Справа № 22-а-8667/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуюча у I інстанції: Виноградова В.В. Справа № 22-а-8667/08
суд Хмельницької області ряд. стат. звіту №
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича Т.В.,

суддів - Ліщинського А.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Сивулич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 на постанову господарського
суду Хмельницької області від 03 квітня 2008 року у справі № 10/132-НА
за його позовом до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції
Хмельницької області в особі Нетішинського відділення, третя особа на стороні
відповідача державна податкова адміністрація у Хмельницькій області про
визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

Приватний підприємець ОСОБА_1 (далі - ПП ОСОБА_1)
звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Нетішині
№ /14618 від 02.10.2007 року про застосування штрафних (фінансових)
санкцій за порушення вимог Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у
сумі 3354 грн.

Постановою господарського
суду Хмельницької області від 03 квітня 2008 року у справі № 10/132-НА у
задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ПП ОСОБА_1 просить скасувати
вказану постанову та прийняти нове судове рішення про задоволення його позову.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що висновок суду першої
інстанції про правомірність проведеної податковим органом перевірки суперечить
вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 11, 111, 112
Закону України “Про державну податкову службу в Україні”. Крім того, звертає
увагу суду апеляційної інстанції на те, що кошти у сумі 572 грн. були виявлені
при проведення перевірки у конверті, що знаходився у ящику одного із столів. Ці
кошти зберігалися окремо від денної виручки і призначалися для розрахунку з
представником ТОВ “Гермес” за товар, який був попередньо замовлений. Вказана
обставина підтверджується накладною № 23760 від 21.09.2007 року та квитанцією
від прибуткового касового ордеру № 1164 від 21.09.2007 року, виданих позивачу
ТОВ”Гермес” на суму 549,96 грн., однак не була взята до уваги судом при
вирішенні спору.

Представник апелянта у ході апеляційного розгляду
підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у судовому
засіданні апеляційного суду вимоги апелянта заперечив, просить залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПП ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив із того, що у ході перевірки кіоску, що належить
позивачу, працівниками контролюючого органу було виявлено та зафіксовано у акті
перевірки № 22011980/2302 факти порушення вимог пп. 1, 2, 11, 13 ст. 3
Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”. До акту перевірки було додано письмові пояснення продавця ОСОБА_2,
яка була присутня під час перевірки, підтвердила виявлені порушення та суму
наявних коштів на місці проведення розрахунків. Перевірка була проведена у
межах Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Посадові особи податкового
органу були допущені до перевірки, їм було надано необхідні документи для
проведення перевірки та письмові пояснення з приводу виявлених порушень.
Передбаченим у Законі України “Про державну податкову службу в Україні” правом
недопуску до проведення перевірки позивач не скористався. Постановою
Нетішинського міського суду від 12.10.2007 року у справі № 3-5500/07 особу, яка
була присутня під час перевірки (продавця ОСОБА_2), за порушення ст. 3 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” було притягнено до адміністративної
відповідальності, що з урахуванням вимог ч. 4 ст. 72 КАС України не дає підстав
для визнання протиправним та скасування оспорюваного позивачем рішення ДПІ у м.
Нетішині.

Даючи правову оцінку ухваленому судом першої інстанції
судовому рішенню та доводам апелянта, викладеним у апеляційній скарзі, колегія
суддів виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як безспірно встановлено судом, 20 вересня 2007 року
працівниками податкового органу було проведено перевірку кіоску, що розміщений
по вул. Миру, 2 у м. Нетішині Хмельницької області та належить позивачу ПП
ОСОБА_1. При цьому вони мали відповідні направлення на проведення перевірки і
були безперешкодно до пущені до неї продавцем кіоску ОСОБА_2, яка у подальшому
підписала акт перевірки без зауважень та визнала виявлені у ході перевірки
порушення вимог ст. 3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”.

Оскільки працівник позивача не скористався можливістю
недопуску працівників податкового органу до перевірки, передбаченого вимогами
ч. 2 ст. 112 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні”, та допустив їх до такої, підписавши без зауважень акт перевірки,
колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність
покликань апелянта на порушення працівниками податкового органу порядку її
проведення.

Одночасно колегія суддів не надає віри покликанням
апелянта на те, що виявлені у ході перевірки необліковані кошти призначалися
для розрахунку з постачальником товару, та визнає підставним висновок суду про
те, що з урахуванням визнання продавцем позивача ОСОБА_2 наявності виявлених у
ході перевірки фактів порушення вимог Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” та притягнення її за це до адміністративної відповідальності
постановою Нетішинського міського суду від 12.10.2007 року у справі №
3-5500/07, підстав для задоволення позовних вимог ПП ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного колегія
суддів приходить до переконання, що при вирішення даного публічно-правового
спору судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини
справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову господарського
суду Хмельницької області від 03 квітня 2008 року у справі № 10/132-НА -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
А.М.Ліщинський

В.В.Ніколін