Справа № 22-а-5341/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Якимчук О.М. Справа № 22-а-5341/08
районний суд Рівненської області ряд. стат. звіту № 48
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Корецької
міської ради на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 14
грудня 2007 року у справі № 2-а-34/07 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Корецької
міської ради, органу приватизації Корецької міської ради про визнання рішення
протиправним, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, від свого імені та в інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4, звернулися до суду з адміністративним
позовом, у якому просили визнати незаконним та скасувати рішення органу
приватизації Корецької міської ради № 1 від 13 березня 2007 року про відмову у
наданні згоди на приватизацію житла АДРЕСА_1, зобов'язати Корецьку міську раду
передати їх сім'ї у власність безоплатно 1/5 частину вказаного будинку, що
складається із житлової кімнати площею 16,1 м2 та стягнути з
відповідачів 50000 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області
від 14 грудня 2007 року вказаний позов повністю задоволено. Крім того, з
відповідача Корецької міської ради на користь позивачки ОСОБА_2 стягнуто 384,52
грн. витрат при оформленні технічної документації спірної частини житла та в
дохід держави 25,50 грн. державного мита і 30 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

У поданій апеляційній скарзі Корецька міська рада просить
зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, про відмову у задоволенні вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права і невідповідність його висновків
фактичним обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що
згідно із договором про поділ майна від 23 лютого 2007 року позивач ОСОБА_1 і
Корецька міська рада стали власниками визначених частин буд. АДРЕСА_1 і міська
рада, зокрема, кімнати площею 16,1 м2. Вважає, що позивачі не мають
права на безоплатну приватизацію останньої, оскільки раніше вже використали
своє право на приватизацію державного житлового фонду. Просить врахувати, що
ОСОБА_2 є єдиним наймачем спірного житла і відповідний ордер видано виключно на
його ім'я, а тому дія ч. 1 ст.ст. 1, 2 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» на сім'ю позивачів не поширюється. Крім того,
позивач ОСОБА_2 не уклав договору найму житлового приміщення, що унеможливлює
саму приватизацію. Стверджує, що ОСОБА_2 не перебуває у жодних
публічно-правових стосунках з Корецькою міською радою і є неналежним позивачем.
Категорично заперечує факт заподіяння позивачам будь-якої моральної шкоди,
покликаючись на те, що рішення від 13 березня 2007 року про відмову у наданні
їм згоди на приватизацію житла прийняте членами органу приватизацію
одноголосно, в межах закону і за власним переконанням, без будь-яких бюрократичних
зволікань. Вважає, що міська рада не причетна до погіршення стану здоров'я
ОСОБА_2, а стягнення 50 тис. грн., як відшкодування моральної шкоди, на користь
двох позивачів є юридично неправильним. Просить зважити на порушення судом
вимог розумності і справедливості при визначенні розміру такої шкоди. Вказує на
протиправність і безпідставність участі прокурора на стороні позивачів при
вирішенні справи у суді.

Під час апеляційного розгляду справи позивач ОСОБА_1
вимоги апелянта категорично заперечив, просить залишити оскаржуване судове
рішення без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове
засідання на виклик суду не з'явилися і суд відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України розглядає справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд
виходив з того, що органом приватизації Корецької міської ради їм неправомірно
відмовлено у приватизації займаного ними житлового приміщення в буд. АДРЕСА_1,
чим завдано значної моральної шкоди, яка полягає у психологічних стражданнях
позивачів, бюрократичному ставленню до вирішення їх питання, невжитті заходів
реагування на протест прокурора, а також у настанні внаслідок перенесеного у
зв'язку з цим стресу інвалідності ОСОБА_2 Судові витрати у справі підлягають
стягненню з відповідача у повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів
погоджується частково.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відповідно до біржової
угоди купівлі-продажу нерухомості від 16 жовтня 2001 року (реєстраційний №
9-325 від 25 жовтня 2001 року КП «Рівненське ОБТІ») на праві приватної
власності належить 4/5 частки буд. АДРЕСА_1 Рівненської області.

Інша частина вказаного будинку, а саме його 1/5, згідно
із біржовою угодою купівлі-продажу нерухомості від 16 жовтня 2001 року належала
прокуратурі Рівненської області, за наказом виконуючого обов'язки прокурора
області за №567 від 29 вересня 2006 року (а.с. 6) передана з власності
прокуратури Рівненської області у комунальну власність Корецької міської ради
та прийнята останньою рішенням 5-го скликання № 193 від 20 жовтня 2006 року
(а.с. 7).

З акту прийому-передачі від 16 жовтня 2006 року (а.с. 9),
підписаного повноважними представниками прокуратури Рівненської області та
Корецької міської ради, вбачається, що належна прокуратурі 1/5 частина будинку
АДРЕСА_1 передається на баланс міської ради з метою забезпечення житлом
працівника прокуратури ОСОБА_1

Відповідно до договору про поділ майна від 23 лютого 2007
року (реєстраційний № 260), укладеного між ОСОБА_1 та Корецькою міською радою,
у комунальну власність міської ради перейшло спірне житлове приміщення
вищезазначеного будинку під позначкою 1-5 площею 16,1 кв.м, а у приватну
власність позивача - усі інші житлові та нежитлові (допоміжні) приміщення
будинку.

27 лютого 2007 року ОСОБА_1, як основний квартиронаймач,
що підтверджується, зокрема, ордером за № 2 від 26 грудня 2001 року (а.с. 5), у
встановленому законом порядку звернувся до органу приватизації Корецької
міської ради із заявою про оформлення безоплатної передачі кімнати площею 16,1
м2 будинку АДРЕСА_1 у спільну часткову власність членів його сім'ї
згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.
57-58).

Рішенням органу приватизації № 1 від 13 березня 2007 року
у наданні згоди на таку приватизацію позивачам відмовлено на підставі ч. 5 ст.
5 вказаного Закону, як таким, що вже використали своє право на приватизацію.

Перевіряючи правомірність зазначеного рішення суб'єкта
владних повноважень, колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції про його незаконність.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і
приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь
громадян України. При цьому державним житловим фондом визнається житловий фонд
місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному
господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств,
організацій, установ.

За
правилами ст. 2 цього Закону приватизація здійснюється, зокрема, шляхом
безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної
норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї
та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Встановлено,
що сім'я ОСОБА_1, яка складається з чотирьох осіб, у зв'язку із приватизацією
будинку АДРЕСА_2 використала своє право на приватизацію державного житла в
межах загальної площі 56,8 м2, тобто менше від передбаченої законом
площі безоплатної приватизації на 37,2 м2.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право
отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються
житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та
відновної вартості одного квадратного метра. Кожний громадянин України має
право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості
житлового чеку або з частковою доплатою один раз (ч. 5 ст. 5 Закону).

Змістовний аналіз вищевказаних норм закону дає усі
підстави для висновку про те, що в межах норм безоплатної приватизації громадяни
можуть скористатися правом приватизувати житло повністю або частинами. У
випадку, якщо загальна приватизована площа є меншою площі, яку має право
отримати сім'я наймача безоплатно, громадянин має право доприватизувати займане
ним житло безоплатно в межах норм безоплатної приватизації один раз.

Таким чином, оскільки сім'єю позивачів право на
приватизацію державного житлового фонду використано не у повному обсязі, а
площа займаного ними спірного житлового приміщення в буд. АДРЕСА_1 становить
16,1 м2 та у сукупності з вже приватизованою площею не перевищує
норм безоплатної приватизації державного житлового фонду, колегія суддів
приходить до переконання про правильність висновків суду першої інстанції щодо
протиправності рішення органу приватизації Корецької міської ради № 1 від 13
березня 2007 року про відмову у наданні сім'ї ОСОБА_1 згоди на безоплатну
приватизацію житла та підставність задоволення вимог позивачів у цій частині.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з рішенням
суду першої інстанції у частині зобов'язання Корецької міської ради передати
безоплатно у власність позивачів спірне житлового приміщення, оскільки це
виходить за межі публічно-правового спору та суперечить вимогам ч. 3 ст. 8
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до
якої передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється виключно на
підставі рішень відповідних органів приватизації.

Тому у цій частині постанова Корецького районного суду
від 14 грудня 2007 року підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою
відповідача орган приватизації Корецької міської ради слід зобов'язати прийняти
рішення про безоплатну передачу у спільну часткову власність ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/5 частини будинку АДРЕСА_1 Рівненської області та вчинити
необхідні дії щодо оформлення їх права власності на вказане житло.

Покликання апелянта на відсутність двох і більше наймачів
спірного житлового приміщення, а також договору його найму позивачами, як на
обставини, що перешкоджають проведенню приватизації, до уваги колегією суддів
не приймаються, оскільки є безпідставними і повністю спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами, зокрема рішенням Корецького виконкому № 433 від 21
грудня 2001 року про видачу ордеру ОСОБА_1 на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1
(а.с. 4), самим ордером № 2 від 26 грудня 2001 року на сім'ю позивача з 4-х
осіб (а.с. 5), довідкою про склад сім'ї наймача (а.с. 58), а також іншими
документами, що підтверджують факт проживання і зайняття позивачами спірного
житлового приміщення.

Оцінюючи правомірність вимог позивачів у справі та доводи
апелянта, колегія суддів додатково враховує положення ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду», згідно із якою органи приватизації не мають права відмовити
мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком
випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, наявність яких у ході розгляду
справи не встановлено, а також ту обставину, що спірне житлове приміщення було
передане прокуратурою Рівненської області у комунальну власність відповідача
саме з метою забезпечення житлом позивача ОСОБА_1 і його сім'ї.

Перевіряючи законність постанови Корецького районного
суду від 14 грудня 2007 року у частині вирішення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди колегія суддів виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка
полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи
близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в
інший спосіб незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не
пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що внаслідок прийняття відповідачем Корецькою міською радою
неправомірного рішення про відмову у наданні згоди на приватизацію житла,
позивачам заподіяно моральну шкоду, яка проявилася, зокрема, у
морально-психологічних стражданнях, різкому погіршенні стану здоров'я ОСОБА_2,
порушенні їх нормальних життєвих зв'язків, переживаннях та інших незручностях,
які виникли у зв'язку з необхідністю доведення протиправності дій відповідача.

Поряд із цим, колегія суддів вважає передчасним висновок
суду першої інстанції про настання інвалідності позивачки ОСОБА_2 саме
внаслідок таких неправомірних дій міської ради, враховуючи недоведеність
відповідного причинового зв'язку та характер розладу її здоров'я, що спричинив
інвалідність, який, як вбачається з матеріалів справи, мав тривалий період
розвитку.

Розмір заявленого позивачами та задоволеного судом
відшкодування моральної шкоди у сумі 50000 грн., на думку колегії суддів, не
відповідає фактичним обставинам справи, вимогам розумності і справедливості, а
тому підлягає зменшенню.

Крім
того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету
України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

У порушення зазначеної вимоги процесуального закону судом
першої інстанції при ухваленні судового рішення з відповідача Корецької міської
ради безпідставно стягнуто у дохід держави судовий збір в розмірі 25 грн. 50
коп., а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, сплату яких під час здійснення адміністративного судочинства взагалі не
передбачено.

Крім того, на думку колегії суддів, судом першої
інстанції помилково з відповідача Корецької міської ради на користь позивачки
ОСОБА_2 стягнуто витрати на оформлення технічної документації спірного
житлового приміщення в сумі 384,52 грн., оскільки такі за правилами ст. 87 КАС
України не відносяться до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, та не
стосуються процедури приватизації, у проведенні якої позивачам було відмовлено.
Тому відповідне покликання підлягає виключенню з резолютивної частини
оскаржуваної постанови.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність
прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п. 3, 4, 205, 207 КАС
України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Корецької міської ради задовольнити
частково.

Постанову Корецького районного суду Рівненської області
від 14 грудня 2007 року у справі № 2-а-34/07 в частині визначення порядку і
способу захисту порушених прав позивачів, розміру відшкодування завданої
моральної шкоди та вирішення питання про розподіл судових витрат скасувати і
прийняти у цій частині нову постанову.

Визнати протиправним рішення органу приватизації
Корецької міської ради №1 від 13 березня 2007 року про відмову у наданні
наймачу ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_2 та їх неповнолітнім дітям ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 згоди на безоплатну приватизацію 1/5 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, а саме його житлової кімнати 1-5 площею 16,1 м2.

Зобов'язати орган приватизації Корецької міської ради
прийняти рішення про безоплатну передачу у спільну часткову власність ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1, а саме його
житлової кімнати 1-5 площею 16,1 м2, та вчинити необхідні дії щодо
оформлення їх права власності на вказане житло.

Стягнути з Корецької міської ради на користь позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 10 000 (десять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.

Виключити з постанови Корецького районного суду
Рівненської області від 14 грудня 2007 року у справі № 2-а-34/07 покликання на
стягнення з відповідача Корецької міської ради на користь позивачки ОСОБА_2
384,52 грн. витрат на оформлення технічної документації спірного житлового
приміщення.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

У іншій частині постанову суду першої інстанції залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій