Справа № 2-а-16905/08
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008
р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського М.М. ,

при секретарі - Щавінській С.В. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом
ОСОБА_1

до Управління
праці та соціального захисту населення Народицької районної державної
адміністрації (смт. Народичі)

про стягнення
15004,51 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1
звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з 01
вересня 2005 по 31 грудня 2007 років їй не було проведено у повному обсязі
виплати, передбачені ст. ст. 37, 39 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що
призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначила в розмірі
11802, 31грн. а заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства (ст.37) - в розмірі 3202, 20 грн., а разом - 15004, 51 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з'явилася. Просила справу
розглядати без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився
тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і у передбаченому
законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Письмове заперечення на
позовну заяву надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що
позивач в спірний період часу проживала в АДРЕСА_1, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення та працювала в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке
віднесено до зони безумовного (обов'язкового) відселення.

На утриманні у позивачки знаходяться неповнолітні
діти:ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. та ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. , які є
потерпілими від аварії на ЧАЕС та проживають разом з позивачем.

Згідно ст.39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення,

проводиться доплата. У зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні

плати щомісяця.

Згідно ст.37 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", громадянам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40
процентів від мінімальної заробітної плати.

Проте вказані допомога та доплати виплачувались у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати,
тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені
права позивача.

Позов підлягає задоволенню, при цьому суд враховує, що
дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього частини першої
статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N
3235-ІV(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із
Законом N 489-У ( 489-16 ) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію
відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (V0а6р710-07) від
09.07.2007.

Відповідно до ст.99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав встановлюється річний строк. Позов
пред'явлено у липні 2008 року. Вимога по
ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягає задоволенню за
період з серпня по грудень 2007 року включно.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню відповідно
до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України, незалежно від часу її виникнення, оскільки
в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України
„Про оплату праці" є складовою структури заробітної плати, тобто за
періоди з вересня 2005 року по грудень 2005 року та з липня по грудень 2007
року включно.

З врахуванням викладеного вище, фактично отриманих сум
та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу розмір
заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст.39 Закону -
11802,31 грн., по ст.37 Закону -2680, 50 грн., а всього -14482, 81 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Народицької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ст.
ст. 158 - 163, 167,254 КАС України, суд

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту
населення Народицької районної державної адміністрації неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Народицької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
доплату за роботу в зоні /ст.39 / - 11802,31 грн. допомогу на чисте харчування
/ст.37/-2680, 50 грн., а всього -14482, 81 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх
безпідставністю.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: М.М.
Капустинський