Справа № 22-а-9600/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції:
Босюк В.А. Справа № 22-а-9600/08
міськрайонний суд Хмельницької області
ряд. стат. звіту № 28
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича Т.В.,

суддів - Улицького В.З., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Шепетівському районі Хмельницької області на
постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня
2008 року у справі № 2-а-288/08 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Шепетівському районі Хмельницької області про зобов'язання
нарахувати та виплатити доплату до пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому просила зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Шепетівському районі Хмельницької області (далі - УПФУ в
Шепетівському р-ні) нарахувати і виплатити їй передбачене ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни” підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року до 19.12.2006 року та з
09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

Оскаржуваною постановою Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 19 травня 2008 року вказаний позов задоволено
частково, УПФУ в Шепетівському р-ні зобов'язано нарахувати і виплатити ОСОБА_1,
як дитині війни, недоплачене підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року
до 31.12.2007 року включно відповідно до положень ст. 6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену
постанову скасувати і ухвалити нову, якою повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що законодавством України не прийнято жодного нормативного акту на
виконання вимог ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” про
підвищення розміру пенсій дітей війни та не визначено які саме органи мають
проводити такі виплати, за рахунок яких коштів і джерел. Крім того, залишається
невизначеним порядок обчислення такого підвищення та його розмір.

Просить врахувати, що встановлений ч. 1 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій,
призначених відповідно до зазначеного Закону і не може враховуватися для
перерахунків або підвищень інших пенсій.

Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не
були враховані положення бюджетного законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд
виходив з того, що позивачка належить до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому має право на
встановлене ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” підвищення
до пенсії. Оскільки Конституційний Суд України своїм рішенням від 09 липня 2007
року №1-29/2007 визнав неконституційними окремі положення Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, зокрема п. 12 ст. 71 та ст. 111, якими
було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат у 2007 році, УПФУ в
Шепетівському р-ні зобов'язане нарахувати і виплатити позивачці доплату до
пенсії за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року з врахуванням вимог ст. 6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Безспірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дитиною
війни та відповідно до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
у редакції, що була чинною у спірний період, мала право на отримання підвищення
виплачуваної їй відповідачем пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
однак такого не одержувала.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 12 ст. 71
Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, якими було зупинено на 2007
рік дію вищевказаної ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

За чинним законодавством України розмір мінімальної
пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Іншого
нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший
розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до
переконання, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для
відмови в реалізації позивачкою права на отримання підвищення до виплачуваної
їй пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як це було встановлено
ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 у частині зобов'язання
відповідача провести нарахування і виплату підвищення до пенсії, як дитині
війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року та
правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати
пенсії позивачки здійснює Пенсійний фонд України в особі управління в
Шепетівському районі Хмельницької області, відповідний обов'язок слід покласти
на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо
неможливості підвищення пенсії позивача у передбаченому ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни” розмірі колегія суддів не вбачає.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування встановленого дітям війни підвищення до пенсії, як на причину
невиконання державою взятих на себе зобов'язань, до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у справі “Кечко проти України”).

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність
прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір,
правильно встановив дійсні обставини справи та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в
Шепетівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову
Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2008 року
у справі № 2-а-288/08 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України
в Шепетівському районі Хмельницької області про зобов'язання нарахувати та
виплатити доплату до пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

А.М.Ліщинський