Справа № 22-а-15065/08
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада
2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Богаченка С.І.,

суддів - Попка
Я.С., Яворського І.О.,

при секретарі
судового засідання - Питлеваній Н.А.,

з участю
позивача ОСОБА_1

та її
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі м.Львова

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.09.2008р. у справі № 2а-1796/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському
районі м.Львова

про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та
стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дітям війни,
-

В С Т А Н О В И
Л А :

ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним позовом в позові посилається на те, що
має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 1 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Просить зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова нарахувати на її
користь недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу
за період з 2006 по квітень 2008 року в сумі 3297,3 грн.

Постановою
Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня
2008 року позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.Львова нарахувати та виплатити в користь
ОСОБА_1 недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни за період з серпня по
грудень 2007 року в сумі 619,64 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Не погодившись
із постановою суду, її оскаржило управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова,
покликаючись на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповністю
з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07. № 6-рп/2007 ст.111
Закону України «про державний бюджет України на 2007 рік» визнано такою, що не
відповідає Конституції України. Положення ст. 111 вказаного Закону втратили
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення-6-рп, тобто з
09.07.07. Проте, зміни до
Закону України «Про Державний бюджет України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» у видаткову частину не внесені тому кошти на виплату даних підвищень
в 2007 році були відсутні. А також апелянт посилається на те, що законодавством
не прийнято жодного нормативного акту на
виконання вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 р. № 2195-!У - не визначено Законом за рахунок яких коштів і джерел,
яким чином обчислювати розмір вказаної допомоги.

Позивач ОСОБА_1
та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позов.
Представник позивача дав аналогічні наведені в позовній заяві пояснення.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому
вони мають право на встановлене ст.6 Закону України “Про соціальний захист
дітей війни” підвищення до пенсії.

Що стосується
виплати щомісячної надбавки за 2007 рік суд своє рішення грунтував на підставі рішення Кнституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, відповідно до якого втратили чинність окремі
положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р.

Щодо вимог
позивача стосовно виплати щомісячної надбавки
за 2006 рік та за січень - квітень 2008 року, то такі не підлягають
задоволенню. Місцевий суд виходив з того, що, оскільки положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік», якими обмежувалася дія ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік, не були оскаржені до
Конституційного Суду України, а відповідні положення Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік» визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними) Конституційним Судом України з 22
травня 2008 року і до того часу підлягали обов'язковому виконанню на всій
території України.

Такі висновки
суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам
матеріального права та є правильними.

Безспірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус дитини війни та відповідно до ст.6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового
спору судом, мали право на отримання підвищення виплачуваної їм управлінням
Пенсійного фонду України в Пустомитівському
районі Львівської області пенсії за
віком.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України положення п.12 ст.71, ст.111 Закону України
“Про Державний бюджет на 2007 рік”, якими було зупинено на 2007 рік дію ст.6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Положення Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними,
втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним судом України цього
рішення. Таким чином, враховуючи норми ч. 2 ст. 152 Конституції України,
відповідно до якої закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. зворотної дії в часі не має, і на період
до 09 липня 2007 року не поширюється.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних
вимог ОСОБА_1 щодо стягнення доплати до пенсії як дитині війни, та
правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

Оскільки функції
з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд
України через управління в
Шевченківському районі м.Львова, відповідний обов'язок слід покласти на дане
управління.

Достатніх
правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” розмірі
колегія суддів не вбачає.

Покликання апелянта
на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України “Про
соціальний захист дітей війни” доплат до пенсії як на причину невиконання
покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена
у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини
у справі “Кечко проти України”).

З огляду на
викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому
підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

На підставі
наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова залишити без задоволення.

Постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17.09.2008р. у справі № 2а-1796/08 за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському
районі м.Львова про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та
стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дітям війни залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя-доповідач
С.І. Богаченко

Судді Я.С. Попко

І.О. Яворський