Справа № 2-а-28823/08
Суддя: Черноліхова С.В.
Дата ухвалення: 2008-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 грудня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Черноліхова С.В. ,

при
секретарі - Романчук Т.А. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Управління
праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної
адміністрації Житомирської області

про стягнення
15092,54 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1
в своїх інтересах та інтересах трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2,ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, звернулася з вказаним
позовом до суду. Посилаючись на те, що в період з 01.01.2005р. по 31.12.2005
року та в період з 01.07.2007 року по 31.12.2007р. їм не було проведено у повному обсязі
виплати, передбачені ст.37 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до
порушення їх прав. Крім того, в період з 01.01.1999 року по 01.07.2005 року та
з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року позивачці не було проведено у повному
обсязі виплати, передбачені ст. 39 вказаного Закону. Заборгованість по доплаті
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст.39)
позивачка визначила в розмірі 8508,94
грн., а заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства (ст.37) в розмірі 6583,60 грн., а всього -15092,54 грн.. Посилається на те, що
отримувала відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом
визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.
Просить стягнути вказану заборгованість в розмірі 15092,54 грн. з Управління
праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної
адміністрації.

Позивачка
в судове засідання не з'явилася. Надіслала до суду заяву в якій зазначає, що
позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність.

Представник
відповідача до суду не прибув. В письмових запереченнях на позов просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Крім того, просить справу
розглянути у його відсутність.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивачкаОСОБА_1 та її троє неповнолітніх дітей є постраждалими внаслідок
Чорнобильської катастрофи і в спірний період часу проживали, а позивачка
працювала в с. Степанівка Ємільчинського району Житомирської області, яке
віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно
ст.37 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно
ст.39 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата щомісяця.

Проте
вказані допомога та доплата
виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно
ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства
права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів
України.

Виплатою
допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26 липня 1996 року,
порушені права позивачки.

Однак
позов підлягає частковому задоволенню.

В
частині виплати щомісячної грошової допомоги (ст.37 Закону) за період з
01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. задоволенню не підлягає, оскількиОСОБА_1
пропущено річний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України.

Заборгованість
по допомозі, передбаченій ст.37 Закону, підлягає задоволенню лише за період з
липня по грудень 2007 року включно (рішення Конституційного Суду України N
6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007) .

Заборгованість
по доплаті, передбаченій ст.39 Закону, підлягає задоволенню за період з
01.01.1999 р. по 01.07.2005 р. та з 01.07.2007 р. по 31.12.2007 р., відповідно
до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України,
незалежно від часу її виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про
виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці” є складовою
структури заробітної плати.

Однак,
позивачка помилково визначила заборгованість виходячи з меншого розміру
мінімальної заробітної плати за відповідні періоди, тому суд, відповідно до ст.
11 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача
виходить за межі позовних вимог і визначає заборгованості в наступному розмірі.

З
врахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме :

Розмір
мінімальної заробітної плати становив:

з
01.01.1999 р. - 74 грн., з 01.04.2000 р. - 90 грн., з 01.07.2000 р. - 118 грн.,
з 01.01.2002 р. - 140 грн., з 01.07.2002 р. - 165 грн., з 01.01.2003 р. - 185
грн., з 01.12.2003 р. - 205 грн., з 01.09.2004 р. - 237 грн., 01.01.2005 р. -
262 грн., з 01.04.2005 р. - 290 грн., з 01.07.2005 р. - 310 грн., з 01.09.2005
р. - 332 грн., з 1 січня 2006 року -350 грн., з 01.07.2006 р. - 375 грн., з 1
грудня 2006 року -400 грн., з 1 квітня
2007 року -420 грн., з 1 липня 2007 року -440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460
грн..

Заборгованість буде становить:

1)
по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону:

- за липень-вересень 2007 року - 1168,80 грн.(440грн. х 30% х 3дітей х 3
міс. = 1188 грн. - 19,20 грн.(6,40 грн. х 3 міс.));

- за жовтень-грудень 2007 року - 1222,80
грн.(460грн. х 30% х 3 дітей х 3 міс. = 1242грн. - 19,20грн.(6,40грн. х3)), а
всього 2391,60 грн.(1168,80грн. + 1222,80грн.).

2)
по доплаті, передбаченій ст.39 Закону;

- з січня 1999 р. по квітень 2000 р. -
1066,95 грн.(74грн. х 1 х 15 міс. = 1110грн. - 43,05грн.);

- з квітня по липень 2000р. - 264,44
грн.(90грн. х 1 х 3 міс.= 270грн. - 5,56грн.);

- з липня 2000р. по січень 2002р. - 2056,51
грн.(118грн. х 1 х 18 міс. = 2124грн. - 67,49грн.);

- з січня по липень 2002 р. - 817,94 грн. (140грн. х 1 х 6міс.= 840грн. -
22,06 грн.);

- з липня 2002 р. по січень 2003 р. - 968,81 грн. (165грн. х 1 х 6міс.=990грн. - 21,19
грн.);

- з січня по грудень 2003 р. - 1994,19 грн. (185грн. х 1 х 11міс.=2035грн. -
40,81 грн.);

- з грудня 2003р. по вересень 2004р. - 1817,33 грн. (205грн. х 1 х 9міс.=1845грн. -
27,67 грн.);

- з вересня по січень 2005р. - 938,05 грн. (237грн. х 1 х 4міс.=948грн. -
9,95 грн.);

- з січня по квітень 2005р. - 779,25 грн. (262грн. х 1 х 3міс.=786грн. -
6,75 грн.);

- з квітня по липень 2005р. - 860,93 грн. (290грн. х 1 х 3міс.=870грн. -
9,07 грн.);

- за липень 2005р. - 308,51 грн. (310грн. х 1 х 1міс.=310грн. -
1,49грн.);

- з липня по жовтень 2007р. - 1311,67 грн. (440грн. х 1 х 3міс.=1320грн. -
8,33 грн.);

- за жовтень - грудень 2007р. - 1372,48 грн. (460грн. х 1 х 3міс.=1380грн. -
7,52 грн.), а всього 14557,05 грн.(1066,95грн. + 264,44грн. + 2056,51грн. +
817,94грн. + 968,81грн. + 1994,19грн. + 1817,33грн. + 938,05грн. + 779,25грн. + 860,93грн. + 308,51грн. +
1311,67грн. + 1372,48грн.).

Отже
з врахуванням викладеного вище в спірний період часу розмір заборгованості
перед позивачем по виплатах, передбачених ст.37 Закону становить 2391,60 грн.,
а по ст.39 Закону - 14557,05 грн., а
всього -16948,65 грн.

Оскільки,
відповідно до постанови КМ України від 20 вересня 2005 року №936 "Про
затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і на даний час є Управління праці
та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної
адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, рішенням Конституційного Суду України N
6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007, постановою КМ України від 20 вересня
2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного
бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 11, 99, 100, 158 -163, 167, 254 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації щодо виплатиОСОБА_1
допомог та доплат у розмірі меншому ніж це визначено ст.ст. 37, 39 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
2391,60 грн. заборгованості по допомозі, передбаченій ст.37 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та 14557,05 грн. заборгованості по доплаті, передбаченій ст.39
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а всього 16948,65 грн..

В
задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після
закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом
10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж
порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: С.В.
Черноліхов