Справа № 22-а-3022/08
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

судді-доповідача -
Довгополова О.М.,

суддів: Любашевського В.П., Попка Я.П.

при секретарі Федуніву Б.Б.

за участю осіб:

від позивача - ОСОБА_1.;

від відповідача - не прибув;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу

Суддя у І-й інст. - Дубель Р.М. Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області Справа № 2-а-131/07 Суддя-доповідач -
Довгополов О.М.

22-а-3022_08.doc
Реєстр . .08

Справа № 22-а-3022/08 Рядок статзвіту № 29

за
апеляційною скаргою заступника начальника Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції - начальника відділу реєстрації актів громадянського стану
міста Дрогобича

на
постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2007
року по справі № 2-а-131/07

за
позовом ОСОБА_1

до
начальника відділу реєстрації актів громадянського стану міста Дрогобича

про
визнання відмови нечинною та про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 01.11.2007 року задоволено позовні вимоги
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2007 року,
визнано нечинною відмову начальника відділу реєстрації актів цивільного стану
м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області
та зобов'язано начальника відділу реєстрації актів цивільного стану м.
Дрогобича видати позивачу свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
згідно актового запису, проведеного ІНФОРМАЦІЯ_1 року за № 272 в книзі
реєстрації розірвання шлюбу в відділі реєстрації актів цивільного стану м.
Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Постанову оскаржив відповідач з підстав
порушення норм матеріального права, просить постанову скасувати, відмовивши у
задоволенні позову.

В поданій позивачем заяві остання
просить відмовити у задоволенні скарги відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням
Дрогобицького міського суду від 22.04.2003 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено запис за № 272.

З 2002 року
ОСОБА_2 проживає за кордоном у м. Ораваіс, Фінляндія.

Дорученням від 26.03.2007 року, виданим ОСОБА_2. на ім»я
ОСОБА_1. та засвідченим віце-консулом Посольства України у Фінляндії, позивач
уповноважена представляти інтереси ОСОБА_2. в усіх державних та інших органах,
судах, підприємствах, організаціях та закладах усіх форм власності, в тому
числі право на подачу від його імені різного роду позови, заяви, клопотання,
підписувати, отримувати та представляти необхідні документи та виконувати всі
інші дії в межах та обсягах, передбачених чинним законодавством України.

На звернення позивача до відповідача останній листом від
15.04.2007 року фактично відмовив їй у видачі свідоцтва про розірвання шлюбу,
укладеного між ОСОБА_2 (довірителем) та ОСОБА_3, покликаючись на положення
Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом
Міністерства юстиції України № 140/5 від 18.11.2003 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з
відсутності норм, які би забороняли видачу свідоцтва про розлучення згідно
рішення суду по дорученню, та того, що Інструкція про порядок реєстрації актів
цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах
України визначає лише один із способів його отримання.

Проте з такими висновками суду погодитися на можна,
враховуючи наступне.

Положення пункту 5 Інструкції про порядок реєстрації
актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських
установах України, затвердженої наказом Мін'юсту та Міністерства закордонних
справ України № 32/5/101 від 23.05.2001 року (далі - Інструкція) визначають
порядок реєстрації розірвання шлюбу між громадянами України, якщо хоча б
один з них постійно проживає за межами України.

Згідно пп. 5.5 зазначеної Інструкції
реєстрація розірвання шлюбу провадиться при пред'явленні оригіналу рішення суду
(витягу з рішення суду) України про розірвання шлюбу, що набрало чинності,
документа про сплату встановленої судом суми державного мита, а також
паспортного документа, документа про сплату консульського збору.

Якщо один з подружжя, що розриває шлюб,
звільнений від сплати державного мита, то реєстрація розірвання шлюбу і видача
йому свідоцтва провадиться незалежно від сплати державного мита другим з
подружжя.

При одержанні заяви про реєстрацію
розірвання шлюбу та реєстрації її в спеціальному журналі консул одночасно
з'ясовує, чи не було зареєстровано розлучення в іншій (даній) консульській
установі раніше або у відділі реєстрації актів цивільного стану в Україні за
заявою другого з подружжя.

У зв'язку з цим консул не пізніше
тижневого строку надсилає до Міністерства закордонних справ України запит про
наявність в актовому записі про шлюб відмітки про вже проведену реєстрацію
розірвання шлюбу. Тому з подружжя, який подав заяву, роз'яснюється, що
розірвання шлюбу буде зареєстровано після одержання відповіді з відділу
реєстрації актів цивільного стану України за місцем зберігання актового запису
про шлюб (пп. 5.6).

Консул, який одержав через Міністерство
закордонних справ України повідомлення від відділу реєстрації актів цивільного
стану про відсутність відмітки про розірвання шлюбу, у десятиденний термін
запрошує заявника для реєстрації розірвання шлюбу і в його присутності реєструє
розірвання шлюбу (пп. 5.7).

Якщо консулу стало відомо, що другий з
подружжя вже зареєстрував розірвання шлюбу, то заяву, копію паспортного
документа разом з оригіналом рішення суду (витягом з рішення суду) України,
квитанцією про сплату державного мита та повідомленням встановленої форми
надсилає через Міністерство закордонних справ України до відділу реєстрації
актів цивільного стану України за місцезнаходженням актового запису про
розірвання шлюбу для доповнення його відсутніми відомостями (пп. 5.8)

Відділ реєстрації актів цивільного
стану, який одержав такі матеріали, зобов'язаний у десятиденний строк доповнити
актовий запис про розлучення і надіслати через Міністерство закордонних справ
України до дипломатичного представництва чи консульської установи за місцем
проживання заявника для вручення йому свідоцтво про розірвання шлюбу,
зазначивши в ньому ту саму дату розірвання шлюбу, що й першому з подружжя (пп.
5.9).

Абзацами 1, 3 пп. 5.20. передбачено, що
у паспортному документі громадянина України консул робить відмітку (проставляє
штамп) про реєстрацію розірвання шлюбу, де зазначаються прізвище, ім'я, по
батькові особи, з якою припинено шлюб, місце і час реєстрації розірвання шлюбу.

Якщо реєстрація розірвання шлюбу була
проведена за відсутності одного з подружжя, то відмітка про розлучення в його
паспортному документі робиться при врученні йому свідоцтва про розірвання
шлюбу.

Наведені положення правових норм, що
визначають місце перебування особи, яка має намір зареєструвати розірвання
шлюбу та одержати свідоцтво про розірвання шлюбу, права та обов»язки консула,
Міністерства закордонних справ України, відділу реєстрації актів цивільного
стану України де зберігається актовий запис про шлюб є чинними, спрямовані на
дотримання встановленого порядку управління та підлягають застосуванню.

Задовольняючи позов, суд прийшов до
помилкового висновку про те, що Інструкція визначає лише один із способів отримання свідоцтва про розірвання шлюбу,
оскільки дані приписи норм носять імперативний характер та не передбачають
альтернативи, зокрема, шляхом звернення за таким свідоцтвом до відділу
реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 КАС
України, крім Конституції, законів України та міжнародних договорів, згода на
обов»язковість яких надана Верховної Радою України, суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, частково погоджуючись із апелянтом, колегія
суддів вважає, що для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу необхідне
звернення до консула з пред'явленням рішення суду (витягу з рішення суду)
України про розірвання шлюбу, документа про сплату встановленої судом суми
державного мита, паспорта громадянина України та
документа про сплату консульського збору.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до
висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального права, у зв»язку з чим підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, 198, 202 п. 4, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника начальника Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції - начальника відділу реєстрації актів
громадянського стану міста Дрогобича задовольнити, постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2007 року - скасувати та
прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена протягом місяця шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Я.П. Попко

В.П. Любашевський