Справа № К-25557/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

“30”жовтня 2007 р.
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Федорова
М.О.

суддів: Брайка
А.І.

Степашка
О.І.

Карася
О.В.

Рибченко
А.О.

секретар судового засідання Ярцева С.В.

за участю представників згідно
протоколу судового засіданні від 30.10.07р. (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу ДПІ в м. Сімферополі
на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 та
постанову господарського суду АРК від 16.03.2006 у справі № 2-5/330-2006А за
позовом ТОВ Фірма «Крим - Автохолдінг» до ДПІ в м. Сімферополі про визнання
нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення відповідача про застосування штрафних санкцій у сумі
16.875грн., обґрунтував свої вимоги тим, що позивач не здійснив розрахункову
операцію - отримання як задатку відОСОБА_1 готівки у сумі 3.375грн.. У судовому
порядку встановлений факт того, що кошти у сумі 3.375грн. були отримані не
товариством з обмеженою відповідальністю „Крим - Автохолдінг", а фізичною
особою.

Постановою місцевого господарського суду, яку залишено без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.06.2005, позов задоволено. Визнано не чинним податкове
повідомлення-рішення відповідача про застосування до позивача штрафних санкцій
у сумі 16.875грн. з тих підстав, що позивач не допустив порушення, за яке
залучений до відповідальності.

Не погоджуючись
з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в
якій просить їх скасувати та прийняти нове судове рішення.

Касаційна скарга
вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору
по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий
адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 01
березня 2005р. ДПІ у м. Сімферополі проведена перевірка по контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового
обороту фірми «Крим-Автохолдінг», про що складений акт перевірки №003883 від
01.03.2005р.

На підставі акту перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення №/0 від 11.03.2005р., яким до позивача
застосовані штрафні санкції у розмірі 16875,00грн. за порушення п. 1 ст. З
Закону України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, як
відображено в акті за не проведення розрахункової операції через реєстратор
розрахункової операції на суму 3375,00грн., отриманої у якості задатку, згідно
до розписки ОСОБА_2, що засвідчено штампом «Фірми «Крим-Автохолдінг» за
вересень 2002р.

Колегія суддів вважає рішення судів попередніх інстанцій
про задоволення позовних вимог законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Матеріали справи
свідчать про те, що штрафні санкції
застосовані до позивача за не проведення через реєстратор розрахунковий
операцій суми 3375,00грн., отриманої гр. ОСОБА_2 від гр.ОСОБА_1 у якості
задатку в рахунок того, що належить з гр.ОСОБА_1 платежу за автомобіль VW Раssаt.

Як вбачається з розписки, гроші отримані гр.
ОСОБА_2, при цьому в розписці не вказано, що вона є співробітником ТОВ «Фірма
«Крим-Автохолдінг».

Таким чином, висновок податкового органу про те, що
грошові кошті, отримані гр. ОСОБА_2, повинні бути проведені через реєстратор
розрахунковий операцій позивача є неправомірним.

Наявність на розписці виданої гр. ОСОБА_2 штампу фірми
«Крим-Автохолдінг» не підтверджує факт наявності трудових відношень між ОСОБА_2
та ТОВ «Фірма «Крим-Автоходлінг» та більш того представлення інтересів Фірми
«Крим-Автохолдінг» гр. ОСОБА_2 при укладенні угоди по придбанню автомобіля.

Наявні в матеріалах
справи документи свідчать, що у фірми „Крим-Автохолдінг"
це було наміру отримувати грошові кошти від громадянина Волобуєва, а
також грошові кошти не вносились в касу фірми, що також встановлено судами
попередніх інстанцій. Громадянка ОСОБА_2 не являлась посадовою особою, що має
право на прийняття грошових коштів, в салоні фірми знаходиться каса та касир, що приймає грошові
кошти. Грошові кошти прийняті громадянкою ОСОБА_2 по розписці, непосвідченою
штампом фірми, як вказує в своїй касаційній скарзі ДПІ. Фактично штамп фірми,
на момент складання розписки був ліквідований у зв'язку з перереєстрацією та
зміною юридичної адреси.

Крім того, необхідно зазначити. що відповідно до статей
238, 241 і 250 Господарського кодексу України штрафні санкції, застосовані
відповідачем до позивача, є адміністративно-господарськими санкціями, які
можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Особливих строків застосування штрафних санкцій Закон
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" не передбачає.

Як встановлено позивачу ставиться у вину здійснення
порушення 20 грудня 2002 року, яке виявлено актом від 1 березня 2005 року,
штрафні санкції застосовані рішенням від 11 березня 2005 року. А тому
відповідачем позивач залучений до відповідальності з порушенням строку
застосування адміністративно-господарської санкції. Що також є підставою для
визнання рішення податкового органу не чинним.

За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення
- без змін, якщо визнає, що суди не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності зазначених висновків
суду апеляційної інстанції, зроблених у відповідності з вищеназваними нормами
матеріального права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного судового рішення не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційна скарга ДПІ в м. Сімферополі задоволенню не підлягає, а ухвала Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14.06.2005 та постанова господарського
суду АРК від 16.03.2006 у справі № 2-5/330-2006А - залишаються без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ДПІ в м. Сімферополі залишити
без задоволення.

Ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 та
постанову господарського суду АРК від 16.03.2006 у справі № 2-5/330-2006А - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров Судді А.І. Брайко О.І. Степашко О.В. Карась А.О. Рибченко

М.О. Федоров

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Каліушко
Ф.А.