Справа № 22-а-11149/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 листопада 2008 року м. Донецьк
апеляційний адміністративний суд у складі:
судді
суддів: при секретарі за участі позивача представника
Колеснік Г.А., Ястребової Л.В. Агейченковій К.О.
ОСОБА_1 Гончаренко В.М.
розглянувши у відкритому апеляційну скаргу
судовому засіданні Донецького обласного військового комісаріату
Донецького окружного адміністративного суду
по справі
Військового комісара Донецької області -Дацюк Ігоря
неправомірним та зобов”язання вчинити дії,-
ст.ст. 195-196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
скаргу Донецького обласного військового комісаріату на постанову Донецького
задовольнити і постанову суду 1 інстанції скасувати.
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Військового комісара Донецької області
-Дацюк Ігоря Павловича про визнання
дій щодо відмови здійснити обмін посвідчення
ветерана бойових дій Російської Федерації на посвідчення учасника бойових дій, що діє на території
України неправомірними та зобов”язання здійснити обмін посвідчення - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця після набрання законної сили, а в разі
складання і проголошення вступної та резолютивної частин постанови, з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О
С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-11149/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого
судді

Ляшенка Д.В.

суддів: при секретарі за участі позивача представника
відповідача

Колеснік Г.А., Ястребової Л.В. Агейченковій К.О.
ОСОБА_1 Гончаренко В.М.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Донецького обласного військового комісаріату

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

18.08.2008р.

по справі

№ 2-а-11600/2008

за позовом

ОСОБА_1

до

Військового комісара Донецької області -Дацюк Ігоря
Павловича

про

визнання рішення
неправомірним та зобов”язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2008р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
військового комісара Донецької області - Дацюк Ігоря Павловича про визнання
дій щодо відмови здійснити обмін посвідчення
ветерана бойових дій Російської Федерації на посвідчення учасника бойових дій, що діє на території
України неправомірними та зобов”язання здійснити обмін посвідчення.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що є
громадянином Російської Федерації. В період часу 2000-2001р.р. він приймав
участь у бойових діях на території
Чеченської Республіки-Ічкерія і має посвідчення ветерана бойових дій Росії.

Зараз він постійно
проживає в Україні і 28.04.2008 року звернувся до військового комісару
Красноармійсько-Селидівського району Донецької області з клопотанням видати
йому посвідчення учасника бойових дій, яке дійсне на території України на
заміну аналогічного посвідчення, виданого позивачу військовим комісаром
Липецької області, так як таке право він має відповідно до ст. 19 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
№ 3552 - XII від 22.10.1993 року.

Однак, відповідачем було відмовлено в отриманні
посвідчення ОСОБА_1 на підставі Постанови КМУ № 63 від 08.02.1994 р.,
відповідно до якої до переліку держав та періодів бойових дій на їх території
Чеченська Республіка - Ічкерія не відноситься.

Вважаючи таке рішення неправомірним позивач за
відновленням порушеного права звернувся до суду.

Постановою суду 1 інстанції позов
задоволений, так як суд прийшов до висновку, що відповідно до виданого військовим комісаром Липецької області
посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_1 є учасником
бойових дій на території Російської Федерації та особою, яка має права і
пільги, визначені ст. 16 Федерального
Закону “Про ветеранів”(Російська Федерація), тобто є ветераном війни, а тому на
нього повинні розповсюджуватися норми ст. 19 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не погодившись з таким
рішенням, відповідач подав
апеляційну
скаргу,
в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом 1 інстанції норм матеріального права.

Представник відповідача в судовому
засіданні скаргу підтримав, а позивач
проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити,
а постанову суду 1 інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 ч.1 п.4 КАС України підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд 1 інстанції
вважає встановленими та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Статтею 19 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Закон № 3552)
передбачено, що громадяни інших держав, що
перебували в складі
колишнього Союзу РСР, які є ветеранами війни, користуються всіма пільгами
і перевагами, передбаченими цим Законом, у разі переїзду на постійне
місце проживання в Україну.

Згідно ст.ст. 4,5 цього закону
ветеранами війни є
особи, які брали
участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на
території інших держав.

До ветеранів війни належать:
учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Учасниками бойових дій є особи, які
брали участь у виконанні бойових завдань
по захисту Батьківщини
у складі військових підрозділів, з'єднань,
об'єднань всіх видів
і родів військ Збройних Сил
діючої армії (флоту), у партизанських загонах
і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до ст. 6 ч.1 п.1,2 Закону
№ 3552 учасниками бойових дій
визнаються:

1) військовослужбовці, які
проходили службу у
військових підрозділах,
частинах, штабах і
установах, що входили до складу діючої армії
в період громадянської та Великої Вітчизняної воєн, під час інших
бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської
та Великої Вітчизняної воєн;

2) учасники бойових
дій на території
інших країн - військовослужбовці Радянської
Армії, Військово-Морського Флоту,
Комітету державної безпеки, особи
рядового, начальницького складу і
військовослужбовці
Міністерства внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та
технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних
категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних
Сил України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої
розвідки України, особи
рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ України, інших
утворених відповідно до
законів України військових
формувань, які за
рішенням відповідних державних органів були
направлені для виконання
миротворчих місій або у відрядження
в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених
у цьому пункті, періоди бойових
дій у
них та категорії працівників визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Позивач приймав участь у бойових
діях в іншій державі вже після проголошення незалежності України і за вказаних
обставин, зазначеними нормами законодавства України, що регулює спірні правовідносини,
не передбачена можливість віднесення позивача до учасника бойових дій, а тому ОСОБА_1 за
нормами національного законодавства не набув статусу ветерана війни.

Так як позивач відповідно до
законодавства України не є ветераном війни, до нього неможливо застосовувати
положення ст. 19 Закону № 3552.

Постанова Кабінету Міністрів
України № 63 від 8 лютого 1994р. “ Про
організаційні заходи щодо
застосування Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту “ повністю відповідає
вимогам цього закону і не містить
посилань на проведення бойових дій в Чеченській республіці, тобто цей
період бойових дій і місце їх проведення відсутні у переліку держав,
яким надавалася допомога за
участю військовослужбовців Радянської
Армії, Військово-Морського Флоту,
Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і
військовослужбовців
Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних
Сил, Служби безпеки,
Служби зовнішньої розвідки, інших
військових формувань, осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР.

Таким чином відповідач діяв у
відповідності до законодавства України, тобто правомірно і суд апеляційної
інстанції вважає необхідним постанову суду 1 інстанції скасувати, а у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст. 195-196, ст. 198, ст. 202,
ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу Донецького обласного військового комісаріату на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18.08.2008р. по справі № 2а-11600/08 -
задовольнити і постанову суду 1 інстанції скасувати.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Військового комісара Донецької області
-Дацюк Ігоря Павловича про визнання
дій щодо відмови здійснити обмін посвідчення
ветерана бойових дій Російської Федерації на посвідчення учасника бойових дій, що діє на території
України неправомірними та зобов”язання здійснити обмін посвідчення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця після набрання законної сили, а в разі
складання і проголошення вступної та резолютивної частин постанови, з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: