Справа № 2-а-38/07
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-38/07 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року м. Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

судді Вовченко О. А.,

при секретарі Мірза Р.В.

за участю:
представника позивача - Шульги М. В.,
(довіреність від 03.08.2007 року) відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Суворовському районі м.
Одеси до Приватного підприємства «Модерато», ОСОБА_1 про визнання рішення, статуту та свідоцтва про реєстрацію не
чинним, -

ВСТАНОВИВ:

Державна
податкова інспекція у Суворовському районі м.
Одеси 09 липня 2007 року,
звернулась в Одеський окружний адміністративний суд з адміністративним
позовом до Приватного підприємства «Модерато» та ОСОБА_1 про визнання не
чинними установчих документів. 31 серпня 2007 року, від Державна податкова інспекція у
Суворовському районі м. Одеси до суду
надійшла заява про уточнення адміністративного позову в якій просять визнати:
рішення ОСОБА_1 про перереєстрацію приватного підприємства «Модерато» не чинним
з моменту його прийняття з 30.10.2006 року; статут приватного підприємства
«Модерато» не чинним з моменту перереєстрації з 09.11.2006 року; свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану вартість від 28.07.2005 року, не чинним з 09.11.2006 року, посилаючись на те, що згідно рішення № 3 директора та
засновника приватного підприємства "Модерато" від 30 жовтня 2006
року, засновником і власником
приватного підприємства „Модератто" стала громадянка ОСОБА_1 та
затверджено нову редакцію статуту ПП „Модератто". В ході проведення
перевірки співробітниками податкової міліції було встановлено, що ОСОБА_1 , не мала наміру щодо здійснення
підприємницької діяльності. Декларації та будь-які документи щодо діяльності
підприємства не підписувала. Ніяких угод,
як керівник ПП „Модератто" ні з ким не укладала та ні в які
цивільно-правові відносини, як керівник
ПП „Модератто" не вступала. Взагалі до фінансово-господарської діяльності
ПП „Модератто" вона не мала та не має відношення, а тому документація з реквізитами ПП
"Модератто", підписана від
імені директора ОСОБА_1 не може бути
дійсною.

В
судовому засіданні представник Державної податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та
просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в адміністративному
прозові.

Відповідач
ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні
вимоги визнала, та пояснила, що у час тяжкого матеріального становища
познайомилась з громадянином, який
назвався ОСОБА_2 та запропонував
їй за винагороду у розмірі 1000 грн. за місяць, перереєструвати на її ім'я
підприємство, та стати його
директором. За вказівкою ОСОБА_2, вона була присутня у нотаріуса при перереєстрації
документів ПП „Модератто", та
підписала якісь документи не читаючи. Наміру щодо здійснення підприємницької
діяльності вона не мала, документи щодо
діяльності підприємства не підписувала,
угод, як керівник ПП
„Модератто" ні з ким не укладала та ні в які цивільно-правові
відносини, не вступала. Взагалі до
фінансово-господарської діяльності ПП „Модератто" вона не мала та не має
відношення. Після державної реєстрації ПП "Модератто" всі документи
вона передала за винагороду невідомій особі.

2

Вислухавши представника позивача,
відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Виконавчим
комітетом Одеської міської ради зареєстроване приватне підприємство
"Модератто" (),
що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с. 6). Приватне підприємство
"Модератто" внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України, що підтверджується
довідкою № 8163, головного управління
статистики в Одеський області (а.с. 35).
31.10.2002р. ДПІ у Суворовському районі м.
Одеси ПП „Модератто" було взято на облік платника податків що
підтверджується довідкою № 3081/29 - 02 від 24.03.2006 року (а.с. 34). 28.07.2005 року ПП „Модератто"
видано свідоцтво НОМЕР_1 про реєстрацію платника податку на додану вартість
(а.с. 36).

Згідно ст. 56
Господарського кодексу України суб'єкт господарювання може бути утворений за
рішенням власника (власників) майна з додержанням вимог законодавства. У
відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки. Підставами для виникнення цивільних
прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини. Згідно зі ст.
202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків. Відповідно до ч.1, 3 ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути
вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно
рішення від 30 жовтня 2006 року № 3 засновника приватного підприємства
"Модерато" засновником і власником приватного підприємства
„Модератто" стала громадянка ОСОБА_1 (а.с. 8 - 9) та затверджено нову редакцію статуту
ПП „Модератто" (а.с. 23 - 33).
Відповідно до Статуту приватного підприємства "Модерато" та довідки
головного управління статистики в Одеський області, ОСОБА_1, є засновником власником і
керівником даного підприємства, проте
наміру щодо здійснення підприємницької діяльності вона не мала. Декларації та
будь-які документи щодо діяльності підприємства не підписувала. Ніяких
угод, як керівник ПП „Модератто"
не укладала та ні в які цивільно-правові відносини, як керівник ПП „Модератто" не вступала, до фінансово-господарської діяльності ПП
„Модератто" не мала відношення, що
підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , (а.с.
3-4) та заявою (а.с. 5).

В статті
215 ЦК України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами першою
- третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

В
супереч Закону рішення засновника № 3 від 30.10.2006 року, не відповідає її волевиявленню, внаслідок того, що воля ОСОБА_1 , на вчинення угоди про створення підприємства
відсутня, а волевиявлення яке має
місце, відображає не волю учасника
угоди, а волю якоїсь іншої особі. Таким
чином рішення № 3 від 30.10.2006 року не є дійсним. Метою прийняття ОСОБА_1 рішення про
перереєстрацію на її ім'я приватного підприємства "Модератто" було
отримання винагороди. За таких обставин дії громадянки ОСОБА_1 не можуть об'єктивно відображати внутрішню її
волю досягти бажаного результату, саме
створення приватного підприємства „Модератто".

28.07.2005р.
ПП „Модератто" видано свідоцтво НОМЕР_1 про реєстрацію платника податку на
додану вартість. Однак, відповідно до
пп.7.2.4 пп.7.2. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР ( зі змінами, та доповненнями), право на нарахування податку та складання
податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому Законом. Однак ОСОБА_1, до фінансово-господарської діяльності ПП
"Модератто" не має відношення,
так як після державної реєстрації ПП "Модератто" всі документи
передала за винагороду невідомій особі.

Приймаючи
до уваги вищевикладене, суд прийшов до
висновку, що адміністративний позов
Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси про визнання рішення ОСОБА_1 про
перереєстрацію приватного підприємства «Модерато» не чинним з моменту його
прийняття з 30.10.2006 року; про визнання статуту приватного підприємства
«Модерато» не чинним з моменту перереєстрації з 09.11.2006 року; про визнання
свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 28.07.2005
року, не чинним з 09.11.2006 року, - підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 42 Конституції України, ст.
ст. 202, 203,
205, 215 ЦК

3

України, ст. 56 ГК
України, ст. 7 Закону України „Про податок на додану
вартість", ст. 7 Положення про
державну реєстрацію об'єктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою КМУ № 740 від 25
травня 1998 року, ст. ст.
158 -163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси - задовольнити.

Визнати
недійсним правочин, який був виражений
у прийнятті рішення ОСОБА_1 про перереєстрацію приватного підприємства
«Модерато» від 30.10.2006 року - не чинним з моменту його
прийняття з 30.10.2006 року;

Визнати
статут приватного підприємства «Модерато» (нова редакція) -
не чинним з моменту перереєстрації з 09.11.2006 року;

Визнати
свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 28.07.2005
року НОМЕР_1, (індивідуальний
податковий номер НОМЕР_2) - не чинним з 09.11.2006 року.

Постанова
може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне
оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення
постанови, а апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
і одночасного направлення копії апеляційної скарги до Одеського апеляційного
адміністративного суду або в порядку ч. 3
ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.