Справа № 2-а-10280/08
Суддя: Попова О.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Попової О. Г. ,

при
секретарі - Мазуренко С.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту
населення Овруцької РДА

про
стягнення 12783,60 грн.,-

встановив:

Позивач
звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що вона проживає
вАДРЕСА_1 та працює з 25.04.2004 року у Овруцькому управлінні праці та
соціального захисту населення. Має
статус потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. ЇЇ син -ОСОБА_2,
має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. За період з
01.01.2005 року по 31.12.2007 року відповідачем їй не було проведено у повному
обсязі виплати, передбачені ст. 37 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”та за
період з 01.04.2004 року по 31.12.2007 року не були виплачені кошти у повному
обсязі, передбачені ст.37 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” їй та її дитині,
що призвело до порушення її прав.
Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначила в розмірі 7798,00 грн., за
допомогу у зв”язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого
виробництва (ст.37) -10290,80 грн.
Посилається на те, що вона отримувала відповідні доплати та допомоги у
розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні
мінімальній заробітній платі у
відповідні періоди.

Позивач в судове засідання не з”явилась. В позові
зазначила, що просить справу розглядати без неї.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився..
Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Направив до суду заперечення проти позовних вимог позивача де вказав, що
просить справу розглядати без участі представника управління.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач проживає в АДРЕСА_1, яке
віднесене до зони посиленого радіологічного контролю. Працює з 25.03.2004 року
в Овруцькому управлінні праці та соціального захисту населення (3 зона), що
підтверджується копією трудової книжки.

Позивач має статус потерпілої особи від Чорнобильської
катастрофи 4 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням. Син
позивача -ОСОБА_2, має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі 30
процентів від мінімальної заробітної плати. Позивач та її син, проживаючи
вАДРЕСА_1, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, є
потерпілими від аварії на ЧАЕС і повинні були отримувати вказану допомогу в
зазначеному розмірі щомісяця, проте у
вказаний позивачем період, вона виплачувалась частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до
мінімальної зарплати, що вбачається із довідки № 1129 від 27.05.2008 року, тобто,
права позивача були порушені.

Згідно ст.39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення щомісяця
проводиться доплата в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця. Проте
вказана доплата виплачувалась у розмірах, визначених Постановою Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі, як
вбачається із довідки № 1129 від 27.05.2008 року.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Кодекс адміністративного судочинства передбачає річний
строк звернення до суду за відновленням порушених прав.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України
незалежно від часу її виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про
виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці” є складовою
структури заробітної плати.

Однак, дію абзацу третього частини першої статті 39 було
зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати згідно із
Законом N 3235-IV( 3235-15 ) від 20.12.2005 рік. На 2007 рік дію
цих норм зупинено згідно із Законом N
489-V ( 489-16
) від 19.12.2006 і лише з 9 липня 2007 року їх
дію відновлено рішенням
Конституційного Суду N 6-рп/2007 (
v0a6p710-07 ) від 09.07.2007.

Дію абзацу 3 частини 1 ст.37 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на 2006
рік зупинено згідно Закону № 3235-15 від 2-.12.2005 року, а на 2007 рік
зупинено згідно Закону № 489-16 від 19.12.2006 року і лише з 9 липня 2007 року
їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 від 09.07.2007.

Відповідно до ст. 73 Закону України “Про Конституційний
Суд України”, якщо акти (закони та інші правові акти Верховної Ради України,
акти Президента України, акти Кабінету Міністрів України, правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки Крим) або їх окремі положення визнаються
такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони
оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, дії відповідача щодо нарахування та виплати доплат
та допомог у розмірах менших, ніж встановлено в Законі України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” е неправомірними.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу, а саме: розмір мінімальної заробітної плати у спірний період
становив: з 1 грудня 2003 року - 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн, з 1
січня 2005 року 262 грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310
грн., з 1 вересня 2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року - 350 грн., з 1
липня 2006 р.- 375 грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420
грн., з 1 липня 2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн.,

заборгованість,
передбачена ст. 39 Закону, становить:

- За 2004
рік = 3946 грн.(205 грн. х 2 х 5 міс.) +
(237 грн. х 2 х 4 міс.)

- За 2005
рік = 7208 грн. (262 грн. х 2 х 3 міс.) + (290 грн. х 2 х 3 міс.) + (310 грн. х 2 х 2 міс.) = (332 грн. х 2 х 4 міс.)

- За 2007
рік = 5400 грн. (440 грн. х 2 х 3 міс.) + (460 грн. х 2 х 3 міс.),

а всього: 16554 грн. -126 грн. (отриманих по постанові
КМУ) = 16428 грн.

Заборгованість
перед позивачем у спірний час за ст.37
Закону становить:

-- за липень-вересень 2007 року = 792 грн.(440 грн. х
30% х 3 міс.) х 2

-- за
жовтень-грудень 2007 року = 828 грн.(460
грн. х 30% х 3 міс.) х 2,

а всього: 1620 грн. - 19,20 грн. (отриманих по постанові
КМУ) = 1600,80 грн.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-12
від 28.02.1991 року, Рішенням Конституційного
Суду N 6-рп/2007 від 09.07.2007,
ст. ст. 86, 99, 158 -163, 167,
254 КАС України, суд,

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати дії
відповідача щодо виплати доплат та допомог в меншому розмірі, ніж передбачено
ст.ст. 37, 39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” -неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
заборгованість, передбачену ст. 37 Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в сумі 1600,80
грн. та заборгованість згідно ст. 39 Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в сумі 16428 грн.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: О.Г.
Попова