Справа № 22-а-14813/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Павленко Л.М.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

«27»
листопада 2008 року справа № 22-а-14813/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Ханової Р.Ф., Василенко Л.А.

розглянувши
у порядку письмового провадження апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту
населення Київської районної в м. Донецьку ради

на
постанову Київського районного суду м. Донецька

від
по адміністративній справі

09
вересня 2008 року № 2а-92/08 ( суддя Павленко Л.М.)

за
позовом

ОСОБА_1

до

управління
праці та соціального захисту населення Київської районної в м. Донецьку ради

про

визнання
відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та стягнення недоотриманих
грошових виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою
до управління праці та соціального захисту населення Київської районної в м.
Донецьку ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та
стягнення недоотриманих грошових виплат, як учаснику бойових дій, за 2005-2007
роки в розмірі 4655 грн., згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Постановою Київського районного суду м.
Донецька від 09 вересня 2008 року у справі № 2а-92/08 позовна заява задоволена
повністю, в наслідок чого, визнана відмова управління праці та соціального
захисту населення Київської районної в м. Донецьку ради в виплаті разової
допомоги неправомірною та стягнуто з управління праці та соціального захисту
населення Київської районної в м. Донецьку ради, розташованої за адресою: м.
Донецьк, вул.. Челюскінців, 263, КФК 2501150, КЕКВ 1341, МФО 834016, р/р
1472, ЄДРПО 25968659 ГУДКУ у Донецькій області грошову допомогу у
розмірі 4655 /чотири тисячі п'ятдесят п'ять/ грн. за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням судом норм матеріального права.

Вважає
правомірним та обґрунтованим застосування у спірних правовідносинах положень
Закони України “Про державний бюджет України ” на відповідні роки.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним чином.
Скаржник
надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів встановила.

ОСОБА_1. є учасником бойових дій, у
зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримала від
відповідача у 2005 році - 250 грн., у 2006 році - 250 грн., у 2007 році - 280
грн., при цьому відповідач керувався положеннями Закону України “Про державний
бюджет України ” на відповідний рік.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом першої інстанції, в апеляційній скарзі
відповідач посилається на невірне застосування норм матеріального права,
оскільки при виплаті зазначених сум він
діяв в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому
числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди
перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий статус ветеранів війни,
забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння
формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 цього
Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону
встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну виплату разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за
місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином, у спірних
правовідносинах відповідач є органом владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок по здійсненню виплат, передбачених Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, в тому
числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає неправомірним
довід заявника скарги щодо правомірності застосування у 2007 році розміру таких
виплат, встановленому п. 13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2007 рік”, відповідно до якого у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи -
450 гривень, інвалідам II групи -
360 гривень, інвалідам
III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною
- 450 гривень; членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій,
учасників війни - 150 гривень; учасникам війни - 55 гривень, оскільки
положення зазначеної норми Закону - визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій щодо нарахування позивачу щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року - в розмірі 280 грн., встановленому Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі, встановленому Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Проте, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову в частині
стягнення разової грошової допомоги до 5 травня за 2005, 2006 роки, виходячи з
наступного.

Статтею 30 Закону України
"Про державний бюджет України на 2005 рік" № 2285-ІV від 23 грудня 2004 року, яка в новій редакції Закону України від 25 березня 2005 року N
2505-IV є статтею 34 того ж змісту, було встановлено, що в 2005 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється учасникам
бойових дій у розмірі 250 гривень. З огляду на те, що положення статті 30 (34)
Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік" Конституційним
Судом України до дійсного часу не визнані неконституційними, колегія суддів
дійшла до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої щорічної
грошової допомоги за 2005 рік задоволенню не підлягають.

На 2006 рік дія частини п'ятої статті
14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
була зупинена в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової
допомоги ветеранам війни згідно з Законом України "Про державний бюджет на
2006 рік" від 20 грудня 2005 року N 3235-IV та відповідно до статті 30
цього ж закону про державний бюджет було встановлено, що у 2006 році виплата
щорічної разової допомоги здійснюється учасникам бойових дій в розмірі 250
гривень. Тому колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2006 рік задоволенню не
підлягають.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування
при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий
рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №
966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого
прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального
розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір
щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік для позивача - учасника війни
повинен бути розрахований виходячи з наступного:

- відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004
року (в редакції яка була дійсна на час здійснення виплати), мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового
стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

- згідно статті 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V
від 19 грудня 2006 року (у редакції Закону
України від 15 березня 2007 року N 749-V, який набрав чинності 28
березня 2007 року) в період з 1 квітня 2007 року по 30 вересня 2007 року
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складав 410 грн. 06
коп.,

- розмір щорічної разової
допомоги за 2007 рік складає 2053 грн. (410 грн. 06 коп. х 5),

- сума недоплаченої позивачу
разової грошової допомоги за 2007 рік відповідно до вищенаведеного складає 1773
грн. (2053 грн. - 280 грн.).

Таким
чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, а
постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Київської районної в
м. Донецьку ради на постанову Київського
районного суду м. Донецька від 09 вересня 2008 року у справі № 2а-92/08 -
задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Донецька від 09 вересня 2008 року у справі №
2а-92/08
- скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Київської районної в м. Донецьку ради
про визнання відмови в виплаті разової допомоги неправомірною та стягнення
недоотриманих грошових виплат, як учаснику бойових дій, за 2005-2007 роки в
розмірі 4655 грн., згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
управління праці та соціального захисту населення Київської районної в м.
Донецьку ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за
2007 рік.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення Київської районної в м. Донецьку ради за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі 1773 грн.

В задоволені іншої частини позовної
заяви - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді