Справа № 2а-109/08
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2008 року Справа №2а-109/08

Львівський окружний адміністративний суд
в складі

Головуючого - судді Костіва М.В.

при секретарі судового засідання Мельникович Л.В.

у відкритому судовому засіданні в м.
Львові

розглянувши справу за позовом

Військового прокурора Західного регіону України в
інтересах ОСОБА_1

до

Фінансово -
економічної служби Західного оперативного командування

про

про зобов'язання виплатити підйомну допомогу

з участю представників:

від позивача: Ягодвік Сергій Миколайович - прокурор відділу
представництва інтересів громадян і держави військової прокуратури Західного
регіону України (Посвідчення №17 від 15.08.2008 року);

від відповідача: Матєша Антон Станіславович - бухгалтер фінансово -
економічної служби штабу Західного оперативного командування (довіреність №11/6/740 від 29.07.2008 року),

ВСТАНОВИВ:

Військовий
прокурор Західного регіону України звернувся
із позовом до Фінансово - економічної служби штабу Західного оперативного
командування в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з Фінансово - економічної служби
штабу Західного оперативного командування підйомної допомоги на членів сім»ї в
розмірі 4 962 грн. 26 коп.

Листом
Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2008 р. матеріали позовної заяви
були направлені у Львівський окружний адміністративний суд.

Представникам
сторін роз'яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України. У
відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав
з мотивів, зазначених у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на ст. 9-1 Закону України "Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п.п. 1, 3.4,
4.1 "Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил
України підйомної допомоги " (надалі - Інструкції), затвердженої наказом
Міністра оборони України від 22 жовтня 2001 року №370. При викладенні обставин
справи зазначив, що підйомна допомога на нього та членів його сім»ї, які
фактично переїхали для постійного проживання до нового місця служби станом на 03.06.2008 рік не виплачена.
Просить позов задовольнити.

Представник
відповідача подав заперечення на позов в частині розміру підйомної допомоги,
вказуючи про відсутність у позивача права на отримання вищевказаної допомоги на
сина. В обґрунтування своєї позиції посилався на п.п. 11, 14 "Інструкції
про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги
" (надалі - Інструкції), затвердженої наказом Міністра оборони України від
22 жовтня 2001 року №370, згідно з якими підйомна допомога на членів сім»ї
виплачується за умови виписки їх за попереднім місцем проживання і прописки за
місцем служби військовослужбовця. А оскільки у Довідці з місця проживання про
склад сім»ї і прописки №45/86 від
05.03.2008 року, виданої Управлінням Західного оперативного командування
відсутній запис про прописку сина позивача - ОСОБА_2, він не може вважатись
таким, що фактично прибув до нового місця служби військовослужбовця.

Однак в процесі судового розгляду справи
представником позивача була подана нова Довідка

з місця проживання про
склад сім»ї і прописки №45/89 від
06.08.2008 р., в якій серед прописаних в квартирі осіб зазначено і сина
позивача. Ознайомившись в судовому засіданні з поданими доказами, представник
відповідача не заперечує проти задоволення позову в розмірі, заявленому
позивачем.

21.08.2008 року позивач - ОСОБА_1 подав клопотання про
розгляд справи без його участі. В інтересах позивача діятиме представник
військової прокуратури Західного регіону України.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

На підставі наведеної норми, а також врахувавши думку
представника відповідача, суд ухвалив задовольнити клопотання позивача та
розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників,
суд виходив з наступного.

Майор ОСОБА_1 за наказом №61 від 22.10.2007
року командувача військ Західного оперативного командування призначений на
посаду офіцера автомобільної служби озброєння логістики Західного оперативного
командування, вважається таким, що 22 жовтня 2007 року приступив до виконання своїх
службових обов'язків за посадою, зарахований до списків особового складу
управління оперативного командування та на всі види забезпечення.

Разом зОСОБА_1.
до нового місця служби переїхали його дружина - ОСОБА_3 та малолітній син - ОСОБА_2, але до надання
постійної житлової площі тимчасово проживають на житловій площі у інших
квартиронаймачів за договором найму. В
довідці №45/89 від 06.08.2008 року, виданої керівником житлово-експлуатаційної
організації управління Західного оперативного командування вказано, що ОСОБА_1
разом зі своєю сім'єю тільки зареєстрований в службовому приміщенні, яке
належить штабу Західного оперативного командування по АДРЕСА_1,
але житлової площі за вказаною адресою не має. Крім того, дані обставини підтверджуються відміткою в паспорті дружини
ОСОБА_1. - ОСОБА_3. від 03.03.2008 року та Свідоцтвом
про народження НОМЕР_1 від 09.04.2002 р. ОСОБА_2, сина позивача.

Позивач посилається на невиплату йому підйомної допомоги на нього та членів
сім»ї в розмірі 4962, 26 грн., що підтверджується довідками начальника фінансово - економічної
служби Західного оперативного командування №11/6/525 від 19.05.2008
р. та №11/6/600 від 03.06.2008 р.

Згідно із ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які
перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових
формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Вимогами п. 3 ст. 9-1 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", п.п. 1, 3.4, 4.1 "Інструкції про порядок виплати
військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги " (надалі -
Інструкції), затвердженої наказом Міністра оборони України від 22 жовтня 2001
року №370, передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам)
та військовослужбовцям рядового складу, які проходять військову службу за
контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в
інший у зв'язку з призначенням на посади до місця постійної дислокації
військової частини зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в
розмірі місячного грошового забезпечення, при цьому виплата вказаної допомоги
виплачується на підставі наказу про призначення і наказу командира про вступ
військовослужбовця до виконання обов'язків за посадою. Відповідно до п.
11, 14 вказаної Інструкції на кожного члена сім'ї офіцера, прапорщика (мічмана)
і військовослужбовця, який проходить службу за контрактом, що фактично переїхав
для постійного проживання до нового місця служби військовослужбовця, у випадках
передбаченими п.п. 1,3 Інструкції, виплачується підйомна допомога в розмірі 50
відсотків місячного грошового забезпечення, належного військовослужбовцю на
день приїзду членів сім'ї до місця його служби.

Підйомна допомога на членів сім'ї
виплачується військовою частиною, в яку призначений або де проходить військову
службу військовослужбовець, за умови виписки їх за попереднім місцем проживання
і прописки за місцем служби військовослужбовця, після надання довідки
(кадрового) стройового органу про склад сім'ї (із зазначенням дати народження
дітей, батьків, усиновителів), найменування населеного пункту, з якого прибула
сім'я, дату прибуття сім'ї.

Наявність передбачених законодавством підстав для виплати позивачу
підйомної допомоги у заявленій ним сумі, доведена суду у встановленому порядку.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Щодо
судових витрат, то оскільки вони не були понесені позивачем, вимога про
відшкодування їх відповідачем не підлягає задоволенню.

Враховуючи
викладене, позов визнається судом частково обґрунтованим та таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись
ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" , п. 14
"Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України
підйомної допомоги " (надалі - Інструкції), затвердженої наказом Міністра
оборони України від 22 жовтня 2001 року №370, ст.ст. 2, 11, 69-71, 86,
94, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2.
Зобов'язати фінансово - економічну службу штабу Західного
оперативного командування (м. Львів,
вул. Батуринська, 2, р/р 9087 банк в ГУДКУ у Львівській області., МФО
825014, ) виплатити майору ОСОБА_1 на нього та належну йому на
членів сім»ї підйомну допомогу в розмірі
4 962 грн. 26 коп.

3.
В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної
сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути
оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.В.
Костів