Справа № 2а-918/08
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-918/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків "29" жовтня 2008 р.

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - СшрідоноваМ.О.

за участю секретаря - Свіргун О. О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного
суду адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської
області про знання недійсним рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ФОП ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Чугуївської ОДПІ у
Харківській області в якому просив суд
визнати недійсним рішення Чугуївської ОДПІ у Харківській області про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2007 року №
/0/1513 на суму 5068615 грн.

В
обґрунтування позову позивач вказав,
що відповідно до п.1 Указу Президента України № 727/98 від
03.07.1998 року «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності малого
підприємництва « спрощена система оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуги за рік не перевищує 500 тис, гривень.

Отже,
як вказав представник позивача на його думку у нормах Указу мова може йти лише
про виручку від реалізації (продажу) продукції (товарів, робіт, послуг), що
належить суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі за правом
власності. При цьому Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»
встановлено, що продаж товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату
або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з
безплатного надання товарів. Не вважаються продажем операції з надання товарів
у межах договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших
цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на
такі товари (п.1.31 ст.1 Закону). Таке ж положення міститься в Законі України
«Про податок на додану вартість» (п.1.4 ст.1 Закону). Що ж стосується
особливостей здійснення договору доручення, то основним нормативно - правовим
актом, який регламентує порядок та умови
здійснення операцій з продажу товарів за договорами комісії, є Цивільний кодекс
України. Відповідно до ст. 386 ЦК УССР за договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується виконати від імені й за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії та ст. 1000 Цивільного кодексу України, за
договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені
та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин,
вчинений повіреним. Створює, змінює, припиняє, в цивільні права та обов'язки
довірителя.

Таким
чином, обсяг виручки фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, який
є платником єдиного податку згідно з Указом та здійснює діяльність згідно з
договором доручення і виступає у цьому договорі Повіреним, складається з сум
винагороди, отримуваної таким Повіреним згідно з договором доручення та
Цивільного кодексу України. Зазначений порядок визначення обсягу виручки від
реалізації (продажу) продукції (товарів, робіт, послуг) однаковий для будь -
якого Повіреного - платника єдиного податку, оскільки відповідно до принципів
рівності і недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації. Зазначених у
ст. З Закону України «Про систему оподаткування», до суб'єктів господарювання
(юридичних і фізичних осіб, включаючи нерезидентів) при визначенні обов'язків
щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) моє бути забезпечений
однаковий підхід.

Відповідно
до п.6 ст. 9 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій
та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької, діяльності -
фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до
законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому
числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі
суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за
умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Крім того, відповідно до ст. 250
Господарського кодексу України адміністративно-господарські с санкції можуть бути застосовані до
суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків,
передбачених законом.

Виходячи
з вище викладеного просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання з'явився та з позовом не погодився вказавши, що
оскаржене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій винесено у
відповідності до вимог чинного законодавства України.

Судом встановлено, що 26.06.2007 працівниками Чугуївської ОДПІ у
Харківській області була проведена виїзна планова документальна перевірка ФОП
ОСОБА_1. з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2004 по 31.03.2007 за результатами якої було
складено акт перевірки від 17.07.2007 № 783/17-2/ яким встановлено,
що ФОП ОСОБА_1. в період з 01.04.2004 по 30.06.2005 здійснював підприємницьку
діяльність за спрощеною системою оподаткування, за період з 01.07.2005 по
31.03.2007 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування. У
відповідності до вказано акту сума
виручки ФОП ОСОБА_1. від реалізації товарів (робіт, послуг) у І кварталі 2004
року складає 635572,00 грн. Таким чином відповідачем було зроблено висновок, що
позивачем перевищено об'єм виручки (500 тис. грн.) від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), платник втратив право перебувати
на спрощеній системі оподаткування та повинен був перейти на загальну систему
оподаткування, починаючи з наступного звітного періоду (II кварталу). Разом з цим, сума виручки, отримана ФОП
ОСОБА_1. з 01.04.2004 по 30.06.2005 у розмірі 1 013 723,00 (додаток № 1 до
акту) не була проведена платником через реєстратор розрахункових операцій, що є
порушенням пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг».

На
підставі вище зазначеного акту перевірки рішенням Чугуївської ОДПІ у
Харківській області від 27.07.2007 № /0/1513 за порушення п. 1 п.
2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» було зобов'язано ФОП
ОСОБА_1. сплатити суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5 068 615,00 грн.
(1 013 723,00 грн. *5) - п'ятикратний
розмір суми, яка не була проведена через РРО.

Суд
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Щодо перевищення об'єму виручки ФОП ОСОБА_1. за 1 квартал 2004
року, то судом встановлено у відповідності до даних які відображені у акту
перевірки від 17.07.2007р. № 783/17-2/, з 1-4 кв. 2004р. за даними звітів виручка від підприємницької діяльності складає
- 347985 грн.

Суд проаналізувавши
зміст акту перевірки від 17.07.2007р. № 783/17-2/ звертає увагу, що 1
квартал 2004 року не був предметом дослідження , вище зазначено акту та зміст
вказаного порушення не відображено у акті перевірки, а тому твердження
відповідача про перевищення об'єму виручки ФОП ОСОБА_1. у 1-му кв. 2004 року є необґрунтованим та не
підтвердженим оскільки у відповідності до вимог
ст. 11 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.91 р.
№1251-XII фінансові санкції приймаються
за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами
державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними
органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами, чинними
на день завершення таких перевірок або ревізій.

Крім цього суд
звертає увагу, що в рішенні №/0/1513 від 27.07.2007 року визначеного порушення лише п.1 п. 2 ст. 3
Закону України « Про застосування реєстраторів-розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг», а не відповідні порушення Закону
України від З квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану
вартість" та Закону України від 21 грудня 2000 року №2181-111 "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Судом
встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що ФОП ОСОБА_1. в період з 01.04.204 року по
30.06.2005 року здійснював
підприємницьку на спрощеній системі оподаткування, за період з 01.07.2005 року
по 31.03.2007 року здійснював діяльність
на загальній системі оподаткування.

Що
стосується висновків відповідача, щодо порушення позивачам вимог п.1 п. 2 ст. 3
Закону України «Про застосування реєстраторів-розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»,то з вказаними висновками суд
погодитись не може, оскільки згідно з пунктами 1 та 2 статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

У разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій до
суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих послуг) (пункт 1 статті 17 Закону).

Відповідно
до пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не
застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької
діяльності -фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється
відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім
пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у
порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Згідно з
Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» фізична особа - платник єдиного
податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі, який встановлюється
місцевими органами за місцем державної реєстрації цього платника залежно від
виду діяльності від 20 до 200 грн. в місяць та розмір єдиного податку не
залежить від результатів підприємницької діяльності, тобто від розміру чистого
прибутку за умови, що об'єм виручки від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) не перевищує 500 тис. грн. за календарний рік.

У
відповідності до п.4, 6 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкт
малого підприємництва - юридична особа зобов'язана вести книгу обліку доходів
та витрат і касову книгу; суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи -
платники єдиного податку мають право не застосовувати електронні
контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Суд аналізуючи вище зазначені положення норм
права приходить до висновку, що в спірних правовідносинах позивач не повинен
був застосовувати реєстратор розрахункових операцій оскільки в спірний період з
01.04.2004 року пол. 30.06.2005 року він знаходився на спрощеній системі
оподаткування оскільки, а в цьому випадку діє спеціальний порядок визначений
Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва», а не положення Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Також суд зазначає,
що санкції встановлені ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", є конфіскаційними, то такі санкції не є цивільно-правовими, а
є адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визначенню частини 1
ст.238 Господарського кодексу України. З огляду на це,
такі санкції можуть застосовуватися лише протягом строків, встановлених ст.250
цього Кодексу у відповідності до якої адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності.

При перевищенні
виручки ФОП ОСОБА_1. з 01.04.2004 року по 30.06.2005 року та обізнаності
відповідача з цим фактом 17.07.2007 року, про що свідчить акт перевірки № 783/17-2/ від
17.07.2007 року, рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій було винесено 27.07.2007 року тобто вимога про стягнення санкцій, була
заявлена за межами граничного річного строку від вчинення правопорушення,
передбаченого ст.250 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1
ст.158, 160-163. 167 Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний адміністративний суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чугуївської
об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області про
знання недійсним рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій -задовольнити у повному обсязі.

Визнати
недійсним рішення Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської
області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 липня 2007 року №/0/1513.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160
цього Кодексу - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова
у повному обсязі виготовлена 31.10.2008 року.

Суддя М.О. Спірідонов