Управління праці та соціального
захисту населення Полонської районної державної адміністрації, вважає її
незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною
5 ст. ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено щорічно до 5 травня виплачувати учасникам
бойових дій - 5 мінімальних пенсії за віком, а інвалідам І групи - 10
мінімальних пенсії за віком.

Згідно з
ст. 44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» щорічна разова
грошова допомога учасникам бойових дій встановлена у розмірі 120 грн. та
інвалідам І групи у розмірі 195 грн.

Ст. 34
Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» щорічна разова
грошова допомога учасникам бойових дій встановлена у розмірі 250 грн.,
інвалідам І групи у розмірі 400 грн.

Ст. 30
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» щорічна разова грошова
допомога учасникам бойових дій встановлена у розмірі 250 грн., інвалідам І
групи у розмірі 400 грн.

Ст. 29
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щорічна разова
грошова допомога учасникам бойових дій встановлена у розмірі 280 грн., інвалідам
І групи у розмірі 450 грн.

Даними
нормами були внесені зміни, зокрема, до ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В силу
ст. 95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п. 37 ст. 2 Бюджетного
кодексу України, субвенції - між бюджетні трансферти для використання на певну
мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання
субвенцій.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року № 177 «Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що Міністерство
фінансів і Державне казначейство забезпечує щороку до 10 квітня виділення
коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», у розмірах, установлених Законом України Про Державний
бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам
праці та соціального захисту.

Положення
ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», втратили
чинність на підставі Рішення Конституційного Суду N 20-рп/2004 від 01.12.2004
року. Однак дане рішення прийняте в кінці року, що унеможливлює нарахування та
виплату вказаної вище грошової допомоги в розмірах встановлених Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Положення
ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» та ст. 30
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» як на час виникнення
спірних правовідносин, так і на даний час є чинними, не визнавались у
встановленому порядку неконституційними, тому є обов'язковими для виконання.

Положення
ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило
чинність на підставі Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №
6-рп. Отже, позивачі мають право на отримання недоплаченої частини щорічної
разової грошової допомоги як учасники бойових дій за 2007 рік в розмірі 1770,30
грн., як інвалід І групи в розмірі 3650,60 грн.

Наведене
підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, як
зазначив Європейського Суду з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у
справі Кечко проти України, заява №63134/00, в межах свободи дій держави
визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету.
Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи
відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення
Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Саме,
приймаючи Закони України про Державні бюджети України на відповідні роки
держава, в особі Верховної Ради, в межах повноважень передбачених ст. 95
Конституції України, визначає видатки на загальносуспільні потреби, розмір та
їх цільове спрямування. Одночасно, прийняття Верховною Радою законів про
Державний бюджет України не залежить від дій, волевиявлення відповідних Управлінь праці та соціального захисту
населення, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України,
тобто органів, які є виконавцями вказаних законів і прийняття яких знаходиться
поза межами їх повноважень.

Разом з
тим, колегія суддів враховує, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України
від 18.02.2004 року № 177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечує
щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики
для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірах, установлених
Законом України Про Державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого
перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту. Отже, згідно з
даною нормою, виплату допомоги здійснюють місцеві органи праці та соціального
захисту, тому слід зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області
здійснити позивачу дану виплату.

Отже,
суд першої інстанції не правильно вирішив справу по суті і помилково застосував
норми матеріального права щодо стягнення вказаних коштів з Державного бюджету
України в особі Державного казначейства України, тому це є підставою для
скасування оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.ст. 207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Полонської районної
державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову
Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2007 року у
справі № 2а-119/07 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та
соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту населення
Полонської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги скасувати та прийняти нову
постанову, якою зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Полонської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_3
невиплачену частину разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій
за 2007 рік в розмірі по 1770,30 грн. кожному; ОСОБА_1 як інваліду І групи за
2007 рік в розмірі 3650,60 грн.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя С.П.
Нос

Суддя
С.І.
Богаченко