Справа № 22-а-10831/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

30
жовтня 2008 року м.
Донецьк

справа №
22-а-10831/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання за участі позивача та
представника позивача

ОСОБА_2 ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

19.08.2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-14807/2008р.

за позовом

Керуючого філією Закритого акціонерного товариства ПУМБ
ОСОБА_1

до

Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку

про

визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,-

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня
2008 року по справі № 2-а-14807/08 -
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

30
жовтня 2008 року м.
Донецьк

справа №
22-а-10831/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання за участі позивача та
представника позивача

ОСОБА_2 ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

19.08.2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-14807/2008р.

за позовом

Керуючого філією Закритого акціонерного товариства ПУМБ
ОСОБА_1

до

Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку

про

визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2008р. керуюча філією Закритого акціонерного товариства ПУМБ ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції у м. Донецьку про визнання незаконною та
скасування постанови від 07.07.2008р. заступника начальника відділу Незорова В.В. про накладення на неї штрафу у
розмірі 510 грн. за невиконання законних вимог
державного виконавця.

В обгрунтування позову ОСОБА_3
зазначила, що 17 липня 2008 року на адресу філії надійшла постанова заступника
начальника Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного
управління юстиції у м.Донецьку Невзорова В.В. про накладення на неї як на
посадову особу штрафу у розмірі 510 грн. у зв"язку із тим, що банком було
відмовлено у прийняті постанови державного виконавця про накладення арешту на
кошти боржника. У постанові про накладення арешту від 06.06.2008 року була
зазначена сума коштів, на які необхідно було накласти арешт, більша, ніж за
рішеннями суду, на виконання яких було винесено зазначену постанову. До
зазначеної суми ще було додано суму виконавчого збору, що протирічить
положенням абз.7 ч. 3 ст.5 , ст. 46 Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 1074 ЦК України, ст. 59 "Про банки та банківську
діяльність". Оскільки постанова про накладення арешту на кошти боржника
була оформлена з порушеннями вимог чинного законодавства, відповідно до п.
10.5. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній
валюті", затвердженої постановою Правління Національного банку України №
22 від 21.01.2004 року, постанову було повернено банком без виконання, про що
повідомлено державну виконавчу службу відповідним листом.

З цих підстав позивач вважала свої
дії правомірними, а спірну постанову про накладення штрафу незаконною.

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 19 серпня 2008р. у задоволенні позовних вимог відмовлено, так
як постанова державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника за
рішенням суду про стягнення боргу є обов”язковим для виконання, це рішення
виконавця уповноваженими органами не визнано незаконним , а тому
невиконання постанови державного виконавця є підставою для накладення штрафу.

Не
погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким вимоги задовольнити,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

В судовому засіданні позивач та її
представник скаргу підтримали, а інші особи, які беруть участь у справі за викликом
до суду не з”явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає що скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без
змін з наступних підстав.

Згідно ст.
200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду
без змін, якщо визнає що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ч.2 ст.2, ч.2.ст. 3 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства
юстиції України.

Державною виконавчою службою підлягають виконанню
виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського суду.

Статтею 6 ч.1,3 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання
зазначених у статті 3 цього Закону рішень є обов'язковими для усіх органів, організацій,
посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно з законом.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче
провадження" регламентовано, що стягнення за
виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах
боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в
цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у
боржника, вилучаються. За
наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках
і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них
накладається арешт.

Стаття 63
зазначеного Закону передбачає, що державний виконавець звертає стягнення на
кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в
порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст.88 ч.1 Закону України "Про
виконавче провадження", за порушення вимог цього Закону, невиконання
законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, втрату
або несвоєчасне відправлення виконавчого документа, неподання або подання
неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також
неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не
мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом
державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного
органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований,
накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено і це сторонами не оскаржується, що у
відповідача на примусовому виконанні
перебувають накази господарського суду
Донецької області від 27.09.2007р. та від 25.12.2007р. про стягнення з ВАТ
“Донвуглеводоканал” на користь КП “Донецькміськ водоканал” 29167,1 грн. та
401751,49 грн. відповідно.

Постановою ВДВС Куйбишевського
районного управління юстиції м. Донецька від 06.06.2008р. для забезпечення
виконання рішень судів та постанов
держвиконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від
16.11.2007р. та від 18.03.2008р. накладено арешт на грошові кошти , що
містяться на рахунках, відкритих ВАТ
“Донвуглеводоканал” у розмірі 474010,45 грн. у Філії ПУМБ в м.Донецьку. (а.с.
7)

Листом від 23.06.2008 року за підписом позивача Відділу
Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції було повернено
постанову про накладення арешту без виконання з посиланням на абз.7 ч. 3 ст.5 ,
ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 1074 ЦК
України, ст. 59 "Про банки та банківську діяльність" (а.с.8-9).

Постановою заступника начальника Відділу державної
виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку
Незорова В.В., від 7 липня 2008 року, яка
затверджена начальником ВДВС
Куйбишевського районного управління
юстиції у м.Донецьку С.О.
Давиденко, на позивача накладено штраф у
сумі 510 грн. за невиконання законних вимог державного виконавця щодо
накладення арешту на кошти боржника (а.с.4-5).

В даному випадку між позивачем та відповідачем склалися
правовідносини, щодо примусового виконання рішення суду про стягнення коштів, і
регулюються вони спеціальним законодавством, зокрема Законом України “Про
виконавче провадження”, Інструкцією Про проведення виконавчих дій ,
затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999р. за № 865/4158.

Цим Законом встановлена можливість визнання незаконними
рішень, дій чи бездіяльності, скасування рішень виконавчої служби лише
вищестоящим начальником або судом, і
такого права банківської установи не передбачено.

Відповідними процесуальними кодексами України передбачено
права певних осіб оскаржити дії виконавця або начальника ВДВС до суду і чітко
врегульований порядок оскарження.

Уповноваженими на це органами, в установленому порядку,
постанова заступника начальника
ВДВС Незорова В.В. від 06.06.2008р. про накладення арешту на
кошти боржника не визнана незаконною і не скасована, а тому це рішення є
обов”язковим до виконання.

Позивач вказане рішення відповідача не виконав, а тому
останнім правомірно винесена постанова, яка затверджена начальником ВДВС, про
накладення на позивача штрафу.

Інструкцією
“Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті“
затвердженою Постановою Правління Національного
банку України № 22 від
21.01.2004р. (зареєстрована в Міністерстві
юстиції 20.03.2004р. № 377/8976)
(п.п.10.1, 10.2, 10.3, 10.4,10.5), на яку позивач посилається як на нормативний
документ, що надає право банку не
виконувати постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти
боржника, передбачено що обмеження права клієнта щодо розпорядження
коштами, що зберігаються на
його рахунку/ах, відповідно
до статті 1074 Цивільного кодексу України
( 435-15 )
не допускається, крім випадків
обмеження права розпорядження рахунком/ами за рішенням суду у
випадках, установлених законом.

Виконання
банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта,
здійснюється за постановою державного виконавця про арешт коштів, прийнятою
на підставі рішення суду про
стягнення коштів або про накладення
арешту, у порядку, установленому
законом.

Якщо рішення суду
про арешт коштів
прийняте з метою забезпечення цивільного
позову в межах
кримінальної справи і надійшло до
банку безпосередньо від суду або слідчого,
а також в інших випадках
надходження безпосередньо від
суду рішення про накладення арешту,
то банк приймає таке рішення до виконання без постанови
державного виконавця.

Арешт за постановою
державного виконавця або за
рішенням суду (далі - документ про арешт коштів)
накладається на кошти, що обліковуються
за рахунками, відкритими
клієнтами в банку,
відповідно до нормативно-правових актів
Національного банку, що регулюють
порядок відкриття та використання рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без
зазначення конкретної суми, або на суму,
що конкретно визначена в цьому
документі.

Банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок)
клієнта, уживає заходів щодо
забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа
про арешт коштів.

Якщо документ про арешт коштів оформлено з
порушенням законодавства України, то
банк не пізніше наступного робочого дня повертає його органу,
який надіслав цей документ, без
виконання разом з листом про причину повернення.

Таким чином зазначена інструкція не протирічить
законодавству, яке регламентує порядок здійснення виконавчого провадження і
встановлює можливість банку повернути
лише той документ про арешт коштів, який по формі не відповідає
встановленому, зокрема додатком 36 п. 5.1.3 Інструкції Про проведення
виконавчих дій, зразку.

Інструкція “Про
безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті“ не передбачає права банку повертати постанову про
арешт коштів у разі невідповідності його
за змістом законодавству України.

Предметом цього спору є постанова про накладення штрафу
на керуючого філією банку, який не є стороною виконавчого провадження.

Боржник, рахунки якого відкриті у банку, дії ВДВС не
оскаржив, тобто немає ніяких доказів порушень відповідачем законних інтересів
ВАТ “Донвуглеводоканал”, а тому є безпідставним посилання позивача на те, що
ним шляхом невиконання вимог державного виконавця, забезпечувався захист законних інтересів
цього боржника, як це передбачено ст.1 Закону України “ Про банки та
банківську діяльність”.

Враховуючи викладене суд
апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції справу вирішено
правильно із дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстав для скасування постанови не вбачає.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня
2008 року по справі № 2-а-14807/08 -
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: