Справа № 22-а-14634/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

21
листопада 2008 року справа
№ 22-а-14634/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Юрченко
В.П.

Ястребової Л.В. при секретарі судового засідання

Запорожцевій Г.В.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області

на постанову Первомайського міського суду Луганської
області

від

11 вересня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-130/08 (суддя Борзаниця С.В.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської
області

про

визнання дій незаконними, стягнення недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Первомайського міського суду Луганської області від 11 вересня 2008 року по
справі № 2-а-130/08 позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області був задоволений частково, внаслідок чого стягнуто з Управління праці та соціального захисту
населення Первомайської міської ради Луганської області на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України 5961,60грн.

В
апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити. Представники
відповідачів,
позивача у судове засідання не з'явилися, про
дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.10.92р. (арк.
справи 5), та йому при повторному огляді встановлена 2 група інвалідності з
15.02.06р. по 01.03.09р., пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС (довідка Луганської обласної МСЕК № 0005880, посвідчення
серії НОМЕР_2). Позивачу була призначена пенсія по інвалідності, внаслідок
встановлення 2 групи інвалідності, пов'язаною з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідачем
у жовтні 2004р., січні 2005р., жовтні 2005р., квітні 2007р. позивачу була
виплачена допомога на оздоровлення за 2003-2004рр. в сумі 26,70грн. за кожен
рік, за 2005-2007рр. в сумі 120грн. за кожен рік відповідно, розмір якої
встановлений постановами Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №
562 від 12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата інвалідам 2 групи допомоги у розміри п'яти мінімальних заробітних плат.

Розмір
мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги складав за 2003р. -
237грн., за 2004р. - 262грн., за 2005р. - 332грн., за 2007р. - 420грн. Таким
чином, розмір допомоги, з урахуванням виплаченої позивачеві сум, становить: за
2003р. - 1158,3грн., за 2004р. - 1283,3грн., за 2005р. - 1540,00грн., за 2007р.
- 1980грн.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку відносно правомірності дій при нарахуванні позивачеві
допомоги на оздоровлення в 2006 році, оскільки дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була
зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV від 20.12.2005р.
“Про Державний бюджет України на 2006рік”, який до теперішнього часу не
визнаний неконституційним Конституційним
Судом України. Зазначена норма протягом 2003-2005 років була чинною і підлягає
застосуванню.

Колегія суддів зазначає, що пунктом
1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007
визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення
пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”,
яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007 році.

Колегія
суддів не приймає посилання відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги
позивачу відповідно до постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.,
оскільки, ніякого обмеження стосовно зазначеного у Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»розміру компенсації ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України не застосовував.

Доводи скаржника з посиланням на ті обставини, що виплата
допомоги здійснювалась в межах коштів, які надходили на ці цілі, колегією
суддів не прийняті до уваги, оскільки, судові рішення ухвалюються в межах норм
діючого законодавства в незалежності від надходження коштів з Державного
бюджету України на виплату допомог.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись
статтями 24, 94, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської
ради Луганської області на постанову Первомайського міського суду Луганської
області від 11 вересня 2008 року по справі № 2-а-130/08 - залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міського суду Луганської області від 11
вересня 2008 року по справі № 2-а-130/08 - залишити без змін.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 21
листопада 2008 року.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.
Гаврищук

Судді:
В.П. Юрченко

Л.В.
Ястребова