Справа № 2-а-17619/08
Суддя: Черноліхова С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Черноліхова С.В. ,

при секретарі -
Костарчуку О.Ф. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1

до
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації,
Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат

про стягнення 3428,53 грн.,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з вказаним
позовом, просить стягнути з відповідачів недоплачену щорічну одноразову грошову
допомогу, як учасникам війни за 2004-2007 роки, в сумі 3428,53 грн.. Вимогу мотивує тим, що їй як
учаснику війни, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", щорічно до 5 травня повинна
виплачуватися разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком. Однак, у 2004-2007 роках вона виплачувалася відповідачами в неповному
розмірі чим були порушені її права. Крім того, просить поновити строк звернення
до суду по цим виплатам, оскільки їй не було відомо про неконституційність
положень Законів щодо обмеження розміру цих виплат.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася. В позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності.

Представники відповідачів до суду
не з'явилися, своїми процесуальними правами, що передбачені ст. 49 КАС
України, не скористалися, щодо причин
неявки до суду не вказали, незважаючи на те, що про час і місце судового
засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1., є
учасником війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 14 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка
отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2004 році - не одержувала, 2005
році - 50,00 грн., 2006 році - 50,00 грн., 2007 році - 55,00 грн., тобто з урахуванням
обмежень, встановлених Законами України “Про Державний бюджет України на 2005
рік”, “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”.

Ст. 22 Конституції України
закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 2 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством
України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені
цим законом, є недійсними.

Таким чином суд вважає, що
позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі,
визначеному ст. 14 Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, а дії Головного управління праці та соціального захисту
населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати їй
зазначеної грошової допомоги у 2007році у розмірі меншому, ніж це визначено
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
є не правомірними.

Відповідно до ст. 17-1 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах передбачених статтями
12-16 цього Закону, здійснюються органами праці та соціального захисту
населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід
стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації.

Стягненню підлягає допомога за 2007
рік, оскільки початок перебігу строку звернення до суду про стягнення
заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного
року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.17-1 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”).

З врахуванням отриманої позивачем
разової грошової допомоги за 2007
рік, суд вважає необхідним стягнути на
її користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі
1175,18грн. (410,06 грн. х 3 - 55 грн).

В решті позов задоволенню не
підлягає, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду по щорічних
виплатах разової грошової допомоги за 2004 - 2006 роки і підстав для його
поновлення немає.

Керуючись ст. 22 Конституції
України, ст.ст.2, 14, 17-1 Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст.ст.
86, 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1. щорічної разової
грошової допомоги у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Стягнути з Головного управління
праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної
адміністрації на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті разової
грошової допомоги за 2007 рік в розмірі
1175,18 грн.

В задоволені решті позовних вимог
відмовити.

Постанова Житомирського окружного
адміністративного суду набирає законної
сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та
апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через Житомирський
окружний адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного
суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: С.В.
Черноліхов