Справа № 22-а-6370/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Наваляний А.Д. Справа № 22-а-6370/08
міськрайонний суд Волинської області ряд. стат. звіту № 48
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської
ради Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду Волинської
області від 04 лютого 2008 року у справі № 2-а-10/08 за позовом
ОСОБА_1до управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Ковельської міської ради Волинської
області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернулася до суду з адміністративним позовом, у
якому просила стягнути з управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (далі - УПСЗН Ковельського
міськвиконкому) на її користь недоплачену разову щорічну грошову допомогу, передбачену
ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», як учаснику війни, у сумі 3952 грн. за 2004-2007 роки.

Постановою Ковельського міськрайонного суду від 04 лютого
2008 року вказаний позов задоволено частково, вирішено стягнути з УПСЗН
Ковельського міськвиконкому на користь позивачки 1175,18 грн. спірної виплати
за 2007 рік.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену
постанову скасувати, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права та неврахування істотних обставин справи. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що УПСЗН Ковельського міськвиконкому
належним чином і відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» виконало свій обов'язок перед позивачкою щодо виплати щорічної
разової грошової допомоги у сумі 55 грн. Просить врахувати, що управління праці
та соціального захисту населення не проводить розрахунки спірної допомоги, не є
головним розпорядником коштів державного бюджету і не має права робити бюджетні
запити для внесення змін до бюджетних призначень. Стверджує, що при ухваленні
оскаржуваного судового рішення не були враховані положення бюджетного
законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої
інстанції виходив з того, що вона є учасником війни, якому відповідно до вимог
ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Розмір отриманої позивачкою у 2007 році грошової
допомоги до 5 травня в сумі 55 грн. протиправно занижений і суперечить вимогам
зазначеного Закону, а тому сума заборгованості перед ОСОБА_1., виходячи із
законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком у 2007 році,
становить 1175,18 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що позивачка є учасником війни,
якому відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня виплачується грошова
допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ст. 29 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими було обмежено розмір щорічної
допомоги до 5 травня, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», із вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність вимог позивача у частині стягнення на його користь
заборгованості з виплати щорічної допомоги за 2007 рік.

Розмір такої заборгованості судом першої інстанції
правильно визначений виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком та
прожиткового мінімуму, встановлених законами України на 2007 рік.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про необхідність стягнення спірної виплати саме із УПСЗН
Ковельського міськвиконкому в силу вимог ст. 171 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» розмірів щорічної грошової допомоги, як на причину
невиконання державою взятих на себе зобов'язань, до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що при
вирішенні даного спору суд було правильно встановив фактичні обставини справи
та ухвалив законне рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Ковельської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2008 року у справі №
2-а-10/08 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій