Справа № 22-а-11118/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя
1 - ї інстанції Люклянчук В.Ф. справа №
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2008 року м. Донецьк

зал судового засідання №2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В.,

Старосуда М.І.,

при секретарі судового засідання:

Денисенко
К.С.

на постанову Стаханівського міського суду Донецької області

від

07 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-751/08 (суддя Люклянчук В.Ф.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради Головного управління державного
казначейства України

про

перерахунок та стягнення щорічної грошової допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління
праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради про перерахунок та стягнення щорічної
грошової допомоги за 2005-2007 роки, у розмірі 7788 грн. 48 коп. посилаючись на те, що він є інвалідом 2-ї
групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЄС. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має статус інваліда війни. Просить стягнути з
відповідача на його користь разову грошову допомогу до 5 травня за 2005-2007
роки в розмірі 7788,48 грн.

Постановою Стаханівського
міського суду Донецької області від 07 серпня 2008 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано
неправомірною відмову управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради, стосовно виплати щорічної
грошової допомоги до 5 травня
за 2007 рік, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2007 рік у сумі 2 920,98 грн.

Відповідач з
постановою Стаханівського
міського суду Донецької області не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом
неправильно застосовані норми матеріального права, не враховано відсутність
фінансових можливостей Державного бюджету на зазначені виплати, тому просив
постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Сторони
у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін
належним чином повідомлених не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Колегія
суддів, заслухавши суддю - доповідача,
позивача, представника відповідача перевіривши матеріали справи в межах
апеляційної скарги встановила:

Як
правильно встановлено судом першої інстанції, позивач є інвалідом війни 2-ї
групи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1. Відповідно до п.2 ч. 2 статті 7
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до
інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового
складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної
безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань,
які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у
військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними
матеріалами.

Пільги для інвалідів війни визначені у
Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, за приписами
частини 5 статті 13 якого, інвалідам війни 2 групи встановлена щорічна
до 5 травня разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідачем
виплачена позивачу разова грошова допомога за 2005 рік в сумі 330,00 грн., за
2006 рік в сумі 330,00 грн., за 2007 рік
в розмірі 360,00грн.

Згідно до статті 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової грошової допомоги інвалідам
війни 2 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснювалась у розмірі 330,00 грн. Але наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» виплата щорічної разової допомоги інвалідам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у 2007 році була встановлена у
розмірі 360,00 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
цієї статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції щодо права позивача на отримання разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірі, встановленому ч. 5 статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно до статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів. Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо
стягнення з відповідача одноразової щорічної допомоги за 2007 рік, з
урахуванням вже сплаченої суми, в
розмірі 2920,48 грн. (410,06Ч8-360).

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального, процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків
суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не вбачається.

Ухвала в повному
обсязі виготовлена 13 жовтня 2008 року.

Керуючись
статтею 195, п.1 ч.1 статті 198, статтями 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Стаханівського міського суду Донецької області від 07 серпня 2008 року по
справі № 2-а-751/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Стахановської міської
ради про перерахунок та стягнення щорічної грошової допомоги -
залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом місяця з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий: /підпис/ Дяченко С.П.

Судді: /підпис/
Сіваченко І.В.

/підпис/
Старосуд М.І.

З оригіналом
вірно:

Суддя - доповідач
Дяченко С.П.