Справа № 22-а-13764/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанці

Суддя-допов
ідач Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АП
ЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
«18» листопада 2008 року

справа № 22-а-13764/08
м. Донецьк, бул. Шевчен
ка, 26
Донецький апеляційний ад
міністративний суд у складі
колегії суддів:
головуючого судді Старосу
да М.І.
суддів Шаптали
Н.К., Василенко Л.А.
при секретарі судового за
сідання Кірсановій М.В.

за участю позивачаЛок
тіонова М.І.
представника відповідача
Савельєвої В.О.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляцій
ну скаргуОСОБА_1
на постанову Ясинуватс
ького міськрайонного суду До
нецької області
від 24 вересня 2008 року
по справі№ 2-а-92/08
за адміністративним позов
ом ОСОБА_1
до відповідача управлі
ння праці та соціального зах
исту населення Ясинуватськ
ої міської ради Донецької об
ласті
про визнання дій відпов
ідача неправомірними та стяг
нення недоотриманої суми на
оздоровлення за 2004, 2005, 2006 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду
з вищевказаним позовом.
Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецьк
ої області від 24 вересня 2008 рок
у у справі № 2-а-92/08 в задоволені п
озовної заяви ОСОБА_1. від
мовлено.
Суд першої інстанції дійшо
в до такого висновку, виходяч
и з наступного. Представники
відповідача просили застосу
вати строк позовної давнини,
яка передбачена статтею 99 КАС
України. Даною статтею перед
бачено, що для звернення до ад
міністративного суду за захи
стом прав, свобод та інтересі
в особи встановлюється річни
й строк, який, якщо не встановл
ено інше, обчислюється з дня, к
оли особа дізналася або пови
нна була дізнатися про поруш
ення своїх прав, свобод чи інт
ересів.
Позивач не погодився із заз
наченою постановою суду перш
ої інстанції та подав апеляц
ійну скаргу, в якій він просит
ь скасувати судове рішення т
а прийняти нову постанову, як
ою задовольнити позовні вимо
ги в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує невірним застос
уванням судом першої інстанц
ії норм матеріального права.

Дослідивши матеріали спра
ви, колегія суддів встановил
а.
ОСОБА_1. є учасником лік
відації наслідків аварії на
Чорнобильській АЄС першої ка
тегорії, мав ІІІ групу інвалі
дності до 13.12.2006 року, на цей час м
ає ІІ групу інвалідності.
Перебуває на обліку в управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Ясинуватс
ької міської ради Донецької
області як особа, яка є учасни
кам ліквідації наслідків ава
рії на Чорнобильській атомні
й електростанції, категорія
1, у звязку з чим користуєтьс
я правами та пільгами, передб
аченими Законом України “Про
статус і соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок Чорнобильської катас
трофи”.
Статтею 48 Закону України “П
ро статус та соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи” передбачена щоріч
на допомога на оздоровлення,
зокрема, інвалідам ІІІ групи
чотири мінімальних зароб
ітних плат, при цьому розмір м
інімальної заробітної плати
встановлюється на момент ви
плати.
Фактично відповідачем вип
лачена позивачам щорічна доп
омога на оздоровлення:
за 2004 рік в сумі 21 грн. 50 коп.,

за 2005 рік в сумі 90 грн.,
за 2006 рік в сумі 120 грн.
Як вважає відповідач, при ви
платі щорічної допомоги на о
здоровлення треба керуватис
ь розміром такої допомоги, як
ий встановлений Постановою К
абінету Міністрів України ві
д 26.07.1996 року № 836 “Про компенсацій
ні виплати особам, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи”, а з 2005 року
Постановою Кабінету Міністр
ів України від 12.07.2005 року № 562 “Пр
о щорічну допомогу на оздоро
влення громадянам, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи”.
Колегія суддів вважає таки
й висновок помилковим, а апел
яційну скаргу такою, що підля
гає частковому задоволенню з
наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 Кодексу а
дміністративного судочинст
ва України завданням адмініс
тративного судочинства є зах
ист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових від
носин від порушень з боку, у то
му числі, органів державної в
лади.
Статтею 19 Конституції Украї
ни встановлено, що органи дер
жавної влади та органи місце
вого самоврядування, їх поса
дові особи зобовязані діят
и лише на підставі, в межах пов
новажень та у спосіб, що перед
бачені Конституцією та закон
ами України.
Відповідно до статті 50 Конс
титуції України кожен має пр
аво на безпечне для життя і зд
оровя довкілля та на відшк
одування завданої порушення
м цього права шкоди.
Основні положення що
до реалізації конституційно
го права громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи, зокрема, соці
альний захист потерпілого на
селення, визначені Законом У
країни “Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи”.
Статтею 63 Закону передбачен
о, що фінансування витрат, пов
'язаних з реалізацією цього З
акону, здійснюється за рахун
ок Державного бюджету Україн
и.
Відповідно до ст. 48 спеціаль
ного Закону щорічна допомога
на оздоровлення сплачується
органами соціального захист
у населення за місцем прожив
ання громадянина.
Постановою Кабінету Мініс
трів України від 4 березня 2002 ро
ку № 256, якою затверджений Поря
док фінансування видатків мі
сцевих бюджетів на здійсненн
я заходів з виконання держав
них програм соціального захи
сту населення за рахунок суб
венцій з державного бюджету,
встановлено, що головними ро
зпорядниками коштів місцеви
х бюджетів на здійснення зах
одів з виконання державних п
рограм соціального захисту н
аселення є керівники головни
х управлінь, управлінь, відді
лів та інших самостійних стр
уктурних підрозділів місцев
их держадміністрацій, викона
вчих органів рад, до компетен
ції яких належить питання пр
аці та соціального захисту н
аселення.
Таким чином, відповідач є го
ловним розпорядником коштів
місцевого бюджету за рахуно
к субвенцій з державного бюд
жету та на нього покладений о
бовязок щодо реалізації ме
ханізму фінансування вида
тків місцевих бюджетів на зд
ійснення заходів з виконання
державних програм соціально
го захисту населення, зокрем
а, пільг громадянам, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи.
Колегія суддів вважає необ
ґрунтованим застосування ві
дповідачем при виплаті щоріч
ної допомоги на оздоровлення
розміру таких виплат, який вс
тановлений Постановою Кабін
ету Міністрів України від 26.07.19
96 року № 836 “Про компенсаційні в
иплати особам, які постражда
ли внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та з 2005 року Пос
тановою Кабінету Міністрів У
країни від 12.07.2005 року № 562 “Про що
річну допомогу на оздоровлен
ня громадянам, які постражда
ли внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.
Статтею 48 Закону України “П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської кат
астрофи” передбачена щорічн
а допомога на оздоровлення о
собам, зокрема, інвалідам ІІ г
рупи пять мінімальних з
аробітних плат, інвалідам
ІІІ групи чотири мін
імальних заробітних плат
, при цьому розмір мінімально
ї заробітної плати встановлю
ється на момент виплати.
Тобто, нормами спеціальног
о Закону визначений розмір щ
орічної допомоги як величина
, кратна розміру мінімальної
заробітної плати, встановле
ної Законом на час здійсненн
я виплати.
Всупереч нормам спеціальн
ого закону, зазначеними пост
ановами встановлені конкрет
ні розміри такої допомоги в т
вердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 8 Конститу
ції України в Україні визнає
ться і діє принцип верховенс
тва права.
Згідно частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідно
сті нормативно-правового акт
а Конституції України, суд за
стосовує правовий акт, який м
ає вищу юридичну силу у відпо
відності до пункту 2 Указу Пре
зидента України “Про Єдиний
державний реєстр нормативни
х актів” від 27.06.1996 року стосовно
преюдиції нормативних актів
.
Виходячи із загальни
х засад пріоритетності закон
ів над урядовими нормативним
и актами при вирішенні даног
о спору підлягають застосува
нню норми ст. 48 Закону “Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи” та Закони України про вст
ановлення розміру мінімальн
ої заробітної плати на 2004, 2005 ро
ки, а не вказані Постанови КМУ
.
Таким чином, дії відповідач
а в частині виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоро
влення у розмірі 21 грн. 50 коп. за
2004 рік та 90 гривень за 2005 рік, кол
егія суддів визнає неправомі
рними.
Проте, колегія суддів вважа
є за необхідне відмовити в ча
стині позову про стягнення н
едоотриманої суми за 2006 рік, ос
кільки дія абзацу другого та
третього частини четвертої
статті 48 була зупинена в части
ні виплати компенсацій і доп
омоги у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної пл
ати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 З
акону України N3235-IV(3235-15) від 20.12.2005р. “
Про Державний бюджет України
на 2006 рік”, який до теперішньог
о часу не визнаний неконст
итуційним Конституційни
м Судом України.
Колегія суддів вважа
є неправомірним висновок суд
у першої інстанції щодо заст
осування річного строку, вст
ановленого частиною2 статті
99 КАС України, оскільки, відпо
відно до частини 3 статті 99 КАС
України для захисту прав, сво
бод та інтересів особи цим Ко
дексом та іншими законами мо
жуть встановлюватися інші ст
роки для звернення до адміні
стративного суду. Пункт 3 част
ини 1 статті 268 Цивільного коде
ксу України передбачає, що по
зовна давність не поширюєтьс
я на вимогу про відшкодуванн
я шкоди, завданої каліцтвом, і
ншим ушкодженням здоров'я аб
о смертю.
У зв'язку з тим, що позивачу з
авдана шкода ушкодженням здо
ров'я, а спірні грошові кошти й
ому виплачуються на оздоровл
ення у зв'язку з ушкодженням з
доров'я, тому позовна давніст
ь на ці правовідносини не пош
ирюється.
Таким чином, з управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Ясинуватської міс
ької ради Донецької області
на користь позивача підлягає
стягненню недоотримана сума
щорічної допомоги на оздоро
влення за 2004 та 2005 роки у розмірі
2436 гривень 50 копійок, виходячи
з наступного розрахунку:
- за 2004 рік
262 грн. (розмір мінімальної з
аробітної плати на момент ви
плати 05.03.2005 року) х 4 21,50 грн. = 102
6 гривень 50 копійок;
- за 2005 рік
375 грн. (розмір мінімальної з
аробітної плати на момент ви
плати 11.08.2006 року) х 4 90 грн. = 1410 г
ривень;
Всього 2436 гривень 50 копій
ок.
Керуючись ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198
, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на Ясинуватського
міськрайонного суду Донецьк
ої області від 24 вересня 2008 рок
у у справі № 2-а-92/08 - задовольнити
частково.
Постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецьк
ої області від 24 вересня 2008 рок
у у справі № 2-а-92/08 - скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 д
о управління праці та соціал
ьного захисту населення Яси
нуватської міської ради Доне
цької області про стягнення
недоотриманої суми на оздоро
влення за 2004, 2005, 2006 роки задово
льнити частково.
Визнати неправомірними ді
ї управління праці та соціал
ьного захисту населення Яси
нуватської міської ради Доне
цької області щодо відмови у
виплаті ОСОБА_1 недоотрим
аної суми на оздоровлення за
2004, 2005 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Ясинуватської міськ
ої ради Донецької області за
рахунок коштів Державного б
юджету на користь ОСОБА_1
недоотриману суму на оздоров
лення за 2004 та 2005 роки в розмірі
2463 (дві тисячі чотириста шістд
есят три) гривні 50 копійок.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту проголошенн
я і може бути оскаржена до Вищ
ого адміністративного суду У
країни протягом одного місяц
я з моменту складення її в пов
ному обсязі.

Головуючий

Судді