Справа № 22-а-12802/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач - Ляшенко
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-12802/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді

Ляшенка
Д.В.

суддів: при секретарі

Шаптала
Н.К., Ястребової Л.В. Агейченковій К.О.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому
засіданні ОСОБА_1

на постанову

Луганського
окружного адміністративного суду

від

15 липня 2008
року

по справі

№ 2а-6126/08

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Новоайдарського
РВ УМВС України в Донецькій області Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Луганській області

про

стягнення
заборгованості з грошового забезпечення за 1999-2007 роки, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Новоайдарського
РВ УМВС України в Донецькій області, про стягнення заборгованості з грошового забезпечення за
1999-2007 роки в сумі 5580 грн. 95коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 1999 року він проходив службу в
Новоайдарському РВ УМВС України в Луганській області 19.09.2007 року був
звільнений з Новоайдарського РВ УМВС України в Луганській області. Відповідно до Указу
Президента України за № 926 від 04.10.1996 року «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ» йому повинна була виплачуватись матеріальна допомога
в розмірі місячного грошового забезпечення на рік. Але матеріальна допомога не
виплачувалася з 1999 року по день звільнення на пенсію.

У зв'язку з тим, що матеріальна допомога в розмірі
середньомісячною грошового забезпечення за період з 1999 по 2007 рік не
нараховувалася, та видати заборгованість позивачу відмовили, мотивуючи це тим,
що розпорядник бюджетних коштів не мав фінансових можливостей для виплати
матеріальної допомоги, він звернувся з вимогою до суду про стягнення коштів по
заборгованості з грошового забезпечення за 1999-2007 роки в сумі 5580, 95 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 було
задоволено частково. Суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь
позивача матеріальну допомогу за 2007 рік у розмірі 1158,60 грн. В задоволені
решти позовних вимог відмовлено у зв'язку з тим, що позивач пропустив
передбачений процесуальним законом строк звернення із позовом до суду.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить зазначену постанову суду скасувати, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та
прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Особи, які
беруть участь у справі до апеляційного суду за викликом не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом першої та
апеляційної інстанції встановлено, що позивач був звільнений з органів МВС України 19.09.2007 року.

В суді першої
інстанції відповідач наполягав на застосуванні судом наслідків пропуску строку
звернення до суду, передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України.

З позовом до суду ОСОБА_1 звернулася у лютому 2008
року, в той час як вимоги цієї особи стосуються виплат матеріальної допомоги у
відповідності до Указу Президента України за № 926 від 04.10.1996 року «Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ» за 1999-2007 роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виплата матеріальної допомогу
в розмірі місячного грошового забезпечення особам рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ є щорічною, тому про порушення свого права,
якщо позивач вважав своє право порушеним, він міг дізнатися при виплаті або
невиплаті допомоги за відповідний період. Незнання законодавства не є поважною
причиною пропуску такого строку. Будь-яких поважних причин для поновлення
строку звернення до суду позивачем не наведено.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. Тому пропуск такого строку є підставою для відмови в задоволені позову.

Враховуючи, що
ОСОБА_1 не зазначив суду ніяких поважних причин пропуску строку звернення до
суду, і приймаючи до уваги наполягання відповідача на застосуванні річного
строку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в частині
стягнення щорічної матеріальної допомоги у відповідності до Указу Президента
України за № 926 від 04.10.1996 року за 1999-2006 роки в сумі 4422 грн. 35 коп.
так як, ОСОБА_1 пропустив строк звернення із позовом до адміністративного суду.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15
липня 2008 року у справі № 2а-6126/08 за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарського РВ
УМВС України в Донецькій області «про стягнення заборгованості з грошового
забезпечення за 1999-2007 роки» - залишити без задоволення, а постанову суду
без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: