Справа № 22-а-11610/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
у І інстанції - Стиран В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

04
листопада 2008 року Справа №
22-а-11610/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І..

при секретареві Чуріковій Я.О..

за участю позивача ОСОБА_1.,

представника відповідача Потоцького С.В..

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2008 року у справі № 2-а-112/08 за
позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання
рішень від 24.02.2006 року, 13.03.2006 року, 16.08.2006 року, 01.02.2007 року
незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, і

В С Т А Н О В И Л
А :

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2008 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до Донецької обласної державної адміністрації
про визнання рішень від 24.02.2006 року, 13.03.2006 року, 16.08.2006 року,
01.02.2007 року незаконними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

З вказаним
рішенням суду не погодився позивач, який
подав апеляційну скаргу, просив судове рішення першої інстанції скасувати та
постановити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у
зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому
засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі. Зокрема
пояснив, що він не згоден з тим, що відповідачем припинено з ним листування на
підставі ст.8 Закону України «Про звернення громадян», оскільки питання за
вирішенням якого він звертався до відповідача не вирішене.

Представник
відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги,
вважав, що листування з позивачем припинено на законних підставах.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що
позивач неодноразово звертався до Донецької обласної державної адміністрації з
питання надання його сім'ї статусу потерпілих внаслідок радіоактивного
забруднення території Рубіжанської філії ДХТІ у зв'язку із отриманням
радіаційного випромінювання та надання його родині житла. 24.02.2006 року
Комісією із розгляду обставин надходження повторних та колективних звернень
громадян до обласної державної адміністрації зроблено висновок про внесення
голові облдержадміністрації пропозицію щодо припинення листування із ОСОБА_1.,
яке було оформлене протоколом № 1 від 24.02.2006 року, про що було повідомлено позивача.
Листом № 15-А-00870-2 від 13.03.2006 року Донецької облдержадміністрації
позивачеві роз'яснено про доцільність припинення листування з питання надання
статусу постраждалих внаслідок радіаційного опромінювання йому та членам його
родини та надання житла. 16.08.2006 року листом № А-04768-15-2 Донецької
обласної державної адміністрації позивачеві повідомлено, що головою Донецької
облдержадміністрації на підставі висновків комісії облдержадміністрації з
розгляду надходження повторних та колективних звернень громадян 24.02.2006 року
прийняте рішення про припинення розгляду його звернень з питання встановлення
членам сім'ї статусу постраждалих внаслідок радіаційного опромінювання та
видачі відповідних посвідчень, надання сім'ї житла. Листом від 01.02.2007 року
№ А-00802-15-2 Відділом роботи зі зверненнями громадян Донецької
облдержадміністрації, позивачу повідомлено про те, що підстав для поновлення
листування з ним з питання встановлення статусу постраждалих внаслідок
радіаційного опромінювання та надання житла не вбачається.

Колегія суддів
заслухала суддю-доповідача, пояснення сторін, перевірила матеріали справи,
вивчила доводи апеляційної скарги та вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає, постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

При апеляційному розгляді встановлено, що
сторонами не оспорюються обставини, встановлені судом першої інстанції. Позивач
не згоден з тим, що судом не в повному обсязі встановлені обставини, які мають
значення у справі, зокрема, щодо вирішення питання про надання позивачеві та
членам його сім'ї житла, а також щодо не вирішення судом позовних вимог щодо
спростування недостовірної інформації, розповсюдженої відповідачем у відповідях
на його звернення від 13.03.2006р., 16.08.2006р., 01.02.2007р. та рішенні
комісії з розгляду обставин надходження повторних та колективних звернень
громадян облдержадміністрації від 24.02.2006р. .

Встановлено, що
предметом спору є не згода позивача з відповідями Донецької обласної державної
адміністрації від 13.03.2006 року, 16.08.2006 року, 01.02.2007 року на його
звернення з приводу надання житла, надання статусу постраждалих внаслідок
радіаційного опромінювання йому та членам його родини та з висновком комісії з
розгляду обставин надходження повторних та колективних звернень громадян
облдержадміністрації від 24.02.2006 року щодо внесення пропозиції голові
облдержадміністрації про припинення листування з позивачем на підставі ст.8
Закону України «Про звернення громадян» (в позові позивачем оспорювані відповіді
і висновок комісії, визначені як
рішення) і вважає, що висновки комісії містять неповну та недостовірну
інформацію, в зв''язку з чим вона повинна бути спростована відповідачем, а
висновок комісії визнано недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
про доведеність правомірності дій відповідача щодо припинення листування з
позивачем щодо встановлення статусу постраждалих внаслідок радіаційного
опромінювання, оскільки рішенням Орджонікідзевського районною суд м.Маріуполя
від 15.12.2004 року позивачеві відмовлено у задоволені його вимог щодо
встановлення йому та членам сім'ї статусу потерпілих внаслідок радіоактивного
забруднення території Рубіжанської філії ДХТІ у зв'язку із отриманням
радіаційного випромінювання. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від
17.05.2005 року вказане рішення залишене
без змін.

За приписами ч.І ст.72 КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
щодо того, що Комісія із розгляду обставин надходження повторних та колективних
звернень громадян до обласної державної адміністрації не є суб'єктом
адміністративного судочинства, оскільки вищезазначена Комісія діяла на підставі Положення про Комісію із розгляду
обставин надходження повторних та колективних звернень громадян до обласної
державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови
облдержадміністрації від 04.11.2003 року № 344, яке діяло на час звернення
позивача до Донецької облдержадміністрації та було розроблене в межах Закону
України «Про місцеві державні адміністрації» та з урахуванням вимог Закону
Укораїни «Про звернення громадян» та згідно вищезазначеного Положення Комісія є
дорадчим органом облдержадміністрації. Тобто рішення Комісії носять
рекомендаційний характер та не є обов'язковими. Комісія у своїй діяльності не
здійснює владні управлінські функції, тобто вона не приймає рішень, а вносить
тільки пропозиції. Владні повноваження їй не делеговані, тобто питання щодо
викладення недостовірної інформації в протоколі Комісії не відноситься до
компетенції адміністративного судочинства (ст.17 КАС України).

Згідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про звернення громадян» не
розглядаються повторні звернення одним і
тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, а
також ті звернення, термін розгляду яких передбачено статтею
17 цього Закону,
та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Згідно ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону рішення про припинення
розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі,
на які надавалися неодноразові відповіді, тобто звернення були вирішені за їх
суттю.

Звернення позивача до Донецької обласної державної адміністрації,
копії яких знаходяться у матеріалах справи, є зверненнями від одного і того ж
громадянина, з одного і того ж питання, які були вирішені по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про правомірність припинення листування із позивачем з
питань, порушених і його зверненнях, з тим, що у відповідності до вимог ст.19
зазначеного Закону, про прийняте рішення головою облдержадміністрації заявнику
ОСОБА_1. було повідомлено про результати розгляду його звернень, що не було
спростоване ним у судовому засіданні. Водночас колегія суддів зауважує, що
навіть при врахуванні тієї обставини, що облдержадміністрацією при отриманні
звернення позивача з питання щодо надання житла
якщо і не дотримано порядку розгляду звернення, передбаченого ч.3 ст.7
Закону України «Про звернення громадян» ( якщо питання, порушені в одержаному
органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими
особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін на більш п'яти
днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі,
про що повідомляється громадянин, який подав звернення), то це не вплинуло на
порушення прав та інтересів позивача, оскільки питання щодо надання житла не
входить до повноважень відповідача, а також на ці звернення позивачеві
надавалися неодноразові обґрунтовані відповіді - роз'яснення і припинення
листування з цього приводу не перешкоджало позивачеві звернутися до органу,
який уповноважений вирішувати питання щодо надання житла в м.Маріуполі.

На підставі ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» облік громадян, потребуючих поліпшення житлових умов та розподіл житла
належить до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів місцевих рад,
у здійснення яких за нормами ст.35 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації»
облдержадміністрація не має право втручатися.

Згідно із положень ст.14 Закону України «Про інформацію»
поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у
встановленого законом порядку документованої або публічно оголошуваної
інформації.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.10 Закону України «Про звернення
громадян» не допускається розголошення одержаних із звернень відомостей про
особисте життя громадян без їх згоди чи відомостей, що становлять державну або
іншу таємницю, яка охороняється законом, та іншої інформації, якщо це ущемляє
права і законні інтереси громадян. Не допускається з'ясування даних про особу
громадянина, які не стосуються звернення. На прохання громадянина, висловлене в
усній формі або зазначене в тексті звернення, не підлягає розголошенню його
прізвище, місце проживання та роботи. Ця заборона не поширюється на випадки
повідомлення інформації, що міститься у зверненні, особам, які мають відношення
до вирішення справи.

За
таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про те, що
винесення його звернень на розгляд членів комісії, підписання зазначеного
протоколу чи взаємодія з Маріупольською міською радою та зміст відповідей на
його звернення, які ним оскаржують ся, оскільки він не згодний з ними є
порушення його прав чи інтересів шляхом поширення недостовірної інформації про
нього та його сім'ю і вважає вірними висновки суду першої інстанції, що
інформація, яка міститься у відповідях Донецької обласної державної
адміністрації не порушує права позивача, у зв'язку із чим, позов щодо визнання
оспорюваних ним відповідей та висновку комісії незаконними та зобов'язання
спростувати інформацію та принести вибачення задоволенню не підлягає.

Таким чином судом
першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду,
а отже підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись
ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від
12 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної
державної адміністрації про визнання рішень від 24.02.2006 року, 13.03.2006
року, 16.08.2006 року, 01.02.2007 року незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий

Судді: