Справа № 2а-6158/08
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-6158/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2008
р. м.
Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді - Спірідонова М.О.

за участю секретаря -
Глазунової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1до Регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у
Харківській області про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1. звернувся до адміністративного суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Харківській області в
якому просив суд Скасувати рішення державної податкової інспекції у Зміївському
р-ні № від 15.02.08 р. та рішення регіонального управління
Департаменту контролю за виробнитвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА у Харківській області №200205 від 01.02.08 р..

Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд
скасувати рішення регіонального
управління Департаменту контролю за виробнитвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів ДПА у Харківській області №200205 від 01.02.08 р.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що 02 лютого 2008 року регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Харківській області
на адресу позивача був надісланий конверт, в якому знаходилися направлення на
перевірку №35/32-ЗП від 28.02.08
р., Акт №200264 від 29.01.08 p., додатки до акту на 2-х
аркушах, наказ від 28.01.08 р. №
44 «Про проведення перевірки» та акт відмови від пидписання
матеріалів справи від 29.01.08 р. №2/32-315.

04
лютого 2008 року також поштою були
надіслані рішення регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у
Харківській області №200205
від 01.02.08 р. та рішення ДПІ у
Зміївському р-ні №
від 15.02.08 р.

Як зазначив позивач, що з направленні на перевірку
вбачається, що до складу перевіряючих входили: головний державний податковий
ревізор-інспектор Досужний Є.В. та державний податковий інспектор Любченко
О.С., згідно якого була здійснена позапланова перевірка магазину «Гармонія»,
який розташований у АДРЕСА_1. Мета первірки: здійснення контролю
за дотриманням вимог ЗУ
від 01.06.2000 p. №1776-111 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг», від 19.12.95 р. №481
«Про державне регулювання виробництва і обігу спитру
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За результатами перевірки був складений акт від 02.10.07 р. згідно якого були винесене рішення ДСАТ ДПА у Харківській області № 200205 від 01.02.08
р. та рішення.ДПІ у Зміївському р-ні № від 15.02.08
р.

Як вказав позивача з рішенням № 200205 від 01.02.08
р. не згодний по наступним підставам.

Згідно з актом від 29.02.08 р. №200264
перевіряючими були встановлені порушення п.п.1,2, ст.З
3-ну Украни від 01.06.00
р. №1776-111
«Про застосування РРО у сфері торгівлі громадского
харчування та послуг», ст.П 3-ну України від 19.12.95 р. №481/
95 ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спитру
етилового, конячного і плодового,алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім цього як зазначив позивач дії податківців щодо
складання акту за наслідками такої перевірки він вважає неправомірним по
наступним підставам.

Акт від 29.01.08 p., заповнений нерозбірливо, що не дозволяє в повній мірі оцінити його.

В пункті «перевіркою встановлено» вказано, що
реалізувалась одна пляшка кон'яку «Магарач» яка не була проведена через РРО та яка
була без наявності акцизної марки.

Даний запис у акті не відповідає дійсності т.я.
вищезгадана бутилка кон'яку взагалі не знаходилась в магазині, а тому не могла
реалізуватися продавцем.

Також позивач вказав, що стосується сигарет, куплених по
завищенним цінам, як стверджують перевіряючі, то на стенді де розташовані
сигарети, було наклеєно дві ціни: 1,85 грн. та 1,90 грн. Ціна 1,90
грн. була наклеєна томущо постачальники, які привезли
нову партію сигарет сказали, що вони дорожчають. Тому продавці завчасно
почепили ціну 1,90
грн., а перевіряючим сигарети були продані по тим цінам
які вказані на пачках. Чек не видавався, т.я. продавець ОСОБА_2. не встигла
провести їх через РРО та і не повинна була цього робити. Річ в тому, що
ОСОБА_2. була тимчасово оформлена на власницю магазина ОСОБА_3. і взагалі не
являлася матеріально відповідальною особою.

Також в акті зазначено, що продавець ОСОБА_2. була
ознайомлена з актом, ці ствердження не відповідають дійсності, тому що акт,
який був складений податківцями, не зачитувався взагалі, тобто ні продавці ні
власниця магазину, яка була теж присутня, не мали змоги ознайомитися з ним.
Таким чином податківці могли написати в акті що завгодно, виходячи з власної
уяви.

Таким чином перевіряючі не мали права вимагати від ОСОБА_2.
підпису у акті.

Крім того, позивач вказав, що на його думку державні
податкові ревізори, своєю поведінкою при проведенні перевірки грубо порушили
норми чинного законодавства України, а саме - п.4 статті 1 Кодексу професійної етики працівника державної податкової служби України,
затвердженої наказом ДПА України від 07.02.2006р. №59 в частині неухильного дотримання при здійсненні покладених на них державою
прав, згідно з нормами Конституції України,
законами України, іншими
нормативно-правовими актами та загальними морально-етичними нормами
поведінки у суспільстві.

Відповідно до ч.З ст.62 Конституції України обвинувачення
не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вище викладеного позивач просив суд
задовольнити позов у повном уобсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився та з
позовом не погодився у повному обсязі, вказавши, що оскаржене рішення винесено
у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Судом встановлено, 29 січня 2008
року посадовими особами регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА у Харківській області на підставі наказу від 28.01.08 № 44 та направлення від 28.01.08
№ 35/32-ЗП була проведена позапланова виїзна перевірка
діяльності позивача в межах повноважень податкових органів, визначених Законом
України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» з питань
дотримання позивачем вимог законодавства , що регулює роздрібну торгівлю
алкогольними напоями та
тютюновими виробами, в
магазині, розташованому за адресою :АДРЕСА_1

За результатами перевірки був
складений акт від 29.01.08
№ 200264 яким встановлені наступні порушення:

- роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вищими, що встановлені
виробником (імпортером) тютюнових виробів;

- роздрібна торгівля
алкогольними напоями без
марок акцизного збору встановленого зразка.

А саме: під час перевірки перевіряючими встановлено факт
реалізації однієї пляшки коньяку «Магарач», 0,5 л, 40%, на якій була відсутня марка акцизного збору встановленого зразка та двох
пачок сигарет «Прилуки» за ціною 1 грн.90 коп., у той час як виробником на пачці була зазначена максимальна роздрібна ціна 1 грн.85 коп.

На підставі вище зазначеного акту начальником Управління
01.02.2008 року було винесено рішення № 200205 про застосування фінансових санкцій до позивача у сумі 2700, 00 грн., а саме
1700,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного
збору встановленого зразку та 1000,00 грн. за
роздрібну торгівлю тютюновими вироьами за цінами, вищими від
максимальних роздбіних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або
імпортерами тиких тютюнових виробів.

Суд зазначає та вказаний факт не заперечувався позивачем,
що при видачи пляшки коньяку «Магарач», 0,5 л, та двох пачок
сигарет «Прилуки» касовий чек не вибивався.

Вислухавши пояснення сторін, дослідвиши матеріали справи,
суд вважає, що що позвні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 8, 9, 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» визначені функції органів державної
податкової служби, до яких належать, зокрема, здійснення контролю за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку. Пунктом 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», із змінами та
доповненнями, передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в
межах компетенції та порядку, встановлених законами України, мають право
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на
провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення
органам, які видали ці документи, торгових патентів. Статтею 111
Закону визначені підстави та порядок проведення органами державної податкової
служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).
Зокрема, позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності хоча б однієї з наведених цією статтею Закону України обставин.
Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України від 19.12.95 №
481-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби
наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом із
датою їх виготовлення.

Суд зазначає,що порядок роздрібної торгівлі тютюновими виробами визначений
Правилами роздрібної торгівлі тютюновими виробами, що затверджені Наказом
Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.02
№ 218, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.02 за №
679/6967, зазначені Правила є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами
господарювання на території України.

Згідно зазначених Правил продаж тютюнових виробів
здійснюється за цінами, не вищими від тих, що зазначені на пачках.

Відповідальність за вчинене відповідачем порушення
передбачена абзацом 12
4.2 ст. 17 Закону України від
19.12.95 № 481-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових
виробів, але не менше 1000
грн.

Суд зазначає, що посилання позивача на те, що продавцями
завчасно на стенд були наклеєні дві ціни на сигарети у зв'язку із
передбачуваним їх подорожчанням, про яке стало відомо від постачальників - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Крім того, продаж
зазначених двох пачок сигарет відбувався по завищеній ціні (1,90 грн.), а не за ціною, яка вказана на пачці сигарет, що підтверджується
актом перевірки позивача.

Крім цього у відповідності до вимог ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу, а отже суд приходить до висновку, що
позивачем небуло надано доказів спростовуючих висновки викладені в акті
перевірки від 29.01.08
№ 200264.

Щодо продажу однієї пляшки коньяку «Магарач», 0,5 л, 40%,
на якій була відсутня марка акцизного збору, суд зазначає, що відповідно до
абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами" алкогольні напої та тютюнові вироби, які
виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються
марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України від 15.09.1995 №
329-95-ВР «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», марка
акцизного збору - спеціальний знак, яким маркуються алкогольні напої та
тютюнові вироби. її наявність на цих товарах підтверджує сплату акцизного
збору, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів;
маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки
акцизного збору в порядку, передбаченому Положенням.

Порядок маркування визначений Положенням про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами
і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 567, із змінами та
доповненнями (далі -Положення). Згідно з пунктом 20 Положення марки наклеюються виробниками на кожну пляшку, пачку (упаковку) у
такий спосіб, щоб вони розривалися під час відкупорювання (розкривання)
виробів. Для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва використовуються лише
марки, які відповідають виду продукції та місткості тари. Немарковані
алкогольні напої та тютюнові вироби, які зберігаються або транспортуються в
товарних обсягах (крім товарів, призначених для вивезення за межі митної
території України та для реалізації магазинами безмитної торгівлі), вважаються
такими, що призначені для реалізації на території України. Алкогольні напої та
тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог цього Положення або марками,
що не відповідають виду продукції та місткості тари та/або не видавалися
безпосередньо виробнику (імпортеру) зазначеної продукції, вважаються
немаркованими.

Згідно абз. 2 ч. 4.2 ст. 7 Закону України від 15.09.1995
№ 329-95-ВР «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби»
забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з
метою продажу та реалізації на території України алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

Стаття 17 Закону України від 19.12.95 № 481-ВР "Про
державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає, що до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі: зберігання, транспортування,
реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних
напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими
марками акцизного збору - 100 % вартості товару, але не менше 1700 грн.

При цьому, згідно ст.8 Закону України від 15.09.1995 №
329-95-ВР «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби»
відповідальність за недодержання порядку маркування, реалізації алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, несвоєчасну сплату акцизного збору несуть
виробники, імпортери, продавці цих товарів та їх посадові особи у порядку,
передбаченому чинним законодавством України.

Що стосуєтьс посилання позивача, що вказаної пляшки
коньяку взагалі не знаходилось в реалізації, то суд не може погодитись з
вказаним твердженням оскільки позивачем у відповідності до ст. 71 КАС України
не було надано доказів спростовуючих висновки акта перевірки.

Крім цього наявність пляшки коньяку «Магарач», 0,5 л,
40%, на якій була відсутня марка акцизного збору підтверджується також
поясненнями свідка ОСОБА_4 . наданими
суду під час судового засідання.

Щодо того факту, що продавець ОСОБА_2. була прийнята на
роботу тимчасово, а тому вона не була належним представником, то суд зазначає,
що оскільки в обов'язки ОСОБА_2.,
відповідно до зазначеного договору, входило також і дотримання зберігання
матеріальних цінностей, а отже, продавець ОСОБА_2. являлась матеріально-відповідальною
особою магазину. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1); видавати
особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної
операції (пункт 2).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що
винесене регіональним управлінням Департаменту CAT ДПА України у Харківській області рішення від 01.02.08 №
200205 про застосування фінансових
санкцій до ФОП ОСОБА_1є законним та обгрунтованим.

Також суд зазначає, що порушення при складанні акту
перевірки не є підставою скасування рішення, яке прийнято на підставі цього
акту, якщо перевіряючими фактично вірно встановлено ці порушення, оскільки відповідно до 1.3. «Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», що затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. № 327 за результатами проведення невиїзних
документальних, виїзних планових та позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності
порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та
іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст. 158,
160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1до Регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у
Харківській області про скасування рішень - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст.186 КАС
України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова у повному обсязі виготовлена 05.12.2008 року.

Суддя М.О. Спірідонов