Справа № 2-а-4985/08
Суддя: Олійник В.М.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а - 4985/08
Категорія статобліку - 75
ПОСТАНОВА

Іменем України

2 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Олійника В.М.

при секретарі
Середа А.О.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення недоїмки по
страхових внесках,-

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2008 року Управління Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська звернулося
з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 борг зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за січень-березень 2005 р. в сумі 240,42 грн.

В обґрунтування позову управління
Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська
зазначило, що відповідач не здійснює своєчасні розрахунки з позивачем, що
станом на 28.05.2008 року призвело до утворення заборгованості по внескам на
суму 240,42 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився але надав клопотання, в
якому просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання
належним чином повідомлявся, про що свідчить поштове повідомлення.

Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи позивача, суд
доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватний підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в УПФУ в Заводському районі м.
Дніпродзержинська за НОМЕР_1 як платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що обрала спрощену систему
оподаткування (фіксований податок).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ( надалі-Закон) страхові внески
обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що
здійснюються в натуральній формі.

Частиною 6 ст. 20 Закону передбачено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий
звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення
цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є календарний
місяць.

У разі
несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно
від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідачем вказані вимоги
законодавства належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості.

Визначення сум страхових внесків, зазначеною
категорією платників (що сплачують єдиний або фіксований податок) здійснюється
на підставі даних річних розрахунків про нараховані та сплачені суми
фіксованого розміру внесків отриманих від фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування своїх
доходів.

Відповідно до п.п. 5.3 п. 5 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України», страхові внески платниками, які обрали особливий спосіб оподаткування, сплачуються ними за себе та членів своїх
сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, до 20
числа поточного місяця за попередній у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону, суми страхових
внесків своєчасно не нараховані або не сплачені страхувальниками в передбачені
строки, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків ( недоїмка).

З метою уникнення надмірної сплати страхових
внесків платниками єдиного та фіксованого податків у зв'язку з одночасною дією
Закону та Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» суми коштів, що спрямовуються до Пенсійного фонду України у
вигляді частини ставки єдиного фіксованого податків, зараховуються в рахунок
сплати страхових внесків. Таке зарахування здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі пред'явлення страхувальником копій платіжних документів про
сплату єдиного фіксованого податків. Різниця між зарахованими страховими
внесками та зарахованими сумами частки єдиного фіксованого податку за
відповідний період повинна бути сплачена страхувальником у повному обсязі та в
передбачений Законом термін.

З набранням чинності з 01.01.05 р. Закону
України «Про державний бюджет України на 2005 рік» в редакції від 23.12.04 р.,
починаючи з 01.01.05 р., відділення Державного казначейства не здійснювали
перерахування (перерозподіл) сум відповідних податків, у зв'язку з чим в
першому кварталі 2005 року у приватних підприємців виник борг зі сплати
страхових внесків.

Станом на 28.05.08 р. відповідачу, згідно з
чинним законодавством на підставі звіту про перерахування та сплату суми
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005
рік належало до сплати сума страхових
внесків за січень-березень 2005 р. - 248,82 грн., з яких відповідач сплатив
лише 8,40 грн., що підтверджується актом
звірки № 209 від 05.05.08 р.

Відповідно до цього, сума заборгованості
приватного підприємця ОСОБА_1, зі сплати фіксованої ставки становить 240,42
грн., яка до сьогоднішнього часу відповідачем не сплачена.

Статтею 23 цього ж закону
передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом,
вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2002р. по справі № 1-2/2002 було визначено, що ч. 2 ст. 124
Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх
прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному
захищати права будь-якими не забороненими засобами. Кожна особа має право
вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий
захист. Право на судовий захист своїх
прав не може бути обмежене. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні
особи, у разі виникнення спору можуть звертатись до суду за його рішенням.
Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути
обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи викладене, розглянувши матеріали
справи, оцінивши докази в їх сукупності, обговоривши всі доводи та міркування,
суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська
борг зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за січень-березень 2005р. в сумі 240 грн. 42 коп. (двісті сорок гривень
сорок дві копійки).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня
складання постанови у повному обсязі, а апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 06 жовтня 2008 року.

Суддя В.М.Олійник