Справа № К-11313/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“05”червня 2007 р. Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого Федорова
М.О.

Суддів Брайка
А.І.

Голубєвої
Г.К.

Карася
О.В.

Рибченка
А.О.

секретар судового засідання Ярцева С.В.

за участю представників згідно протоколу судового засіданні від 05.06.07р.
(в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 20.07.2005р.

у справі № 16/141 (11/10)

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до Чернігівської
міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання частково недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції про
визнання частково недійсними податкових повідомлень-рішень.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 19.05.2005р. у
справі № 16/141(11/110) позов задоволено частково: визнано частково недійсними
податкові повідомлення - рішення Чернігівської міжрайонної державної податкової
інспекції № /0 від 18.11.2004р., № /1 від 13.12.2004р., №
/2 від 13.01.2005р., № /3 від 18.03.2005р. в частині
застосування до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
штрафних санкцій у розмірі 4753,32 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2005 року
рішення місцевого господарського суду скасовано. Прийнято нове рішення, яким у
позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач
оскаржив його у касаційному порядку. В своїй скарзі просить скасувати постанову
Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2005р. у справі № 16/141
(11/10) та залишити в силі рішення господарського суду Чернігівської області
від 19.05.2005р.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом при вирішені спору у даній
справі неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх в судовому засіданні представників
сторін, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий
адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що на підставі акту №68/17-208/ від
18.11.2004р. "Про результати комплексної документальної перевірки
дотримання вимог податкового та валютного законодавства СПД - фізичної особи
ОСОБА_1" за період з 18.06.2003р. по 30.09.2004р. відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення № /0 , яким позивачу згідно з п.п.
4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",
відповідно до п. 2.3 ст.2, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. З, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п.
9.3, п. 9.4 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п.
17.1.3 п. 17.1 ст. 17 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",
абзацу 2 п. 15 Указу Президента України "Про деякі зміни в оподаткуванні"
від 07.08.1998р. № 857/98 визначено суму податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 5626,32 грн. у т.ч. за основним платежем -582 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 5044,32 грн.

В ході перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства
було встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності
без створення юридичної особи з 17.06.2003р., платником податку на додану
вартість зареєстрована з 26.08.2003р.

За період з 18.06.2003р. по 26.08.2003р. позивач здійснював торгівлю за
готівкові кошти без реєстрації платником ПДВ та отримав виручку у розмірі
28514,2 грн.

У поданій податковій декларації з ПДВ за серпень 2003р. підприємець
відобразив відсутність обсягів продажу в той час, як такий обсяг становив 3492
грн., а до бюджету мав надійти податок у розмірі 582 грн.

Крім визначення податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 582 грн., податковий
орган застосував штрафні санкції на підставі п.п. 17.1.3 ст.17 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" у розмірі 291 грн. за заниження податкових
зобов'язань та штрафні санкції на підставі п.15 Указу Президента України
"Про деякі зміни в оподаткуванні" від 07.08.1998р. № 857/98 у розмірі
4753,32 за несвоєчасну реєстрацію платником ПДВ, які визначені виходячи з
розміру податку на додану вартість, нарахованого на загальну суму продажу за
період , коли підприємець був незареєстрованим платником ПДВ, без права
включення ПДВ до податкового кредиту за цей період.

Податкове зобов'язання, яке підлягало сплаті до бюджету за червень, липень
2003 р. податковим органом не визначалось.

Позивач не заперечує обсягів продажу, визначених перевіркою, та суми ПДВ,
донарахованої за серпень 2003р.

З приводу непогодження з донарахуванням штрафних санкцій за несвоєчасну
реєстрацію платником ПДВ підприємцем було оскаржене податкове повідомлення - рішення. Контролюючими органами скарги платника
податків були залишені без задоволення та прийняті податкові повідомлення -
рішення № /1 від 13.12.2004р., № /2 від 13.01.2005р., №
/3 від 18.03.2005р., якими визначена позивачу сума податкового
зобов'язання залишена без змін.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ПП ОСОБА_1 подала заяву
про реєстрацію в якості платника ПДВ 20.08.03р. вх.№944/Г, та була
зареєстрована як платник ПДВ 26.08.2003р., свідоцтво платника ПДВ НОМЕР_1.
20.06.03р. було подано заяву на придбання торгового патенту на право здійснення
суб'єктом підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі та 25.06.03р.
отримано торговий патент НОМЕР_2 (термін дії 27.06.03р. по 31.05.04р.) для
здійснення роздрібної торгівлі за адресою смт. Седнів, вул. Лізогуба, 27.

Відповідно фіскального звітного чека від 28.06.03р., зареєстрованого в
Книзі обліку розрахункових операцій від 19.06.03р., проведено торгові операції
(продано горілчані та тютюнові вироби) на загальну суму 183,50 грн., чим
порушено вимоги п.2.3 ст.2 та п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на
додану вартість" в частині своєчасної реєстрації платником ПДВ - початок
торгівлі за готівкові кошти 28.06.03р.- заяву на реєстрацію платником ПДВ
подано 20.08.03р., термін подачі - не пізніше 18.06.03р. Всього за період з
28.06.03р. по 25.08.03р. ( здійснення торгівлі за готівкові кошти) до моменту
реєстрації ПП ОСОБА_1 платником ПДВ (26.08.2003р.), проведено торгові операції
на суму 28514,20 грн.

Відмовляючи в позові Київський апеляційний господарський суд виходив з
того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення по податку на додану
вартість прийнято у відповідності з чинним законодавством.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає такий висновок
обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість",
платником податку на додану вартість є особа, яка здійснює на митній території
України підприємницьку діяльність з торгівлі за готівкові кошти незалежно від
обсягів продажу, за винятком фізичних осіб, які здійснюють торгівлю на умовах
сплати ринкового збору в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 9.3 ст. 9 вказаного Закону особи, що підпадають під визначення
платників податку згідно з статтею 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися
як платники податку в органі державної податкової служби за місцем їх
знаходження. Форма заяви про реєстрацію встановлюється центральним органом
державної податкової служби України.

Пунктом 9.4 ст. 9 вказаного Закону визначено, що реєстраційна заява має
бути подана органу державної податкової служби для осіб, що підпадають під
визначення пункту 2.3 цього Закону, - не пізніше ніж за десять календарних днів
до початку здійснення підприємницької діяльності з торгівлі за готівку. Орган
державної податкової служби зобов'язаний протягом 10 робочих днів надати заявнику
свідоцтво про реєстрацію як платника податку.

Відповідно п.1 Загальної частини "Положення про реєстр платників
податку на додану вартість", затвердженого наказом ДПА України від
01.03.2000р. №79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.2000р.
за №208/4429 Реєстр платників податку на додану вартість - це автоматизована
система збору, накопичення та обробки даних про осіб, які згідно із Законом
України "Про податок на додану вартість" та Указом Президента України
від 07 серпня 1998 року №857 "Про деякі зміни в оподаткуванні" зобов'язані здійснювати
утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Згідно п.26 "Штрафні санкції" "Положення про реєстр
платників податку на додану вартість", затвердженого наказом ДПА України
від 01.03.2000р. №79 та зареєстрованого І в Міністерстві юстиції України
03.04.2000р. за №208/4429 передбачено відповідальність платників податків за
несвоєчасну реєстрацію платником ПДВ, а саме: - якщо платник податків
зобов'язаний зареєструватись як платник податку на додану вартість і не
здійснює такої реєстрації протягом строків, визначених законодавством, то орган
державної податкової служби застосовує санкції, передбачені ст. 15 Указу
Президента України від 07 серпня 1998 року №857.

Абзацом 2 ст.15 Указу Президента "Про деякі зміни в
оподаткуванні" № 857/98 від 07.08.1998 р. передбачено, що у разі коли
особа, яка зобов'язана зареєструватися як платник податку, не здійснює таку
реєстрацію протягом строків, визначених законодавством, орган державної податкової
служби застосовує санкції, а саме: - у разі здійснення такою особою після
закінчення граничного строку, встановленого для реєстрації її як платника
податку на додану вартість, оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт,
послуг) без нарахування податку на додану вартість, - штраф у розмірі податку
на додану вартість, нарахованого на загальну суму такого продажу, але не менш
як 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без права включення до
податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких включається до складу валових
витрат такого платника податку або підлягає амортизації.

Згідно ст.15 Указу Президента України "Про деякі зміни в
оподаткуванні" від 07.08.98 р. № 857/98 із змінами і доповненнями за
несвоєчасну реєстрацію платником ПДВ та здійснення при цьому після закінчення
граничного строку, встановленого для реєстрації її як платника податку на
додану вартість, оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) на
суму 28514,20 грн. без нарахування податку на додану вартість, до ПП ОСОБА_1
застосовано штраф у сумі 4753,32 грн.

Крім того, відповідно до п.5 Інструкції про порядок застосування штрафних
(фінансових ) санкцій органами ДПС, затвердженої наказом ДПА України № 110 від
17.03.2001 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.03.2001 р. за
№ 268/5459 до платників податків за порушення норм податкового та іншого
законодавства , яке контролюється органами державної податкової служби,
застосовуються штрафні санкції, які передбачені чинним законодавством.

Згідно п.8 цієї Інструкції інші штрафні (фінансові) санкції, які
встановлюються нормативно-правовими актами, контроль за виконанням вимог яких
покладено на органи державної податкової служби, застосовуються в частині, що
не суперечить Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та в розмірах,
визначених такими нормативно-правовими актами. При чому дія Закону України 2181
щодо таких штрафних санкцій розповсюджується в частині процедури узгодження
належних до сплати штрафних (фінансових) санкцій, порядку виписки та вручення
податкового повідомлення.

Під час складання податкових повідомлень податкові органи мають
дотримуватися Порядку направлення органами державної податкової служби
податкових повідомлень платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України
від 21.06.2001 р. № 253 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
06.07.2001 р. № 567/5758. Згідно п.3.3 податкове повідомлення складається на
розраховану суму податкового зобов'язання (з врахуванням штрафних (фінансових)
санкцій за їх наявності) щодо кожного окремого податку, збору (обов'язкового
платежу). При чому структурний підрозділ, що здійснює розрахунок податкового зобов'язання,
складає податкове повідомлення за формою згідно з додатком 2 за наслідками
документальних або камеральних перевірок (форма "Р") (п.3.2).

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про систему оподаткування"
передбачено, що фінансові санкції за наслідками документальних перевірок та
ревізій, які здійснюються органами ДПС України та іншими уповноваженими
державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими
актами, чинними на день завершення таких перевірок або ревізій.

На день завершення документальної перевірки СПД - фізичної особи ОСОБА_1
був чинним Указ Президента України від 07.08.1998 р. №857 "Про деякі зміни
в оподаткуванні", який передбачав санкції за несвоєчасну реєстрацію
платником ПДВ.

А тому на думку колегії, податкове рішення-повідомлення вірно містить
посилання на п. 4.2.2 б ст.4 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" , абзац 2 п.15 Указу Президента "Про деякі зміни в оподаткуванні"
№ 857/97 від 07.08.1998 р. із змінами і доповненнями та відповідає вимогам
Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень
платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від 21.06.2001 р. № 253
та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 р. № 567/5758 .

За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення
- без змін, якщо визнає, що суди не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильності зазначених
висновків суду, зроблених у відповідності з вищеназваними нормами матеріального
права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового
рішення не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційна скарга Приватного підприємця ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає, а постанова Київського апеляційного господарського суду від
20.07.2005р. у справі № 16/141 (11/10) - залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221 ,223 ,230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2005р. у
справі № 16/141 (11/10) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий

(підпис)

Федоров М.О.

Судді

(підпис)

Брайко А.І.

(підпис)

Голубєва Г.К.

(підпис)

Карась О.В.

(підпис)

Рибченко А.О.

З
оригіналом згідно

Суддя

Вищого
адміністративного суду М.О.Федоров