Справа № 2-а-636/07
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2007-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-636/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007
року м.
Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

судді Вовченко О.А.,

при
секретарі Мірза Р.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 242,82 грн., суд-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Одеського окружного адміністративного суду
звернулось, Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської
області до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті фіксованого розміру страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 242,82 грн., які не
були ним сплачені у добровільному порядку.

В судовому засіданні 24.10.2007 року справа розглядалась за відсутності
представника позивача та відповідача, оскільки позивач в позовній заяві, заявив
клопотання про розгляд справи без участі його представника, а відповідач був
двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і подав до
суду заяву (вхід. 2220 від 23.10.2007 року), про визнання позову та розгляд
справи у його відсутності.

Дослідивши
наявні в справі письмові докази, судом встановлено наступне.

25 січня 2002 року, Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської
області зареєстровано суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу
ОСОБА_1.

На підставі свідоцтва та наданої картки про присвоєння ідентифікаційного
коду ДРФО суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, було
зареєстровано як платником внесків до Пенсійного фонду України (а.с.5).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.П Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-XV (далі -
Закон № 1058) особами, які підлягають загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню є, зокрема, фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент), та ч.1ени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно з
п.5 ч.1 ст.14 та ч.1 ст.15 Закону № 1058 зазначені суб'єкти господарювання є
страхувальниками та платниками страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Відповідно до п.4 та п.6 ч.2 ст.17 Закону № 1058
страхувальник зобов'язаний, зокрема, подавати звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним
фондом, та нараховувати обчислювати і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески. Згідно з п.4 п.8 прикінцевих положень Закону №
1058, до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до
Накопичувального фонду (крім підпункту 5, який діє протягом строку, визначеного
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо
оподаткування сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних
стандартів їх працівників» від 24 червня 2004 року) фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту),
та ч.1ени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними

підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у
фіксованому розмірі. Частиною 5 ст.45 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» від 23.12.2004р. № 2285-IV (далі -
Закон № 2285) на 2005 рік фіксований розмір страхових внесків на
загальнообов'язкове державне страхування для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та ч.1енів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності, встановлено у розмірі мінімального
страхового внеску, визначеного Законом України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на місяць на кожну особу. Відповідно до ст.1
Закону № 1058 мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається
розрахунком як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати
(доходу). Згідно з ч.1 ст.83 Закону № 2285 розмір мінімальної заробітної плати
з 1 січня по 1 квітня 2005 року встановлено у розмірі 262 гривні на місяць.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.1997р. № 400/97-ВР розмір страхового внеску,
встановлений законом на період з 01.01.2005р. до 30.03.2005р. складав 32% від
об'єкту оподаткування -заробітної плати (доходу). Таким чином, мінімальний
страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а
відповідно до ч.5 ст.45 Закону № 2285 фіксований розмір страхового внеску на
загальнообов'язкове державне страхування для фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), складає: 262 грн. х 32%= 83,84 грн.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 обрав спрощену систему оподаткування та є платником фіксованого податку
на умовах, визначених Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992 року (зі змінами та доповненнями).
Згідно з абз.З п.п.11.12 п.П розділу 11 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,
затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663
(далі - Інструкція № 21-1), фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок) подають до органу Пенсійного фонду до 1 квітня наступного за
звітним роком річний звіт про нараховані та сплачені суми фіксованого розміру
страхових внесків за встановленою формою.

09.08.2006 року відповідачу у зв'язку з ненаданням звіту про результати
підприємницької діяльності за 2005 рік до 01.04.2006р., позивачем було
направлено лист -повідомлення (а.с.8) про необхідність відповідно до п.4 ч.2
ст.17 Закону № 1058 надати звіт за формою 26, встановленої Інструкцією № 21-1,
яке ним отримано 14.08.2006р. Відповідач до Управління Пенсійного фонду України
в Арцизькому районі не з'явився, документів, що підтверджують сплату внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі фіксованої ставки
не надав, письмових пояснень не спрямував. Таким чином, заборгованість суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 перед Управлінням
Пенсійного фонду України в Арцизькому районі, розраховується як добуток
фіксованої ставки страхових внесків на кількість місяців.

Законом України «Про внесення змін та доповнень до Закону України «Про державний
бюджет України на 2005 рік»» від 25.03.2005 року № 2505-IV внесено
зміни до ст.45 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» та
скасовано сплату суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами
сплати фіксованої ставки на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Враховуючи, що Закон № 2505-IV набув чинності 31.03.2005р., розмір фіксованої ставки
страхових внесків повинен розраховуватись як добуток фіксованої ставки на
місяць та кількості днів до набуття чинності Закону № 2505-IV: (83,84
х 30)/31=81,14 грн.

Отже, заборгованість відповідача суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 зі сплати страхових внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування за фіксованою ставкою складає: 83,84+83,84+81,14=248,82
грн. (а.с.10).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про вирішення питання, щодо
заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі
умови оподаткування, обліку та

звітності,
у зв'язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини податків
до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 - 1 кварталу 2005 року» № 3583-IV від 16.03.2006р. (далі - Закон № 3583-IV), суми
внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків
згідно з чинним законодавством України протягом 2004 - 1 кварталу 2005 року,
але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку з
застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону
України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» від 23 грудня 2004 року № 2285-IV,
не вважати заборгованістю. Таким чином суд вважає, що Закон № 3583-IV не
визнає заборгованістю лише суми внесків, що були сплачені ними у складі
податків та Закон № 3583-IV регулює правовідносини у галузі заборгованості з внесків
до Пенсійного фонду України, що були сплачені ними лише у складі податків.

Частина внесків до Пенсійного фонду України у складі фіксованого податку
відповідно до п.2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до
Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок » № 129/98 від
13.02.1998 року, складає лише 10 відсотки від суми фіксованого податку.
Фіксована ставка страхових внесків до Пенсійного фонду України в аналізований
період складає 83,84 грн. Закон № 3583-IV не
регулює питання заборгованості частини внесків до Пенсійного фонду України -
різниці між фіксованою ставкою страхових внесків, та суми коштів, що мали б
надійти у вигляді 10 відсотків від фіксованого податку. Оскільки доказів сплати
таких внесків у повному обсязі відповідачем не надано, а фактично ним сплачено
6,00 грн., то розмір заборгованості відповідача складає 81,84+81,84+79,14 =
242,82 грн.

З зазначеного випливає, що Закон № 3583-IV, прийнятий на
виконання ст.45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» від
23 грудня 2004 року № 2285-IV, не звільняє від
обов'язку сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, а у сукупності
зі ст.45 Закону № 2285-IV
лише перерозподіляє ці внески, і лише в частині сплаченої у складі
фіксованого податку.

Виходячи з того, що відповідач не надав докази сплати суми боргу на час
розгляду справи, суд на підставі ч.2 ст.162 КАС України приймає постанову про
задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на
користь позивача суми боргу по сплаті фіксованого розміру страховим внескам на
загальнообов'язкове пенсійне страхування в сумі 242 грн. 82 коп. на підставі
положень 67 Конституції України, ст.11,14,15,17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судові
витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України. Керуючись
ст.ст. 94,158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ.

Позовні вимоги
задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь Управління Пенсійного фонду
України в Арцизькому районі Одеської області (68404, Одеська область, м.Арциз,
вул. Орджонікідзе 27) банк отримувача - Арцизьке відділення Ощадбанку України
№6779, рахунок № 44, код 24528378, МФО 388142, заборгованість по
сплаті фіксованого розміру страховим внескам на загальнообов'язкове пенсійне
страхування в сумі 242 грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.