Справа № 22а-14639/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П., Попка Я.С.

при секретарі судового засідання - Козирі В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 08 вересня 2008 року у справі № 2-а-19/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Закарпатській області

про визнання нечинним та скасування наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 05 лютого
2007 року №20 о/с в частині його звільнення з органів внутрішніх справ,
поновлення ОСОБА_1на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення коштів за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

25 січня 2008 року Позивач звернувся до Виноградівського
районного суду Закарпатської області з позовом про визнання наказу нечинним. З
адміністративного позову вбачається, що наказом № 75 від 24 березня 2004 року
по управлінню УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1. був прийнятий на
службу в органи внутрішніх справ у Закарпатській області, де він працював
ІНФОРМАЦІЯ_1. Наказом по Управлінню МВС в Закарпатській області від 05 лютого
2007 року № 20 о/с позивача звільнено за п.64 «є» (за порушення дисципліни).
Причиною звільнення стали події, які мали місце 22 січня 2007 року по факту
котрих 24 січня 2007 року прокурор Виноградівського району порушив кримінальну
справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Проте, 17 грудня 2007 року прокурор Виноградівського району виніс постанову про
скасування постанови про притягнення ОСОБА_1., як обвинуваченого за відсутністю
в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Позивач
вважає, що наказ про його звільнення від 05 лютого 2007 року є незаконним,
оскільки його винність у вчиненні злочину може бути підтверджена лише
обвинувальним вироком, а на час звільнення його вина не була доведена.

У запереченні на адміністративний позов представник Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Закарпатській області вказував, що на підставі Дисциплінарного
Статуту начальник має право застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні
стягнення, віддавати накази, а згідно с. 8 Дисциплінарного Статуту ОВС України
- начальник зобов'язаний в разі порушення дисципліни накласти на винного
дисциплінарне стягнення, що і було зроблено стосовно ОСОБА_1.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 08 вересня 2008 року в задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1до Управління МВС України в Закарпатській області - відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач
пропустив строк звернення до адміністративного суду і на це звертає увагу інша
сторона по справі, яка наполягає на відмові у задоволенні адміністративного
позову.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному
порядку Позивачем по даній справі.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту
встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки в судовому
рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла
висновку про безпідставність апеляційної скарги
і законність постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь
у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи видно та сторонами не заперечується
той факт, що ОСОБА_1. відносно ОСОБА_2 склав протокол про вчинення ним
адміністративного правопорушення за ст.185 КупАП за фактом, що ніби-то ОСОБА_2.
близько 17 години 22 січня 2007 року вчинив непокору працівникам міліції
поблизу універмагу в місті Виноградів. Потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження
працівниками міліції. При цьому медична допомога потерпілому свідомо не була
надана. По даному факту порушувалась прокуратурою району та закривалась
кримінальна справа. 24 січня 2007 року за матеріалами ВВБ у Закарпатській
області порушувалась кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 2
ст. 365 КК України (перевищення службових повноважень службовими особами
Виноградівського РВВС).

На підставі ст. 21 Дисциплінарного Статуту органів
внутрішніх справ дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох
місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений
строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який
має право накладати дисциплінарні стягнення.

У відповідності з ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом
прав,свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів. Для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватись інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо
не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. неодноразово
притягався до дисциплінарної відповідальності (а.с.49).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач
з 26 січня по 07 лютого 2007 року знаходився на лікарняному, після чого до
виконання функціональних обов'язків не приступив, на роботу не виходив, не
отримував при цьому заробітну плату, трудову книжку отримав восени 2007 року.

З врахуванням викладеного вище, постанова суду першої
інстанції є законною, прийнятою з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права. Підстави для
скасування чи зміни рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196. 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1; 206,
254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня
2008 року - залишити без змін.

Дана ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції -
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
С.П.
Нос

Суддя Я.С. Попко