Справа № 22-а-8353/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 жовтня
2008 року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Носа С.П., Пліша М.А.,

при секретарі
судового засідання - Ступницькій
Г.Я.,

з участю сторін:

від позивача -
ОСОБА_1.,

від відповідача
- не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення
суду від 16 лютого 2004 року в зв'язку з нововиявленими обставинами в
адміністративній справі № 7-7/06

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської
області

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, заробітної плати та компенсації за невикористану
відпустку, -

в с т а н о в и
л а :

03 квітня 2007 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області прийнято ухвалу по справі №7-7/06
про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від 16.02.2004 року в зв'язку
з нововиявленими обставинами, в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Луцької міської ради Волинської області про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та
компенсації за невикористану відпустку,
якою було відмовлено у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами.

Вказану ухвалу
суду в апеляційному порядку оскаржив позивач, він же заявник, який в поданій
апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржувана ухвала суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм, як процесуального так і матеріального
права, в зв'язку з чим просить ухвалу скасувати, прийняти нову про задоволення
його заяви та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Як на доводи в
своїй апеляційній скарзі апелянт
покликаються на те, що суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваної
ухвали, не вважає нововиявленими ті обставини на які він покликається в своїй
заяві. Зокрема судом першої інстанції не враховано, що на даний час
з'ясувалось, що амбулаторна картка НОМЕР_1 (замість НОМЕР_2) йому не належить.
Наявно пояснення гр-ки ОСОБА_2. з яких вбачається, що у нього був належним
чином оформлений листок непрацездатності, який він здав. Крім того він подав до
Верховного Суду України ряд письмових доказів, які мають суттєве значення для
вирішення справи. З огляду на вказані обставини він вважає, що такі прямо
вказують на те, що він не вчиняв прогул за який його було звільнено з роботи, а
тому він підлягає поновленню на роботі.

Апелянт в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить
її задовольни.

Представник відповідача в судове засідання не явився, хоча належним чином
був повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі
ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у його відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення.

Розглядаючи спір
та приймаючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від
16.02.2004 року в зв'язку з нововиявленими обставинами, в справі за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції підставно і обґрунтовано виходив з того, що при прийняті рішення, про
перегляд якого подано заяву, були відомі обставини на які покликається заявник
в своїй заяві, як на нововиявлені, їх було враховано при прийняті судом рішення
по суті, надано їм належну оцінку, такі ніяким чином не можуть вплинути на
законність та правильність прийнятого рішення, такі заявнику повинні були бути
відомі та були відомі на час розгляду справи по суті.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки як вбачається
з рішення Луцького міськрайонного суду від 16.02.2004 року в зв'язку з
нововиявленими обставинами, в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Луцької міської ради Волинської області про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та компенсації
за невикористану відпустку, а також судових рішень, як апеляційної такі і
касаційної інстанції, судами всіх інстанції було визнано правомірним звільнення
позивача з роботи та частково задоволено його позовні вимоги в частині виплати
заробітної плати та зміни дати звільнення.

При цьому суд
першої інстанції правильно вказав, що жодна з обставин, на які як на
нововиявлені покликається позивач не спростовує прийнятого по суті рішення від
16.02.2004 року та ухвал апеляційної і касаційної інстанції.

Крім того суд
першої інстанції правильно вказав, що обставини відносно амбулаторної картки
НОМЕР_1 зясовувались судом при прийнятті
рішення, та обставини щодо наявності чи відсутності такої повинні були бути
відомі позивачу. Крім того, покликання позивача на нотаріально завірені
пояснення гр.-ки ОСОБА_2. не можуть братись до уваги, оскільки під час судового
розгляду справи по суті позивач мав право заявляти клопотання про допит
свідків, в тому числі і даної громадянки. Щодо покликання на ряд письмових
доказів, які він представив в розпорядження суду, то слід зазначити, що суд
першої інстанції за переглядом рішення якого звернувся позивач надав належну
оцінку та зробив відповідні висновки відносно всього об'єму доказів, які були в
справі.

Таким чином на
час прийняття рішення від 16.02.2004 року, щодо якого подано заяву про його
перегляд за нововиявленими обставинами, існували вказані вище обставини, та про
такі позивач повинен був знати та знав, що в свою чергу спростовує його
покликання на те, що такі істотні обставини справи не були йому відомі на час
прийняття рішення в справі.

Перевіряючи обґрунтованість поданої заяви суд першої
інстанції обґрунтовано виходити із загальних положень про докази, у тому числі
про належність і допустимість засобів
доказування, обов'язку доказування і подання доказів.

При цьому суд першої інстанції правильно вважав, що встановлення
обставин п.1 ч.2 ст.245 КАС України є підставою для скасування судового
рішення, коли від їх наявності чи відсутності залежали наслідки справи.

Судом першої інстанції враховано, що як нововиявлені можуть
розглядатися обставини, що
обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне

значення для правильного вирішення справи,
які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і
не могли
знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона була недієздатною, угода чи
актовий запис недійсні, що є

або скасований заповіт на майно, наявність
даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду
України про преюдиціальність його рішення
при розгляді судами загальної юрисдикції позовів,
пов'язаних із правовідносинами, що

виникли
внаслідок дії неконституційного
акта тощо).

Суд першої
інстанції прийшов підставно до висновку, що обставини на які покликається
заявник, як на нововиявлені, були та могли бути відомі заявнику на час розгляду
справи, оскільки такі досліджувались судом при винесені рішення, їм надано відповідну оцінку, та що такі
жодним чином не впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Враховуючи
наведене вище колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні
заяви ОСОБА_1. про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 16 лютого 2004 року в зв'язку з нововиявленими
обставинами, в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької
міської ради Волинської області про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та компенсації за
невикористану відпустку, якою було
відмовлено у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами., не було допущено порушення норм процесуального та матеріального
права, ухвала суду першої
інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах,
відповідає вимогам ст.ст.245,248 КАС України, тому підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 199, 200, 205, 206, 245, 252, 253 КАС
України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного
суду Волинської області про залишення без задоволення заяви про перегляд
рішення суду від 16 лютого 2004 року в зв'язку з нововиявленими обставинами в
адміністративній справі № 7-7/06 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Луцької міської ради Волинської області про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та компенсації
за невикористану відпустку, - без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно після проголошення. На ухвалу апеляційного суду може бути
подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після проголошення.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

С.П.Нос