Справа № 22-а-10620/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Подколзін В. М.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17
жовтня 2008 року справа №
22-а-10620/08

зал судового засідання № 2
у приміщенні суду за адресою: м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Міронова Г. М.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився, повідомлені належним чином

від відповідача:

ОСОБА_2 - за дов. № 01/4382 від 29.09.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Єнакієвської міської
ради, м. Єнакієве

на постанову Єнакієвського міського суду Донецької області

від

1 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-32/08 (суддя Подколзін В. М.)

за позовом

ОСОБА_1, м. Єнакієве

до

Управління праці та соціального захисту населення
Єнакієвської міської ради, м. Єнакієве

про

визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні
дії, стягнення недоотриманої разової грошової допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся 24 березня 2008 року до Донецького
окружного адміністративного суду з позовною заявою (арк. справи 1-3) до
Управління праці та соціального захисту населення Єнакіївської міської ради, м.
Єнакієве (далі по тексту - УПСЗН Єнакіївської міської ради) про визнання
неправомірною відмову УПСЗН Єнакіївської міської ради в перерахунку та виплаті
разової грошової допомоги в розмірі, встановленому Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стягнення з відповідача
недоотриманої суми разової допомоги за 2000-2007 роки в розмірі 8530 грн. 50
коп., зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати виплату щорічної
разової грошової допомоги в розмірі, встановленому статтею 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою від 16 квітня 2008 року (арк. справи 42)
Донецький окружний адміністративний суд справу за позовом ОСОБА_1 передав на
розгляд Єнакіївському міському суду.

11 липня 2008 року позивач
доповнив позовні вимоги вимогою про стягнення з відповідача недоплаченої
разової грошової допомоги за 2008 рік в сумі 3448 грн. (арк. справи 53).

Постановою від 1 серпня 2008 року (арк. справи 64-65)
Єнакіївський міський суд задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 Суд
першої інстанції визнав неправомірною відмову УПСЗН Єнакіївської міської ради в
виплаті ОСОБА_1 щорічної заборгованості у 2004, 2007, 2008 роках по
недоотриманих щорічних виплатах в розмірі, встановленому частиною 5 статті 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
стягнув з УПСЗН Єнакіївської міської ради на користь ОСОБА_1 суму щорічних
допоміг за 2004, 2007, 2008 роки в розмірі 6588 грн. за рахунок Державного
бюджету України, в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати
постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач про час, дату та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, проте правом бути присутнім при судовому розгляді
не скористався. Позивач надав через канцелярію суду заперечення на апеляційну
скаргу (арк. справи 79-83), згідно якого просив суд апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник відповідача під час судового розгляду
апеляційну скаргу підтримав.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та до 12 вересня 2005 року був інвалідом
3 групи, з 22 вересня 2005 року є інвалідом 2 групи, що підтверджено
посвідченнями та довідкою МСЕК (арк. справи 8-9, 11).

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (зі змінами та
доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), далі по тексту -
Закон № 3551-ХІІ, визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує
створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в
суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3551-ХІІ до
ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники
війни. Розділом 3 цього Закону визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх
соціального захисту.

Пунктом 2 частини 2 статті 7 вищевказаного закону
передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб
начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і
органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки
України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок
поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання
службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних
аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної
зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Згідно довідки відповідача
(арк. справи 85) позивачу, як інваліду війни 3 групи, було виплачено щорічну
разову грошову допомогу: за 2000 рік - 40 грн., за 2001 рік - 40 грн., за 2002
рік - 100 грн., за 2003 рік - 100 грн., за 2004 рік - 130 грн., 2005 рік - 270
грн., як інваліду війни 2 групи позивачу було виплачено щорічну разову грошову
допомогу: за 2006 рік - 330 грн., за 2007 рік - 360 грн., за 2008 рік - 400
грн.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції станом на дні виплати
визначено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах: інвалідам 1 групи - десять мінімальних пенсій за віком; 2
групи - вісім мінімальних пенсій за віком; 3 групи - сім мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 33 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2000 рік» від 17 лютого 2000 року № 1458-III передбачено, що у 2000 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 150 гривень, інвалідам війни II групи - 120 гривень, особам, які мають особливі заслуги
перед Батьківщиною, - 55 гривень, інвалідам війни III групи, учасникам
бойових дій, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників
бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 40 гривень.

Статтею 20 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2001 рік» від 7 грудня 2000 року № 2120-III передбачено, що у 2001 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам
війни I групи - 150 гривень, інвалідам війни II групи - 120 гривень, особам, які мають особливі заслуги
перед Батьківщиною, - 55 гривень, інвалідам війни III групи, учасникам
бойових дій, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників
бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 40 гривень.

Статтею 19 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2002 рік» від 20 грудня 2001 року № 2905-III передбачено, що у 2002 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється інвалідам війни 3 групи в розмірі 100 грн.

Статтею
28 Закону України «Про державний бюджет України на 2003 рік» № 380-ІV від 26
грудня 2002 року (в редакції яка була дійсна на час здійснення виплати) було
встановлено, що у 2003 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється інвалідам війни 3 групи у розмірі 100 грн.

Положення
статті 33 Закону України «Про Державний бюджет України на 2000 рік», статті 20
Закону України «Про Державний бюджет України на 2001 рік», статті 19 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2002 рік», статті 28 Закону України
"Про державний бюджет України на 2003 рік" Конституційним Судом
України до дійсного часу не визнані неконституційними, відповідачем сплачено
позивачу щорічну разову грошову допомогу в розмірах, встановлених вказаними
законами, тому суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог в цій
частині правильно.

Статтею 44 Закону України «Про державний бюджет України
на 2004 рік» № 1344-ІV від 27 листопада 2003 року передбачено, що у 2004 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких
розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195 гривень, інвалідам війни 2 групи - 160
гривень, інвалідам війни 3 групи - 130 гривень.

Відповідач в обґрунтування апеляційної скарги посилається
на виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги за 2004 рік в розмірі
130 грн. відповідно до статті 44 Закону України «Про державний бюджет України
на 2004 рік».

Рішенням
Конституційного суду України N 20-рп/2004 від 1 грудня 2004 року у справі N
1-27/2004 про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій визнана
такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 44
Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" у
вищенаведеній редакції.

Розмір
щорічної разової грошової допомоги за 2004 рік для позивача - інваліда війни 3
групи повинен бути розрахований виходячи з наступного:

- відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004
року (в редакції яка була дійсна на час здійснення виплати), мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового
стажу встановлюється в розмірі 20 відсотків середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік, яка
визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики,

- за матеріалами Держкомстату середня заробітна плата за
попередній 2003 рік складала 462 грн. 58 коп.,

- розмір мінімальної пенсії за
віком в 2004 році склав 92 грн. 52 коп. з розрахунку 462 грн. 58 коп. х 20 %,

- розмір щорічної
разової допомоги за 2004 рік
складає 647 грн. 64 коп. (92 грн. 52 коп. х 7),

- сума недоплаченої позивачу щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2004 рік відповідно до вищенаведеного
складає 517 грн. 64 коп. (647
грн. 64 коп. - 130 грн.), а не 220 грн., як помилково встановлено судом першої
інстанції.

Статтею 30 Закону України "Про державний
бюджет України на 2005 рік" № 2285-ІV від 23 грудня 2004 року, яка в новій редакції Закону України від 25 березня 2005 року N
2505-IV є статтею 34 того ж змісту, було встановлено, що в 2005 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється інвалідам
війни 3 групи в розмірі 270 гривень. З огляду на те, що положення статті 30
(34) Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік"
Конституційним Судом України до дійсного часу не визнані неконституційними,
колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про визнання дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу, як
інваліду війни 3 групи, суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2005 рік у розмірі 270 грн. та відповідно правильно відмовив в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

На 2006 рік дія частини п'ятої статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була зупинена в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам
війни згідно з Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік" від
20 грудня 2005 року N 3235-IV та відповідно до статті 30 цього ж закону про
державний бюджет було встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової
допомоги здійснюється інвалідам війни 2 групи в розмірі 330 гривень. Згідно
довідки відповідача позивачу у 2006 році було виплачено 330 грн., тому суд
першої інстанції дійшов правильного висновку щодо визнання дій відповідача правомірними
при нарахуванні та виплаті позивачу, як інваліду війни 2 групи, суми щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня за 2006 рік у розмірі 330 грн. та
відповідно правильно відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Статтею 29 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-V встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" здійснюється інвалідам 2 групи в розмірі 360 грн.

Відповідач посилається на те, що згідно статті 29 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щорічна разова допомога за
2007 рік була виплачена позивачу у встановленому цією нормою розмірі 360 грн.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9
липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян були
визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)
стаття 29, пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік». Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на
території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено, що прожитковий мінімум
застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги
сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних
виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, визначення
права на призначення соціальної допомоги.

Розмір
щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік для позивача - інваліда війни 2
групи повинен бути розрахований виходячи з наступного:

- відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004
року (в редакції яка була дійсна на час здійснення виплати), мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового
стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,

- розмір мінімальної пенсії за
віком в період з 1 квітня 2007 року по 30 вересня 2007 року складав 410 грн. 06
коп.,

- розмір щорічної разової допомоги за 2007 рік складає 3280
грн. 48 коп. (410 грн. 06 коп. х 8),

сума недоплаченої позивачу разової грошової допомоги за
2007 рік відповідно до вищенаведеного складає 2920 грн. 48 коп. (3280
грн. 40 коп. - 360 грн.), а не 2920 грн., як помилково було визначено судом
першої інстанції.

Пунктом 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI частина 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» була викладена в наступній редакції: «Щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі,
який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний бюджет України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2008
року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році
відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань»
передбачено, що у 2008 році виплата разової грошової допомоги інваілдам війни 2
групи здійснюється в розмірі 400 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року по справі № 1-28/2008 були визнано такими,
що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пунктів
20 - 22 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів
України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України". Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для
виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, з 22 травня 2008 року була відновлена дія
частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», за якою інвалідам війни 2 групи, до яких відноситься
позивач, щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі
вісім мінімальних пенсій за віком.

Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI, передбачено, що для осіб, які втратили працездатність,
на 2008 рік затверджений наступний розмір прожиткового мінімуму на одну особу з
розрахунку на місяць: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня -
482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

З
врахуванням викладеного, розмір недоплаченої позивачу, як інваліду війни 2
групи, щорічної
разової допомоги за 2008 рік складає 3448 грн. (481 грн. х 8 - 400 грн., де 481
грн. - розмір прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць,
встановлений на період з 1 квітня 2008 року по 31 червня 2008 року), як і було
правильно визначено судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до
відповідача з заявою від 11 лютого 2008 року (арк. справи 6) за виплатою
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2000-2007 роки,
відповідач 15 лютого 2008 року листом (арк. справи 7) відмовив позивачу в
виплаті недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2000-2007 роки. Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджує висновок
суду першої інстанції про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови в
виплаті позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2004, 2007, 2008 роки
в розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на
відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат, з огляду
на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в
незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на
виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і
свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності
держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла до
висновку, що суд першої інстанції розглянув дану адміністративну справу по суті
правильно, проте з помилковим визначенням розміру недоплаченої щорічної разової
допомоги до 5 травня за 2004, 2007 роки, що відповідно до приписів статті 201
Кодексу адміністративного судочинства України, обумовлює зміну постанови суду
першої інстанції шляхом викладення абзацу 4 резолютивної частини в новій
редакції.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Єнакієвської міської ради, м. Єнакієве на постанову Єнакієвського
міського суду Донецької області від 1 серпня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-32/08 - задовольнити частково.

Постанову Єнакієвського міського суду Донецької області
від 1 серпня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-32/08 - змінити.

Викласти абзац 4 резолютивної частини
постанови Єнакієвського міського суду Донецької області від 1 серпня 2008 року
по адміністративній справі № 2-а-32/08 в наступній редакції:

«Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Єнакієвської міської ради, м. Єнакієве на користь
ОСОБА_1, м. Єнакієве недоплачену щорічну допомогу до 5 травня за 2004, 2007,
2008 роки на загальну суму 6886 грн.12 коп., з якої за 2004 рік -517 грн. 64
коп., за 2007 рік - 2920 грн. 48 коп., за 2008 рік - 3448 грн. за рахунок
коштів Державного бюджету України».

В іншій частині постанову
Єнакієвського міського суду Донецької області від 1 серпня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-32/08 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення
судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у
повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови складені,
підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому
засіданні 17 жовтня 2008 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 20 жовтня
2008 року.

Головуючий: В.Г.Яманко

Судді
Г.М.Міронова

К.П.Горбенко