Справа № 22-а-11268/08
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова
Головуючий у 1 інстанції -Стиран В.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2008 року № 22-а-11268/08

зал судового засідання №
2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю представників: позивача відповідача

Горбенко К.П., Яманко В.Г. Білоус К.І. ОСОБА_1 - по довереністі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - по довереністі;

розглянувши апеляційну скаргу на
постанову від у адміністративній справі за позовом До Про

Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя Донецького окружного адміністративного суду
10 червня 2008 року № 2-а-7520/08 ОСОБА_4 Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2008 року ОСОБА_4
звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що актом про результати планової документальної перевірки
дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з
01.01.2005 року по 31.12.2007 року № 450/17-2/ від 22.02.2008 року,
проведеної Жовтневою міжрайонною державною податковою інспекцією міста Маріуполя (надалі Жовтневою МДПІ міста Маріуполя),
встановлено порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян», п. 13 Інструкції «Про
оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю»,
затверджену Наказом Державної податкової інспекції України від 21.04.1993 року,
пп. 9.12.1, п. 9.12 ст.19 , п. 22.10 ст. 22, п.7.1 ст.7 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», тобто донараховано податку 78356,25 грн.

Позивачу було направлено
податкове повідомлення-рішення № /0 від 29.02.2008 року, яке він
вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 10 червня 2008 року позов ОСОБА_4
до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя було
задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, податковий орган звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2008 року скасувати і прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, вважаючи, що дане
судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а саме приписів
Указу Президента України від 28.06.1999 року № 746/99 «Про внесення змін до
Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності».

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 12.02.2008 року по 22.02.2008
року Жовтневою міжрайонною державною
податковою інспекцією міста Маріуполя проводилася планова документальна
перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року, за результатами
якої складено акт № 450/17-2/ від 22.02.2008 року.

Згідно висновків цього акту перевіркою встановлені
порушення позивачем ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», п.13 Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю», затверджену Наказом Державної податкової
інспекцією України від 21.04.1993 року, пп. 9.12.1, п. 9.12 ст. 19 , п. 22.10
ст. 22, п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» у
вигляді заниження податку з доходів від підприємницької діяльності за 2007 рік
на суму 522375 грн.

На підставі цього акту 29.02.2008 року заступником керівника Жовтневої
міжрайонної державної податкової інспекції міста Маріуполя прийняте податкове
повідомлення-рішення № /0, яким позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 78356,25 грн.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної
скарги, проти чого заперечував представник позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду скасувати з наступних підстав.

Предметом даного спору є неоднакове
трактування сторонами у справі законодавчих актів стосовно оподаткування.

При апеляційному розгляді було встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_4 як суб'єкт
підприємницької діяльності здійснює підприємницьку діяльність, пов'язану з
купівлею-продажем товарів та власного нерухомого майна, надання майна в оренду
і перебуває на податковому обліку в Жовтневій міжрайонній державній податковій
інспекції міста Маріуполя. В 2007 році
позивач мав свідоцтво на право сплати єдиного податку. Згідно з договором
купівлі-продажу нежитлового приміщення від 26 квітня 2007 року «Продавець» фізична особа - підприємець ОСОБА_4, який діє
на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця,
продав належне йому нежиле приміщення за ціною 1109182 грн. Договір був посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5 і зареєстрований у реєстрі за НОМЕР_1. У звіті за 2 квартал
2007 року, поданим ОСОБА_4 до податкового органу, обсяг виручки від реалізації
товарів зазначений в розмірі 1196500 грн., а сума фактично сплачено податку
складає 800 грн. Відповідно до заяви суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_4 від 11.06.2007 року від переведений на загальну систему оподаткування з
3 кварталу 2007 року. У декларації про доходи, одержані з 01.01. по 31.12.2007
року, яку подав позивач до податкового органу 05.02.2008 року, сума доходу
даного платника за 2007 рік становить 0 грн.

Приписами п.п. 9.12.1. п. 9.12. ст. 9 Закону України «Про прибутковий податок з фізичних
осіб» передбачено, що оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою від продажу
нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної особи,
а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір,
здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з
цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Саме таким нормативно - правовим
актом є Декрет Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»
( Декрет втратив чинність, крім
розділу IV у частині
оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю, який застосовується з
урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 Закону
( 889-15 ) та діє до набрання
чинності спеціальним законом з питань
оподаткування фізичних осіб
- суб'єктів підприємницької діяльності
на підставі Закону N 889-IV ( 889-15 ) від 22.05.2003 -
набирає чинності з 01.01.2004.

Стаття 13 зазначеного Декрету
змістує: «Згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від
здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи,
а також інші доходи громадян, не
передбачені як об'єкти оподаткування
у розділах II та III цього Декрету.
Оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між
валовим доходом (виручки
у грошовій та натуральній формі)
і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони
враховуються податковими органами
при проведенні остаточних
розрахунків за нормами, визначеними
Головною державною податковою
інспекцією України за погодженням
з Міністерством економіки
України та Державним комітетом
України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.»

За таких обставин позивач повинен
був вказати в декларації про доходи за 2007 рік суму фактично отриманих
доходів, що підлягала оподаткуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно приписів ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, за загальним правилом, що випливає з принципу
змагальності, кожна сторона повинна надати докази на підтвердження обставин, на
які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша
сторона.

Однак в адміністративному процесі, як виняток із
загального правила, у справах щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Оскільки
таких справ найбільше з-поміж інших справ, то фактично загальним є правило про
те, що тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів відзначає, що у
даному конкретному випадку податковий орган довів правомірність і законність
прийнятого ним рішення.

Стаття 159 КАС України передбачає,
що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно
і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції неправильно встановлено обставини справи, а судове рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу частково задовольнити, а постанову суду першої інстанції
скасувати.

Повний текст виготовлено 10
листопада 2008 року.

Керуючись статтями 184, 195, 196,
198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м.
Маріуполя на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10
червня 2008 року у справі № 2-а-752008 за позовом ОСОБА_4 до Жовтневої
міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2008 року у справі № 2-а-752008 за
позовом ОСОБА_4 до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м.
Маріуполя про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом
одного місяця з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції -
Вищого адміністративного суду України, а в разі виготовлення повного тексту у
відповідності до ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України
- з дня виготовлення повного тексту.

Головуючий: Г.М.Міронова

Судді: В.Г.
Яманко

К.П.Горбенко