Справа № 2-а-2367/07
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2007-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2367/07 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року м. Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

судді Вовченко О.А.,

при секретарі Мірза Р.В.

за участю:
позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача - Гавриленко І.О.,
(довіреність від 21.05.2007 року),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної
адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату разової грошової допомоги до 5 травня,
про негайне виконання постанови,
суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
16 жовтня 2007 року звернувся до Одеського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Київської районної адміністрації Одеської міської ради про
зобов'язання здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5
травня, про негайне виконання
постанови.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримав
позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив зобов'язати відповідача здійснити
виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік .

Опитаний в
судовому засіданні, представник
відповідача - Гавриленко І.О., з
позовними вимогами не згоден та вважає їх безпідставними, з підстав викладених у письмових
запереченнях на позов, та просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши
пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1, є учасником бойових дій, і має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни, що підтверджується:
безтерміновим посвідченням НОМЕР_1 від 23.12.2003 року, в якому зазначено, що позивач є учасником бойових дій і має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно
до ст.
12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993р.№3551-Х11 зі змінами,
щорічно, до 5 травня учасникам
бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Статтею
17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
визначено, що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків.

У 2007 році
розмір мінімальної пенсії за віком встановлений
ст. 28 ч. 1 Закону України«Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-1V від 09.07.2003р. у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність і
відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V (зі змінами) встановлено з 1 квітня в розмірі - 406
гривен.

Таким чином
позивачу, як учаснику бойових дій, повинно було бути виплачено у 2007 році -
2030 гривен (406 грн. х 5).

Однак
виплата була здійснена на підставі
ст. 29 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
як учаснику бойових дій в розмірі 280 гривен, що підтверджується листом Управління праці
та соціального захисту населення Київської районної адміністрації Одеської
міської ради № 2888 від 24.10.2007 року .

Згідно ч.2 ст.
19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

2

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб
визначений Конституцією та законами України.

Відповідно
до рішення Конституційного суду України від 9.07.2007 року (справа про
соціальні гарантії громадянам) положення
ст. 29 Закону України «Про
державний бюджет» на 2007 року, щодо
розмірів виплат щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» визнані
неконституційними і втрачають силу з дня ухвалення Конституційним Судом України
цього рішення.

Проаналізувавши
діюче національне законодавство, та
оцінивши зміст Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 - IV від 09.07.2003 року з точки зору його відповідності
Конституції України, яка згідно ст. 8
має найвищу юридичну силу, суд
приходить до висновку, що, виходячи із вимог ст. 22
Конституції України при прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних
законів держава не вправі допускати звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод, у тому числі і для ветеранів
війни, Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551 -XII (зі
змінами) встановив, що нормативні акти
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Виходячи з
правової позиції Конституційного Суду України,
який неодноразово розглядав питання щодо конституційності положень
законів України про Державний бюджет України у частині обмеження пільг, компенсацій і гарантій, на які відповідно до чинного законодавства
мають право окремі категорії громадян. Для значної кількості громадян України
пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачено чинним
законодавством, є додатком до основних
джерел існування, необхідною складовою
конституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня ( ст. 48 Конституції України, який принаймні не може бути нижчим від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом (частина третя статті 46 Конституції України), тому звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.
Зупинення його дії можливе за умови введення відповідно до пункту 31 частини
першої статті 85, пункту 19 частини
першої статті 92 Конституції України надзвичайного стану (стаття 64 Конституції
України) (Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5 -
рп/2002(005р710-02) у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій). За таких
обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню

Зважаючи на
викладене, розрахунок разової грошової
допомоги повинен становити 2030 грн. (2007 р. - 406*5=2030). Позивачу виплачено
у 2007р.- 280 грн., тому заборгованість
по разовій щорічній допомозі до 5 травня становить - 1750 грн. (2030 - 280).

Статтею 256 КАС
України, передбачено які постанови суду
підлягають негайному виконанню, проте
постанови суду по справі про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату
разової грошової допомоги до 5 травня не відноситься до переліку постанов
зазначених в даній статті, тому суд
вважає що адміністративний позов в частині вимог щодо негайного виконання постанови
суду не підлягає задоволенню.

Враховуючи вище
викладене, а також що позивачем
доведено, що позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової
допомоги до 5 травня є законними і обґрунтованими, заснованими на діючому законодавстві, підтверджуються доданими до позову
документами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави,
оскільки позивач від сплати судового збору звільнені відповідно до ст. 22
Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та п. 18 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст.
ст. 160, 161-163 КАС України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Київської районної
адміністрації Одеської міської ради провести нарахування й виплату недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій ОСОБА_1
за 2007 рік.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.