Справа № 22-а-13083/08
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий 1-ї інст. Григорук О.Б.
Рядок статзвіту №28
Доповідач : Заверуха О.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи
О.Б.,

суддів: Олендера І.Я.,
Стародуба О.П.,

при секретарі Ступницькій
Г.Я.

з участю осіб, які беруть
участь в справі: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші на
постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 серпня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-4304/08 за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші про визнання дій
неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуш
про визнання дій неправомірними та зобов'язання
зробити перерахунок пенсії.

В
обгрунтування позовних вимог, зазначає про те, що у відповідності до ч.3
статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому, як інваліду 2 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи призначена пенсія не може бути нижчою 8-ми
мінімальних пенсій за віком та повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком. На звернення про перерахунок пенсії Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Калуш було відмовлено в перерахунку даної пенсії, що на думку позивача є неправомірним.

Постановою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2008 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Калуш по нарахуванню
пенсії ОСОБА_1 в неналежному розмірі. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в м.
Калуш з 22 травня 2008 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи
із розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додатково щомісячно 75% мінімальної
пенсії за віком, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказана
постанова мотивована тим, що у
відповідності до ч.3
ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по другій групі інвалідності,
як 8 мінімальних пенсій за віком. Суд першої інстанції заперечив правильність
нарахування позивачу пенсії, передбаченої для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, оскільки така виплачувалась в
розмірі встановленому постановами Кабінету Міністрів України № 1293 від
27.12.2005, №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року.

Суд першої інстанції, при винесенні рішення не взяв до уваги посилання
відповідача на Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих
актів України» щодо встановленої мінімальної пенсії в розмірі 200%,
оскільки рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України".

Підсумовуючи наведене вище, суд першої інстанції зазначив, що з моменту
винесення рішення Конституційним Судом України, тобто з 22 травня 2008 року розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по другій
групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, а у відповідності
до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
інвалідам щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою
другої групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з
прийнятою постановою Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші подало
апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій
просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1. в задоволенній частині
позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує
тим, що суд першої інстанції не врахував положення п. 5 статті 54 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де встановлено, що
порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

На підтвердження своїх
доводів апелянт в апеляційній скарзі посилається на зміст ст. 62 Закону
України, яка визначає, що роз»яснення порядку застосування Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться у порядку, визначеному
Кабінету Міністрів України, рішення якого є обов»язковими до виконання. На
підставі цього, апелянт вважає, що при розрахунку розміру пенсії
необхідно керуватися положеннями постанов Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, №654 від 16.07.2008 року, № 1 від 03.01.2002 року.

Позивач в судовому засіданні, просить відмовити в задоволенні апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з правильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про дату, час і
місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, а тому, колегія
суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе
проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що
позивач є учасником ліквідації в 1987 році наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується посвідчення серії
НОМЕР_1. Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії позивач
визнаний інвалідом другої групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням обов»язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно «Порядку обчислення
пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії
у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи»
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №
523, критерії якого відповідають положенням статей 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів другої групи, щодо яких
встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.2002
року, особам віднесеним до першої категорії, які є інвалідами другої групи,
призначається щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі - 75% мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу пенсія нараховується та виплачується
в розмірі встановленому постановами Кабінету Міністрів України № 1293 вії
27.12.2005, №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року, що на думку
колегії суддів є неправомірним, оскільки таке нарахування суперечить положенням
ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, колегія суддів приходить до висновку, що при
визначенні розміру пенсії позивачеві, застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч.
4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими, застосуванню
підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік а не
вищенаведені постанови.

Посилання апелянта на те, що виплата учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС згідно Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України» по другій
групі інвалідності не може бути нижчою 200 % прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, є безпідставними, оскільки рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008року
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України".

Що стосується обчислення пенсії, то у відповідності до
статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», під час визначення розміру
пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, за основу
їх нарахування повинна братись мінімальна пенсія за віком. Суд вірно зазначив,
що згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіка 25
років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного законом.

З огляду на
викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції
прийняв законне та вмотивоване
рішення щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, визнання дій управління Пенсійного Фонду
України в м. Калуш по нарахуванню пенсії ОСОБА_1 в неналежному розмірі протиправними та зобов»язання УПФ України в м.
Калуш провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи із розміру 8
мінімальних пенсій за віком та додатково щомісячно 75% мінімальної пенсії за
віком.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші на постанову
Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-4304/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші про визнання дій неправомірними
та зобов»язання вчинити певні дії залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12 серпня 2008 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду
касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної
сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ч.3 ст. 160 КАС
України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді:
І.Я. Олендер

О.П. Стародуб