Справа № 22-а-15120/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

02
грудня 2008 року справа №
22-а-15120/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Старосуда М.І.

суддів: Ханової Р.Ф., Василенко
Л.А.

при
секретарі судового засідання Чуріковій Я.О.

за
участю позивача
ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

управління Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької області

на
постанову Донецького окружного адміністративного суду

від
по адміністративній справі

12
вересня 2008 року № 2-н-9/08 ( суддя Христофоров А.Б.)

за
заявою про перегляд постанови
Донецького окружного адміністративного суду від по адміністративній
справі за позовом

ОСОБА_1 04 квітня 2008 року № 2-а-6456/08
прокурора Олександрійського району в інтересах ОСОБА_1

до

управління
Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області

про

визнання
неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії по інвалідності та
зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01.01.2008 року згідно ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з заявою про
перегляд постанови Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-6456/08.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 вересня 2008 року по справі № 2-н-9/08 задоволена
заява ОСОБА_1., а наслідок чого, скасована постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2008 року по адміністративній справі №
2-а-6456/08, позов ОСОБА_1. задоволено
повністю:

- визнані неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області щодо
відмови ОСОБА_1. в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі
статтями 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

- зобов'язано управління Пенсійного фонду
України в Олександрівському районі Донецької області провести такий перерахунок
пенсії по інвалідності ОСОБА_1. з 01.01.2008 року у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволені позовних вимог позивачу. Вважає, що постанова суду
прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до першої категорії як
особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою
МСЕК серії НОМЕР_2 і має право на основну та додаткову пенсію.

Позивач звертався до управління Пенсійного
фонду України в Олександрівському районі Донецької області з заявою про
перерахунок пенсій у розмірах, встановлених ст. 54 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, але 15.01.2008 року отримав
відмову з огляду на відсутність законних
підстав.

Заявник скарги вважає, що при
нарахування та виплаті пенсії з 01.01.2008 року застосовується розмір пенсії,
встановлений ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції від 28.12.2007 року, до яких внесені
зміні Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної
влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення,
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає
пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії;
б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи - 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно
до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає,
що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по ІІІ групі - 6
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. п.
12, 15, 17 п. 28 розділу 2 Закону України „Про державний бюджет України на 2008
рік" з 1 січня 2008 року внесені зміни, зокрема, до ст. 50, ст. 54, ст. 67
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте,
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 п. п. 12, 15, 17 п. 28
розділу II
"Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України" були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції відносно задоволення вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії у 2008 році в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2008 року.

Колегія судів вважає безпідставними
посилання відповідача на необхідність застосування у спірних відносинах
постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008. № 530“Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій громадян”, постанови Кабінету Міністрів
України від 16.07.2008. № 654 “Про підвищення рівня пенсійного забезпечення”,
оскільки, виходячи із приписів пункту першого та шостого статті 92 Конституції
України, статті 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, дія положень наведеного
Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до
цього Закону. Абзацом другим преамбули,
частиною 3 статті 4, п.16 Прикінцевих положень Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено що умови, норми
та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне
забезпечення, і те, що до приведення законодавства України у відповідність із
цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до
статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування
при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий
рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №
966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий
мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру
пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто
відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку
затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях
загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом України «"Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI,
що набрав чинності з 1 січня 2008 року, затверджений прожитковий мінімум на
одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня -
481 гривня, з 1 липня - 482 гривень, з 1
жовтня - 498 гривень.

Таким чином, для позивача як інваліда
ІІІ групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1
категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен
розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005
від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права
на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян
на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою
Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України,
що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них
зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Здійснюючи апеляційний перегляд
справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія суддів виходить з
того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення,
передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23,
частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

При
апеляційному перегляді справи встановлено, що судом першої інстанції в судовому
рішенні допущена описка в ім'ї позивача, яке зазначено як ІНФОРМАЦІЯ_1, тоді як
за документами, які посвідчують особу позивача ім'я вказано ІНФОРМАЦІЯ_1.
Колегія суддів вважає, що зазначена описка не може бути підставою для зміни чи
скасування судового рішення та в подальшому може бути виправлена самостійно за
власною ініціативою судом першої інстанції в судовому засідання у відповідності
до ст. 169 КАС України після повернення справи з апеляційної інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст.
198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2008 року
по справі № 2-н-9/08 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 вересня 2008 року по справі № 2-н-9/08 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий

Судді