Справа № 2а-123/2007
Суддя: Пономаренко В.В.
Дата ухвалення: 2007-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -123/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року Черкаський
районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді
Пономаренка В В.

при
секретарі Безуглій С. О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до військової частини A3193 про стягнення грошової компенсації за
продовольче забезпечення, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини A3193 про стягнення
грошової компенсації за продовольче забезпечення, мотивуючи свій позов тим, що він проходив дійсну військову службу та
знаходився на фінансовому і продовольчому забезпеченні у військовій частині
A3193. Згідно до вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, за
їх бажанням, грошову компенсацію, порядок і розміри грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців і компенсації замість продовольчих
пайків, встановлюються постановою
Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996 року "Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та
інших військових формувань, утворених
відповідно до законодавства,
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу
Міністерства внутрішніх справ". В результаті невиконання вимог даного законодавства
України відповідачем за період з 11.03.2000 року по 21.12.2005 року, позивачем не отримано ні продовольчого
забезпечення ні компенсації за нього, і
на день звільнення з урахуванням індексу інфляції утворилась заборгованість
відповідача перед позивачем по виплаті грошової компенсації за продовольче
забезпечення в сумі 17935 грн. 69 коп.

Оскільки
відповідач в добровільному порядку не бажає виплатити йому вказану
заборгованість, то він змушений
звернутись до суду з даним адміністративним позовом і просив стягнути з
відповідача на його користь заборгованість по виплаті грошової компенсації за
продовольче забезпечення за період з 11 березня 2000 року по 21 грудня 2005
року в сумі 17935 грн. 69 коп. і судові витрати покласти на відповідача.

Позивачем
ОСОБА_1 подано до суду клопотання з проханням поновити пропущений процесуальний
строк для звернення до суду вказуючи, що
позивач дізнався про порушення своїх прав 28.05. 2007 року, що підтверджується листом від 24.05. 2007
року за №02-2-7/379. У відповідності до
ст. 99 ч.2 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється
річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Згідно з ч.1
ст. 102 КАС України, пропущений з
поважних причин строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі, тому на думку позивача
пропущений ним з поважних причин строк має бути

відновлений.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 адміністративний
позов підтримали, просили суд його
задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача військової частини A3193 Шміцкая Л.М. в судовому засіданні адміністративний позов
не визнала, просила відмовити в його
задоволенні у зв'язку з його безпідставністю і що позивачем був пропущений
річний строк для звернення до суду для захисту своїх прав.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, представника
відповідача військової частини A3193 Шміцкої Л.М. , дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд вважає,
що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Одержання
військовослужбовцями за рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації за них було передбачено ч.2 ст. 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року.

Законом
України від 17 лютого 2000 року "Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" дія ч.2 СТ. 9 Закону
України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей".» призупинена.

З
листопада 2006 року Закон України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено ст. 9-1,
яка знову надала право військовослужбовцям отримувати продовольче та
речове забезпечення, але оскільки
позивач звільнений з військової служби 21 грудня 2005 року, то дія
ст. 9-1 Закону України "Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" на
нього не поширюється.

Таким
чином, згідно чинного законодавства
України, за період з 11 березня 2000
року по день звільнення зі служби,
позивач не мав права на отримання продовольчого забезпечення або
грошової компенсації замість нього, а
тому, його позовні вимоги не можуть бути
задоволені.

Позивачем
також пропущено передбачений ст. 99 КАС України річний строк звернення до
адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, що у відповідності зі ст.
100 КАС України є підставою для відмови у позові.

До суду
позивач звернувся 11 червня 2007 року. Частиною 2 ст. 99
КАС України передбачено, що для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється
річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Представник
відповідача наполягав на відмові в задоволенні позову на тій підставі, що позивачем був пропущений річний строк
звернення до суду.

Таким
чином встановлено, що позивач пропустив
строк звернення до суду без поважних причин. Посилання позивача на те, що позов ним подано коли він дізнався про
можливість такої компенсації, а саме
28.05. 2007 року, є безпідставним. Позивач не надав суду доказів які б
підтверджували поважність пропуску строку звернення до суду.

Вищевикладене
свідчать про необхідність відмови позивачу в задоволенні позовних вимог.

Судові
витрати у справі підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись
Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів", ст. ст.
99, 100, 158-163, 167, 186 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1
до

військової
частини A3193 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення в
сумі 17935 грн. 69 коп. - відмовити.

Судові витрати у
справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подано до
Київського апеляційного адміністративного суду,
протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови 28
вересня 2007 року.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
по апеляційне оскарження .