Справа № 22-а-15071/08
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Богаченка С.І.,

суддів - Попка
Я.С., Яворський І.О.,

при секретарі
судового засідання - Питлеваній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою управління
праці та соціального захисту населення Золочівської районної державної
адміністрації Львівської області

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2008р. у справі № 2-а-1741/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту населення
Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, управління
Державного казначейства у Золочівському районі Львівської області

про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги учаснику війни,-

В С Т А Н О В И
Л А :

ОСОБА_1
звернулася з позовом до управління праці та соціального захисту населення
Золочівської районної державної адміністрації, управління Державного
казначейства у Золочівському районі Львівської області, в якому просить
стягнути з відповідачів на її користь суму недоплаченої одноразової щорічної
грошової допомоги як учаснику війни за 2005-2007 рр. в розмірі 3149,80 грн.

Постановою
Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2008 р. позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з управління праці та соціального захисту населення
Золочівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1175,18 грн.
невиплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постанова
мотивована наступним. Позивач є учасником війни, відповідно до ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому
щорічно до 5 травня повинна надаватись разова грошова допомога в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Згідно рішення Конституційного суду України №
6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним положення ст. 29 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» учасникам війни здійснюється у розмірі 55
грн. Що стосується вимог позивачів по
виплаті допомог за 2005-2006 роки, то враховуючи, що позивач пропустила строки
звернення до адміністративного суду, то стосовно стягнення суми недоплачених
виплат за вказані роки необхідно відмовити.

Постанова суду
першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Управлінням праці та соціального захисту
населеня Золочівської районної державної адміністрації. Апелянт вказує на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову
скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування
вимог апеляційної скарги посилається на
те, що на підставі ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Виплати разової щорічної
грошової допомоги, зокрема, позивачам, здійснювались у розмірах, встановлених
законами про державний бюджет на відповідні роки. Законом України «Про держаний
бюджет України на 2007 рік» проведення доплат не передбачене.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.
19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 5 ст.
14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачено щорічно до 5 травня виплачувати учасникам війни - 3 мінімальні
пенсії за віком.

Ст. 34 Закону
України «Про державний бюджет України на 2005 рік» щорічна разова грошова
допомога учасникам війни встановлена у розмірі 50 грн.

Ст. 30 Закону
України «Про державний бюджет України на 2006 рік» щорічна разова грошова
допомога учасникам війни встановлена у розмірі 50 грн.

Ст. 29 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щорічна разова грошова
допомога учасникам війни встановлена у розмірі 55 грн.

Даними нормами
були внесені зміни, зокрема, до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч.
2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з ч. 2
ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону України
«Про державний бюджет України».

Оскільки
положення ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» та
ст. 30 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» як на час
виникнення спірних правовідносин, так і на даний час є чинними, не визнавались
у встановленому порядку неконституційними, отже, відповідач правомірно
керувався ними при виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги як
учаснику війни.

Положення ст. 29
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність на
підставі Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6 рп. Отже,
з відповідача слід стягнути на користь позивача недоплачену частину щорічної
разової грошової допомоги як учаснику війни за 2007 рік в розмірі 1175,16 грн.

Наведене
підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, як
зазначив Європейського Суду з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у
справі Кечко проти України, заява № 63134/00, в межах свободи дій держави
визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету.
Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи
відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинними (п.23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення
Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Також, з
врахуванням зазначеної вище позиції Європейського Суду з прав людини, посилання
відповідачів на відсутність відповідних асигнувань з державного бюджету України
на дані виплати колегія судів не приймає.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на
викладене, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вірно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів приходить до
висновку, що підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі
наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Золочівської районної
державної адміністрації Львівської області залишити без задоволення.

Постанову
Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2008р. залишити без
змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена до касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
суддя-доповідач Богаченко І.С.

Суддя
Попко Я.С.

Суддя
Яворський І.О.