Справа № 2-а-160/08
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2008 року Справа
№ 2-а-160/08

10 год.15 хв.

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко
Ю.В.

При
секретарі Безсмертній
О.А.

За участю
представників сторін:

Від
позивача: ОСОБА_1. - за довіреністю №104/9/10-2 від 10.01.2007р., ОСОБА_2. - за
довіреністю №10331/9/0 від
30.07.2007р. (у судових засіданнях 12.10.2007р., 31.10.2007р., 22.11.2007р.).

Від відповідача:
ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Ізмаїльської ОДПІ Одеської
області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3про стягнення суми податкового
боргу по податку з доходів найманих працівників у загальному розмірі 23942,
41 грн. , -

ВСТАНОВИВ:

До
Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов
Ізмаїльської об'єднаної ДПІ Одеської області, в якому позивач просить суд
стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3суму податкового боргу по податку
з доходів найманих працівників у розмірі 23942, 41 грн.

В
обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на наявність узгодженого
податкового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників, визначеного
податковим повідомленням-рішенням №/0-12754
від 07.09.2005р.

Ухвалою
Одеського окружного адміністративного суду від 22.08.2007р. відкрито
провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання
на 07.09.2007р.

Ухвалою
від 07.09.2007 р. у справі
закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в
засіданні суду на 26.09.2007р.

Відповідач
з позовними вимогами не згоден та вважає їх безпідставними, з підстав
викладених у письмових запереченнях на позов, посилаючись, зокрема, на
закінчення строку позовної давності щодо стягнення вказаної заборгованості та
на відсутність у нього обов'язку щодо сплати вказаної заборгованості по податку
з доходів найманих працівників відповідно до вимог Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня
1998р. №727/98.

2

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові
докази, суд встановив наступне.

Фізична
особа - підприємець
ОСОБА_3.
зареєстрований Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області
27.12.2000р., про що зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ за
№04057126Ф0010326 та видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію)
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи. Ідентифікаційний код
суб'єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів -НОМЕР_1.

Фізичну
особу - підприємця ОСОБА_3. взято на облік платника податків у Ізмаїльській
ОДПІ Одеської області 29.12.2000р., що підтверджується наявною в матеріалах
справи належним чином засвідченою копією Довідки про взяття на облік платника
податків №1709 від
29.12.2000р.

07.09.2005р.
на підставі п.1 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. №509-ХІІ та
відповідно до направлення на перевірку від 05 вересня 2005р. №1595 Ізмаїльської ОДПІ Одеської області
головним державним податковим інспектором відділу документальних перевірок
управління оподаткування фізичних осіб Ізмаїльської ОДПІ Одеської області ОСОБА_4.
проведена планова документальна невиїзна перевірка фінансово-господарської
діяльності з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати
до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3за період з 01.04.2002р. по 1.03.2003р., за наслідками якої складено акт
№1160 від
07.09.2005р. «Про результати планової документальної перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3, ідент.НОМЕР_1
за період з 01 квітня
2002р. по 31 березня
2003р.», яким встановлено порушення відповідачем п.7.3. ст. 7 та ст. 10 Декрету
України „Про прибутковий податок з громадян", в результаті чого
встановлено недоплату прибуткового податку за 2003 рік на суму 4439 грн.
та порушення п.п.«а» п.19.2
ст. 19 Закону
України „Про податок з доходів фізичних осіб", в результаті чого
встановлено недоплату податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік на суму 2667
грн. , за 2005 рік на
суму 1622 грн. , загалом на суму 8728 грн.

На
підставі зазначеного акту перевірки Ізмаїльської ОДПІ Одеської області було
прийнято податкове повідомлення-рішення №/0-12754
від 07.09.2005р., яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання
по податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 26184 грн. , з яких 8728 грн. - за основним
платежем та 17456 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Зазначене
податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем 07.09.2005р., про що
свідчить його особистий підпис на податковому повідомленні-рішенні. Доказів
оскарження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3податкового
повідомлення-рішення №/0-12754 від 07.09.2005р. суду не надано, що є
підставою вважати визначене ним податкове зобов'язання узгодженим.

Відповідно
до ст. 4 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 р. №1251-XII (зі
змінами та доповненнями) платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є
юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок
сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно з
п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (зі
змінами та доповненнями) податкове зобов'язання платника податків, нараховане
контролюючим органом відповідно до п.п. 4.2
та 4.3 ст. 4 цього Закону,
вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення, за винятком випадків, визначених пп. 5.2.2 цього пункту.

Відповідно
до п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 вищезазначеного закону узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена у встановлений законодавством строк, визнається сумою
податкового боргу.

3

Згідно
п.п.6.2.1. п.6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли
платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в
установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

Так,
позивачем на адресу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3. були
направлені перша податкова вимога від 17.08.2005р. № 1/132 на загальну суму
37883 грн. , та друга податкова вимога від 26.09.2005р. №2/157 на загальну суму
31916, 68 грн. , які вчасно були отримані відповідачем, про що свідчать наявні
в матеріалах справи належним чином засвідчені копії повідомлень про отримання
поштового відправлення.

Крім
того, рішенням про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в
рахунок погашення його податкового боргу №115
від 05.12.2005р. за підписом Начальника Ізмаїльської об'єднаної ДПІ
Одеської області вирішено здійснити стягнення коштів та продаж інших активів,
що перебувають у власності (повному господарському віданні) платника податків
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, а
також за рахунок тих активів, прав власності, на які він набуде у майбутньому,
в рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу.

Судом не
приймаються до уваги твердження відповідача щодо закінчення для Ізмаїльської
об'єднаної ДПІ Одеської області встановленого ст. 99 КАС України
річного строку для звернення до адміністративного суду з позовом з огляду на
наступне

Відповідно
до п.п. 1, 2, 3 ст. 99
КАС України Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного
суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як
вбачається з Преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від
21.12.2000р. № 2181-III
(зі змінами та доповненнями) цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно
до п.п.15.1.1 п.15.2.1 п.15.2 ст. 15 зазначеного Закону податковий орган має
право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного
за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі,
коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її
фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не
визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від
такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає
розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з
п.п. 15.2.1 п.15.2 ст.
15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли податкове зобов'язання
було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у
пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів
від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням
суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або
до визнання боргу безнадійним.

4

Крім того,
твердження фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3щодо
звільнення його від сплати податку на доходи фізичних осіб як платника єдиного
податку судом до уваги не беруться з урахуванням наступного.

Відповідно
до ст. 6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р. №727/98 (зі змінами та
доповненнями) суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є
платником податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - суб'єктів малого
підприємництва).

Однак,
як вбачається з п.1.15 ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних
осіб" №889-IV від 22.05.2003р. податковий агент - юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за
рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову
звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести
відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно
п.п. а п.19.2 ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб"
особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів,
зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її
рахунок.

Таким
чином, як вбачається з Довідки Ізмаїльської об'єднаної ДПІ Одеської області про
суми податкового боргу платника податків від 17.08.2007р. та розрахунку
заборгованості від 03.12.2007р. №23876/9/10,
за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3, з урахуванням часткової сплати у загальній сумі 2492,
42 грн. , рахується податковий борг перед бюджетом по податку з доходів
найманих працівників у розмірі 23942,
41 грн. , що також підтверджується
даними наявної в матеріалах справи облікової картки платника станом на
01.12.2007р., яка ведеться в органах державної податкової служби згідно з
Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої Наказом
Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005р №276 (зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123).

Згідно
пп.3.1.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника
податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового
боргу виключно за рішенням суду.

Частиною
1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно
ч.1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно
ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи
до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги Ізмаїльської об'єднаної ДПІ Одеської області є обґрунтованими,
документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, отже
підлягають задоволенню повністю зі стягненням з фізичної особи - підприємця

5

ОСОБА_3до бюджету суми податкового боргу по податку з доходів
найманих працівників у загальному розмірі 23942, 41 грн.

Керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Ізмаїльської ОДПІ Одеської області до фізичної особи

- підприємця ОСОБА_3про стягнення суми податкового боргу по

податку з доходів найманих працівників у розмірі 23 942, 41 грн.
задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3

(АДРЕСА_1,

ідентифікаційний кодНОМЕР_1) до бюджету (р/р №0226, код платежу

11010100, одержувач: ВДК в Ізмаїльському районі, , банк

одержувача: ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011) заборгованість по податку
з

доходів найманих працівників у загальній сумі 23942(двадцять три тисячі
дев'ятсот сорок

дві) грн. 41 коп.

Виконавчий
лист видати після набрання постановою законної сили у разі надходження заяви
особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова
може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений
Кодексом адміністративного судочинства України,

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови складено 28.01.2008р.