Справа № 2-а-2041/07
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2007-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2041/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13»
грудня 2007 року м. Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Деркач С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за адміністративним позовом Військового прокурора Одеського гарнізону в
інтересах ОСОБА_1 до Військової частини А0785 про визнання дій незаконними та
зобов'язання сплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі
4167, 97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

З
позовом до суду звернувся Військовий прокурор Одеського гарнізону в інтересах
ОСОБА_1 до Військової частини А0785 про визнання дій незаконними та
зобов'язання сплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі
4167, 97 грн.

В
судовому засіданні 13.12.2007 року прокурор та позивач підтримали позовні
вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши
їх наявним у нього правом на отримання грошової компенсації за не отримане
речове майно під час проходження військової службі в Збройних силах України за
період до 15.03.2005 року на підставі ч.2
ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей». Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог виходячи з того, , що
позивач на має право на отримання цієї компенсації, оскільки правових підстав для виплати цієї
компенсації не передбачено.

Заслухавши
пояснення позивача, представника
відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд доходить до
висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з
наступних підстав:

Позивач
проходив військову службу в Збройних силах України, що згідно положень п.п.15 ч.1 ст. 3 КАС України відноситься до поняття
публічної служби, спори щодо проходження
якої, у тому числі й спори щодо отримання
відповідних компенсацій, пов'язаних з її
проходженням згідно ст. 17, 104 КАС
України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись
за правилами адміністративного судочинства.

Позивач
проходив військову службу в Збройних силах України у тому числі й в останньому
місці служби - Війсковій частині - А0785 в період до дня звільнення 15.06.2005
року, що підтверджується відповідним
наказом №100 (а.с. 4). 15.06.2005 року він був звільнений у запас, але не отримав компенсацію за речове майно в
розмірі 4167, 97 грн. (довідка №100 від 15.06.2005 року - а.с. 5).

Своїми
запереченнями (а.с. 32-34) відповідач визнає факт відмови в добровільному
виплаті компенсації позивачеві,
посилаючись на законність своїх дій з огляду на приведені в ньому норми
матеріального права.

Суд
частково погоджується з підставами правомірністю відмови позивачу в виплаті
компенсації за продовольче забезпечення та речове майно з наступних підстав:

2

Відповідно
до положень ч.2 ст. 17 Конституції
України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних силах
України і інших військових формуваннях,
а також членів їх сімей. Згідно
ст. 16 Закону України «Про Збройні сили України» та ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі
пайки, або по їх бажанню грошову
компенсацію за них.

Однак, згідно
ст. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
від 17.02.2000 року з 11.03.2000 року призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо одержання
компенсації генералами, офіцерами, прапорщиками,
мічманами,
військовослужбовцями, які
проходять військову службу у тому числі за контрактом, продовольчих пайків за нормою №7 та грошової
компенсації за належне до видачі речове майно,
що призвело до зупинення права отримування продуктів харчування або
грошової компенсації за продукти харчування та речове майно
військовослужбовцями Збройних сил України. Законом України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону
України від 03.11.2006 року з 01.01.2007 року відновлено видачу грошової
компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за належне до видачі
речове майно. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
п.59 ст. 71 дію п.2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» знову призупинено.

Однак, положення зазначених норм не застосовуються
до періоду до 11.03.2000 року, тобто до
набрання чинності Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів», а тому відмова відповідача у
виплаті грошової компенсації в розмірі 293, 71 грн. (а.с. 5) є протиправною та
такою, що не відповідає законові.

При
оцінці дій відповідача суд керувався положеннями ч.3 ст. 1 КАС України та не знайшов підстав для
визнання дій відповідача протиправними стосовно періоди після 11.03.2000
року, а тому відмова за цими мотивами є
законною та ґрунтовною. За таких обставин,
на підставі положень ч.1 ст. 162
КАС України в задоволенні позовних вимог за цей період слід відмовити в повному
обсязі.

Таким
чином, позовні вимоги є частково
ґрунтовними та такими, що підлягають
задоволенню частково.

Судові витрати
розподілити у відповідності до вимог ст.
94 КАС України. Керуючись ст. ст.
94, 158-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати
протиправними дії Військової частини А0785 щодо невиплати ОСОБА_1
заборгованості по грошовій компенсації за не отримане речове майно за період до
11.03.2000 року на суму 293, 71 коп.

3.
Зобов'язати Військову частину А0785 виплатити ОСОБА_1
грошову компенсацію за не отримане речове майно за період до 11.03.2000 року на
суму 293, 71 коп.

4.
В решті позовних вимог в їхньому задоволенні відмовити.

постанова
може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного
тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або
в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Повний
текст постанови виготовлений та підписаний суддею 24.12.2007 року.