Справа № 2а-8634/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8634/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

08 грудня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Харківського університету Повітряних Сил про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1.
в порядку адміністративного судочинства ставить питання щодо визнання
неправомірними дій відповідача стосовно не сплати грошової компенсації замість
неотриманого речового майна під час
проходження військової служби та просить
про зобов”язання відповідача виплатити йому грошову компенсацію за останнє в
розмірі 4447,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що він проходив військову службу у Харківському
університеті Повітряних Сил та відповідно до наказу начальника останнього № 231 від 03.10.2005р. був звільнений з
військової служби у запас та виключений
зі списків особового складу університету, з усіх видів забезпечення.

В період проходження військової служби він
знаходився на речовому забезпеченні у Харківському університеті Повітряних Сил,
яким в повному обсязі не забезпечувався,
в зв”язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 9
Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” та п.27 Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, має
право на одержання грошової компенсації замість речового забезпечення.

На день
виключення його зі списків особового складу університету сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна складає в сумі 4447,15 грн., про що свідчить довідка № 270 від 21.11.2005р., яка видана
відповідачем.

Оскільки,
на момент виключення його зі списків особового складу університету, відповідач не розрахувався з ним стосовно
належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього,
відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому він вважає, що з боку
останнього має місце противоправність, яка порушує його право на одержання
даної грошової компенсації.

Представник відповідача, який є
суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду в судове засідання не прибув, не повідомивши про
причину неприбуття та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності і
заперечення на адміністративний позов.

Суд вважає можливим розгляд справи
за відсутності відповідача на підставі
наявних доказів у справі, відповідно до
ст. 128 КАСУ.

Заслухавши позивача, дослідивши
докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 . проходив
військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил та наказом
начальника останнього № 231 від 03.10.2005р. був звільнений з військової служби
у запас та виключений зі списків
особового складу університету, з усіх видів забезпечення.

В період проходження військової
служби він знаходився на речовому забезпеченні у Харківському університеті
Повітряних Сил, яким в повному обсязі не
забезпечувався.

На день
виключення його зі списків особового складу університету сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна складає в сумі 4447,15 грн., про що свідчить довідка № 270 від 21.11.2005р., яка видана
відповідачем.

Згідно
п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, передбачено, що
військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової
форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під
час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення.

Відповідно до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р.
призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна ( за винятком
військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби безпеки України,
Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та
Головного управління внутрішніх військ України, що використовують цивільний
одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).

Оскільки,
позивач не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія
положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно
решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008р.” від 28.12.2007р. № 107-VI п.2 ст.
9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» виключено, проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від
22.05.2008р. у справі «Щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет
України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення підпункту
3 пункту 67 розділу II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. №107-VI. Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнаних неконституційними. А тому
вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача стосовно
виплати грошової компенсації замість належного речового майна є
необґрунтованими та не підлягають задоволенню
на підставі вищевикладеного. Одночас, суд звертає увагу, що на спірні
правовідносини, які виникли раніше, вказані норми закону не розповсюджуються.

Відповідно до
ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються

- права і
свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки
громадянина, а також встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна
система України.

Ст.95 Конституції України передбачає, що
виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Закон про
Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та
органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон
затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання
Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Суд зазначає, що
позивач звернувся до суду з вказаним позовом 29.08.2008 року, а позивні вимоги
в порядку адміністративного судочинства
ним заявлені станом на 03.10.2005 року.

Відповідно до ст.99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах
строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно
ст.100 ч.2 КАСУ, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду
поважною, адміністраттивна справа розглядується і вирішується в порядку,
встановленому цим Кодексом.

В
даному випадку позивачем не надано доказів поважності причин пропущення строків
звернення до адміністративного суду і заяви про поновлення вказаного
процесуального строку, що не дає суду змоги для вирішення питання щодо визнання причини пропуску такого строку поважною.

Таким
чином, суд вважає, що задоволенню не підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача
грошової компенсації замість неотриманого речового майна в розмірі 4447,15 грн., в зв'язку з пропущенням строку
звернення до адміністративного суду і відсутністю підстав для поновлення цього
строку.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 99, 100, 128, 159 КАСУ, ст. ст. 92, 95
Конституції України,
ст. ст. 9, 91 Закону України “Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей”, Законом України «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів»,
Постановою КМУ «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
та інших військових формувань у мирний час», Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від
22.05.2008р., суд, -

п о с т
а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1до Харківського університету Повітряних Сил про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складання постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -