Справа № 22-а-2949/08
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008
року. м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,

суддів Олендера І.Я.,

Заверухи О.Б.,

при секретарі
Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від 25 вересня 2007р. у справі № 2А-47/07

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську
Рівненської області

про оскарження неправомірних дій, перерахунок пенсії та стягнення недоплачених
коштів, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1
звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області в якому просила визнати неправомірними дії
відповідача, та здійснити перерахунок її пенсії та виплатити недоплачені кошти.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 25
вересня 2007р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважає що
постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

В апеляційній скарзі зазначає, що
суд першої інстанції не з'ясував всіх
обставин, неповно дослідив всі норми в контексті відповідності їх змісту та позовних вимог ст.ст. 8,16,19,22,41,92 Конституції України,
ст.ст. 316,317,321,393 ЦК України, суд діяв не у відповідності до ст.ст.
2,7,8,9.12,43,70,71 КАС України, не
дослідив всі документальні докази сторін, що мають істотне значення для
правильного вирішення спору про законність
перерахунку її пенсії в 2004 р.
управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську. Тому просить визнати постанову суду першої інстанції незаконною та не обгрунтованою, та зобов'язати
суд прийняти постанову про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія судді вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає

з
наступних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з вимог ст. 40 ч.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» згідно якої заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою : Зп=Зс х (Ск : К),
де Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення пенсії; Зс - середня заробітна плата працівників. Зайнятих у галузях економіки України. За календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць ; К - кількість
місяців страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати
(доходу) застрахованої особи.

Судом встановлено, що позивачці
вперше пенсія була призначена з
13.06.1988 р., а з 01.01.2004 р.
проводився перерахунок відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
на підставі розпорядження від 09.04.2004 р. з якого слідує, що при
розрахунку заробітку для обчислення пенсії органом Пенсійного
фонду України взято «середній заробіток
за минулий рік» - 306,45 грн.; сума коефіцієнтів заробітної плати - 80,56334. Згідно вимог ч.2 ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при перерахунку пенсії , призначеної до набрання чинності цим Законом, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно
до ч.2 ст. 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2002 р. Пунктом 2
постанови Кабінету Міністрів України
№1783 від 20.11.2003 р. «Про заходи, щодо поліпшення пенсійного
забезпечення громадян» визначено
показник середньої заробітної плати за
2002 рік в розмірі 306,45 грн., який повинен
застосовуватись при перерахунку пенсії відповідно до ст. 43
Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Судом першої інстанції зроблено
правильний висновок, що відповідачем при
визначенні заробітної плати позивачки
для обчислення пенсії взято саме показник середньої заробітної плати за 2002 рік в розмірі 306,45 грн.

Крім того колегія суддів
погоджується з наведеними аргументами та висновком суду першої інстанції . що управлінням Пенсійного
фонду в даній спірній ситуації вірно застосовано
граничний коефіцієнт заробітної плати 5,6 у відповідності до п.2 ч.1 ст.
41 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
визначив заробіток для обчислення пенсії за травень 1998 р. 832 грн. 216 коп.
так як і правильно визначено заробітну плату позивачки у лютому 1999 р. та
лютому, березні 2000 р. в розмірі 1000
грн.

Також суд апеляційної інстанції
погоджується з думкою суду першої
інстанції . що на підставі наявних
доказів та обгрунтувань відповідача вірно здійснював доплати до пенсії згідно ст. 39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того позивачці перераховано пенсію у відповідності до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». У відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». У разі, якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно до
Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» ,
призначається одна пенсія за її вибором .
Оскільки позивачці призначено
пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» то і
збільшення пенсії відповідачем правильно проведено у відповідності до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» ,
а відтак суд прийняв обгрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог.

З огляду на вище наведене колегія
судді вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. а постанова відповідає
вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

у
х в а
л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 25
вересня 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської
області про оскарження неправомірних дій, перерахунок пенсії та стягнення
недоплачених коштів - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Суддя доповідач :
М.А.Пліш

Судді: І.Я.Олендер

О.Б.Заверуха