Справа № 22-а-5161/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

18 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в
складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Заверухи
О.Б., Старунського Д.М.

при
секретарі Бацику О.Р.,

з участю осіб :

від позивача - не явився,

від відповідача - Недільчак Н.Я.-
юрисконсульт,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові

апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від
05 грудня 2007 року у справі № 2а-347/2007

за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до військової частини А 1349

про стягнення заборгованості по виплаті надбавки за безперервну службу, премії
матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації втрати частини грошових
коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та заборгованості по виплаті допомоги
на оздоровлення та витрат на правову допомогу,
-

в с т а н о в и л
а :

05
грудня 2007 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області
прийнято постанову по справі № 2а-347/2007 за адміністративним позовом ОСОБА_1
до військової частини А 1349 про стягнення заборгованості по виплаті
надбавки за безперервну службу, премії матеріальної допомоги на оздоровлення та
компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати та заборгованості по виплаті допомоги на оздоровлення та витрат на
правову допомогу, якою в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що позивачем не подано суду доказів, які б вказували на те,
що межі фонду грошового забезпечення були
більшими ніж виплачений розмір надбавки і, відповідно, мала місце недоплата, в
зв'язку з чим в задоволенні позову відмовлено.

Позивач в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом були неповно з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити нову,
якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі представник позивача покликається
на те, що судом не враховано норми ст. 71, 72 КАС України, а саме переклав з
відповідача, суб'єкта владних повноважень на позивача обов'язок доказування
правомірності своїх рішень і дій, не визнав належним доказом обставини, на які
посилався позивач в ході розгляду справи, і які встановлені постановою
Замостянського районного суду м. Вінниця від 19.07.2006 року у справі №
2-а-1017-2006 (а.с. 41) .

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволені
вимог апеляційної скарги з тих підстав, що судом правильно встановлено
обставини справи з врахуванням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений
про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС
України такий проведено у його відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав
для її задоволення.

Судом
першої інстанції було правильно встановлено, що позивачу - ОСОБА_1 виплачувалась надбавка за безперервну
військову службу в розмірах відповідно до стажу роботи згідно довідки
військової частини від 28.11.2006 року № 307 (а.с. 9) .

Відповідно до Указу Президента
України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України», Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу» Міністрові
оборони України надано право, встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил
України щомісячні надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення,
які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу у таких розмірах: понад 5 років - до 10%, понад
10 років - до 30%, понад 15 років - до 50%, понад 20 років - до 70%, понад 25
років - до 90%. При цьому, порядок і умови виплати зазначених надбавок визначаються Міністром оборони України.

При цьому судом першої інстанції
правильно встановлено, що за змістом вищевказаного Указу
передбачено право Міністра оборони встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну
військову службу в залежності від результатів
у службовій діяльності та стажу.

Згідно ст.1 зазначеного Указу розроблено Інструкцію про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України, затверджену наказом Міністра оборони
України №149 від 26.05.2003 року, якою визначено порядок і умови виплати зазначених надбавок, зокрема передбачено,
що розмір щомісячної надбавки за безперервну
службу в Збройних Силах України щорічно встановлюється, виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони України.

Судом
першої інстанції правомірно оцінюється твердження про те, що згідно змісту вищевказаної інструкції конкретний
розмір виплат визначається Міністерством в межах фонду грошового забезпечення.

При
цьому суд першої інстанції правильно виходив з того, що
щомісячні надбавки за безперервну службу нараховувалися та виплачувалися ОСОБА_1, у
відповідності з рішенням Міністра оборони України щодо розміру
щомісячних надбавок за безперервну службу в Збройних Силах України і межах
визначених Указом та Інструкцією, що зокрема підтверджується довідкою
військової частини А 1349 № 307 від 28.11.06р.

З огляду на вказане судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що,
відповідачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час
апеляційного розгляду доведено правомірність своїх дій, а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,86, ст. ст.
158-163, ч.4 ст.167 КАС України, доводи апеляційної скарги її не спростовують,
тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2007 року в справі №
2а-347/2007 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А
1349 про стягнення заборгованості по виплаті надбавки за безперервну службу,
премії матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації втрати частини
грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та заборгованості по
виплаті допомоги на оздоровлення та витрат на правову допомогу, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На
ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160
КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

Д.М.Старунський