Справа № 2а-2991/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2991/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

08 грудня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

суддів -
Данилової М.В., Зінченко А.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Сівець Сергія Володимировича -
дільничного інспектора міліції Харківського РВ ГУМВС України в Харківській
області про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и
в :

Позивач в
порядку адміністративного судочинства ставить питання до відповідача про
визнання неправомірними дій стосовно порушення його права не недоторканість
житла, втручаннє в особисте життя при
перевірці скарги ОСОБА_2, що мало місце 09.11.2006 року близько 17 год. за
місцем його помешкання шляхом вимоги надати пояснення стосовно причин демонтажу
паркану, про що пояснення він надавав 07.11.2006 року дільничому інспектору
міліції Кошелеву Д.О. та акт державного виконавця про вимогу демонтувати паркан
у термін до 08.11.2006 року, посилаючися на те, що відповідач у порушення вимог
чинного законодавства не повідомив про
його статус: підозрюваний, звинувачений, тощо, не надав належного документу
щодо огляду його помешкання та без заведення оперативно-розшукової справи і
відсутності підстав для вчинення процесуальних дій щодо нього. Одночас, просить
про відшкодування спричиненої неправомірним діями відповідача моральної шкоди у
розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат з урахуванням її розміру на теперішній
час.

Представник
відповідача за довіреністю Булавінова Ю.В. проти позову заперечує, посилаючись
на те, що в даному випадку Сівець С.В. діяв в межах повноважень, наданих йому
відповідно до Закону України „Про міліцію” щодо перевірки заяви ОСОБА_2. від
07.11.2008 року стосовно вчинення злочину, з метою чого він 09.11.2006 року
вимагав від позивача надання поясненнь
щодо фактів, викладених у заяві останньої.

Заслухавши
сторони, дослідивши докази, суд приходить висновку про часткове задоволення
адміністративного позову зі слідуючих підстав.

Встановлено,
що 09.11.2006 року близько 17 год. за
місцем помешкання ОСОБА_1. дільничий інспектор міліції Харківського РВ ГУМВС
України в Харківській області Сівець Сергій Володимирович з метою відібрання
пояснення в порядку перевірки заяви ОСОБА_2. щодо вчинення злочину з боку
позивача за фактом демонтажу паркану 07.11.2006 року, вимагав від того надання
поясненнь щодо останнього.

Як вбачається з
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.11.2006 року,
складеної дільничим інспектором Харківського РВ ГУМВС в Харківській області
Кошелевим Д.О. за результатами перевірки матеріалу ЖРЗПЗ-5226 від 07.11.2006
року за заявою ОСОБА_2. щодо вчинення злочину з боку ОСОБА_1. стосовно
самовільного демонтажу паркану, що знаходився на межі їх земельних ділянок, в
діях позивача відсутні ознаки злочину, в зв”язку з чим відмовлено в порушенні
кримінальної справи.

Встановлено, що
за вказаним матеріалом, як вбачається з вищевказаної постанови, який знаходився
у провадженні дільничого інспектора міліції даного РВ Кошелева Д.О., останнім в
порядку проведення перевірки проводилася бесіда 07.11.2006 року з позивачем, якому останнім був наданий акт
державного виконавця, де він зобов”язаний був демонтувати спірний паркан до
08.11.2006 року.

Згідно із ч.2
ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 4 Закону України „Про міліцію” містить
слідуюче положення: правовою основою діяльності міліції є: Конституція України,
цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України,
укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти
Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини,
міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Відповідно до
ст.10 цього Закону міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана:

2) виявляти,
запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою
оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним
законодавством;

3) приймати і
реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення,
своєчасно приймати по них рішення;

4) здійснювати
досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, провадити дізнання у
межах, визначених кримінально-процесуальним законодавством;

6) виявляти
причини й умови, що сприяють вчиненню правопорушень, вживати в межах своєї
компетенції заходів до їх усунення; брати участь у правовому вихованні
населення та інше.

Працівник
міліції на території України незалежно від посади, яку він займає,
місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з
заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській
безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів
до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги
особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили
правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ
міліції.

Відповідно до
ст. 11 вказаного Закону,

міліції для
виконання покладених на неї обов'язків надається право: в тому числі:

3) викликати
громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв'язку з матеріалами, що
знаходяться в її провадженні, в разі ухилення без поважних причин від явки за
викликом піддавати їх приводу у встановленому законом порядку;

9) проводити в
порядку провадження дізнання і за дорученням слідчих органів у кримінальних
справах обшуки, вилучення, допити та інші слідчі дії відповідно до
кримінально-процесуального законодавства;

16) перебувати
на земельних ділянках, в жилих та інших приміщеннях громадян за їхньою згодою,
а також на території і в приміщеннях підприємств, установ і організацій з
повідомленням про це адміністрації з метою забезпечення безпеки громадян,
громадської безпеки, запобігання злочину, виявлення і затримання осіб, які його
вчинили.

Таким чином,
відповідач діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законом України „Про міліцію” щодо проведення перевірки
матеріалу, який не знаходився у його провадженні та відібрання пояснень у
позивача в ході останнього, в зв”язку з
чим його дії в цій частині не можуть вважатися правомірними.

Згідно вимог
ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ,
де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція
України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8
Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і
свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, тому вищевказані дії
відповідача направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод
позивача, як громадянина, є незаконними і не обгрунтованими та є підставою для
задоволення адміністративного позову в цій частині.

Щодо позовних
вимог ОСОБА_1. в іншій частині, а саме: стосовно порушення його права не недоторканість житла,
втручаннє в особисте життя і про відшкодування моральної шкоди, суд їх вважає
безпідставними і недоведеними позивачем, згідно зі ст.71 КАСУ, та не
підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 159 КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, Законом України «Про міліцію», суд -

п о с т а н о в
и в :

Позов
задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Сівець Сергія Володимировича - дільничного інспектора
міліції Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області щодо вимоги до
ОСОБА_1стосовно надання пояснень за матеріалами перевірки заяви ОСОБА_2.

В іншій
частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий -
Самойлова В.В.

Судді -
Данилова М.В.

Зінченко А.В.