Справа № 22-а-6273/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Колтун В.А. справа № 22-а-6273/08
Суддя - доповідач Дяченко С.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
року м.
Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:
головуючого судді: Сіваченко І.В.,
суддів: Дяченко С.П., Василенко Л.А.,
при секретарі: Скопинській А.О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Луганського обласного військового комісаріату на
постанову Свердловського міського суду Луганської області від 02 лютого 2007
року по справі № 2-а-38/07 за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного
військового комісаріату про стягнення грошової компенсації за продовольче
В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 02
лютого 2007 року позов ОСОБА_1 про
стягнення з Луганського обласного військового комісаріату грошової компенсації
за продовольче забезпечення -
задоволено. Визнані дії командування Луганського обласного військового комісаріату
в частині не сплати грошової компенсації за продовольче забезпечення -
незаконними; стягнуто з Луганського обласного військового комісаріату на
З постановою суду відповідач Луганський обласний
військовий комісаріат не погодився, подав апеляційну скаргу, вважаючи, що
рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, просив рішення
суду скасувати і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1
проходить військову службу в Свердловському об'єднаному міському військовому
комісаріаті Луганської області з листопада 1998 року по теперішній час. За час
служби з 11.03.2000 року по 17.01.2007 року відповідач не виплатив йому
компенсацію за продовольче забезпечення на загальну суму 16937,15 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види
забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової
служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Суд
першої інстанції помилково застосував цю норму, задовольняючи позов, не
врахувавши дію закону у часі.

Так,
відповідно до ч.2 ст. 9 Закону № 2011, військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за
бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Проте
дія частини другої статті 9 Закону № 2011 була призупинена в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України,
Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та
Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України,
що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців) на підставі Законів N 1459-III від 17.02.2000 р. "Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів" (із змінами, внесеними Законами України N 1577-III від 23.03.2000 р., N 2463-III від 29.05.2001 р., N 3111-III від
07.03.2002 р.).

Зупинення
дії закону не дає права його застосовувати.

Слід зазначити,
що Закон України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" не
визнаний неконституційним в цій частині Конституційним Судом України.

Оскільки
позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються компенсації замість продовольчого
забезпечення за період з 11 березня 2000 року по 17 січня 2007 року (тобто,
коли матеріальне законодавство в цей час було зупинено), вони (позовні вимоги)
задоволенню не підлягають.

Зміни в
законодавстві до спірних правовідносин відношення не мають.

Згідно ст. 16
Закону України "Про Збройні Сили України" в редакції від 05.10.2000
року, держава забезпечує соціальний та правовий захист військовослужбовців та
осіб звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави
фінансового, речового, продовольчого та інших видів забезпечення у розмірах,
які визначаються КМУ і враховують характер службової діяльності.

В даному випадку
під поняттям "характер службової діяльності" передбачаються умови, в
яких знаходяться військовослужбовці льотних, морських, підводних екіпажів та
обслуг, які безпосередньо знаходяться на аеродромах, суднах, в
лікувально-медичних закладах, та яких держава зобов'язана забезпечувати
харчуванням в своїх їдальнях, що передбачено Постановою КМУ №426 (а не видачею
пайків чи грошовою компенсацією замість них). Незабезпечення харчуванням через
їдальні унеможливлює даним категоріями військовослужбовців повне та якісне
виконання своїх службових обов'язків.

Крім того, в
примітці №6 до норми №1 постанови КМУ №426 вказано, що „військовослужбовці
офіцерського складу, прапорщики, мічмани та військовослужбовці рядового,
сержантського старшинського складу, які проходять службу за контрактом, під час
перебування їх у польових умовах та в інших випадках у разі відсутності
підприємств громадського харчування можуть забезпечуватися харчуванням через
їдальні військових частин за загальновійськовою нормою №1 за плату в сумі, що
відповідає розрахунку його вартості".

Постановою КМУ
№426 або іншими актами законодавства не передбачена видача продовольчих пайків
або грошової компенсації замість них на підставі вартості добової норми
харчування №1 (загальновійськова).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в позові.

Постанова в повному обсязі виготовлена 07 липня 2008
року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198,
202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Луганського обласного військового комісаріату - задовольнити.

Постанову Свердловського
міського суду Луганської області від 02 лютого 2007 року по справі № 2-а-38/07 -
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Луганського обласного військового комісаріату про стягнення грошової
компенсації за продовольче забезпечення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення;
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий: (підпис) Сіваченко
І.В.

Судді: (підпис) Дяченко
С.П.

(підпис) Василенко
Л.А.

З оригіналом вірно

Суддя-доповідач
Дяченко С.П.