Справа № 22-а-9252/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Красняк В.І. Справа № 22-а-9252/08
районний суд Хмельницької області ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Неміш О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Красилівської районної державної
адміністрації Хмельницької області на постанову Красилівського районного суду
Хмельницької області від 11 січня 2008 року у справі № 2-а-20/08 за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації Хмельницької області, Міністерства праці та
соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив стягнути з управління праці та соціального захисту населення
Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі -
УПСЗН Красилівської РДА), Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України на його користь
недоплачену разову щорічну грошову допомогу, передбачену ст. 12 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, як учаснику
бойових дій, у розмірі 1770,30 грн. за 2007 рік.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької
області від 11 січня 2008 року вказаний позов задоволено і вирішено стягнути на
користь ОСОБА_1 недоплачену спірну грошову допомогу з УПСЗН Красилівської
РДА.

У поданій апеляційній скарзі відповідач УПСЗН
Красилівської РДА просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову про
відмову у задоволенні вимог позивача, покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права та неврахування істотних
обставин справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що належним
чином і відповідно до вимог Закону України “Про Державний бюджет України на
2007 рік” виконало свій обов'язок перед позивачем щодо виплати щорічної разової
грошової допомоги у сумі 280 грн. Просить врахувати, що рішення Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 датоване 09 липня 2007 року, тобто після завершення
виплати спірної допомоги у травні 2007 році. Вказує на порушення судом вимог
бюджетного законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що він є учасником бойових дій, якому відповідно до
вимог ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає
Конституції України, положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким обмежувався розмір щорічної разової допомоги,
передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, у тому числі й учасникам бойових дій. Розмір отриманої
позивачем у 2007 році грошової допомоги до 5 травня в сумі 280 грн. не
відповідає вимогам зазначеного Закону і сума заборгованості перед ним, виходячи
із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком і прожиткового
мінімуму у 2007 році, становить 1770,30 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що позивач є учасником бойових
дій, якому відповідно до вимог ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується
грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня,
встановленої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність вимог позивача щодо заборгованості з виплати
щорічної допомоги за 2007 рік.

Розмір такої заборгованості судом першої інстанції
правильно визначений виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком та
прожиткового мінімуму, встановлених законами України на 2007 рік.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про необхідність стягнення спірної виплати саме із УПСЗН
Красилівської РДА в силу вимог ст. 171 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” розмірів щорічної грошової допомоги, як на причину
невиконання державою взятих на себе зобов'язань, до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у справі “Кечко проти України”).

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до
висновку про те, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення
з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної
скарга не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області
залишити без задоволення, а постанову Красилівського районного суду
Хмельницької області від 11 січня 2008 року у справі № 2-а-20/08 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій