Справа № 22-а-11267/08
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суду 1 інстанції - Бахар С.В.
Суддя
- доповідач - Міронова Г.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2008 року справа
№ 22-а-11267/08

зал судового засідання №
2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю представників від позивача від
відповідача

Горбенко К.П., Яманко В.Г. Білоус К.І.
ОСОБА_1 - особисто ОСОБА_2 - за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу на
постанову від у адміністративній справі за позовом до Про

Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції Донецького окружного адміністративного суду 01
серпня 2008 року № 2-а-11420/08 (суддя
Бахар С.В.) ОСОБА_1 Костянтинівської об'єднаної державної податкової
інспекції визнання недійсним податкового повідомлення від 27.04.2007 року
НОМЕР_1 у розмірі 966 грн. 06 коп.,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2008 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 01 серпня 2008 року позов ОСОБА_1
до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції було задоволено в
повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те,
що оскільки позивач на теперішній час грошові кошти не отримав, то підстав щодо
сплати податку з доходів фізичних осіб немає. При цьому суд першої інстанції
зазначив, що враховуючи норми Закону України «Про державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України», а також той факт, що об'єктом оподаткування в
даному випадку є фактично не грошові кошти, що зберігаються в банківській
установі, а право на ці кошти, а на теперішній час кошти, успадковані
відповідачем, не можуть бути йому виплачені, то такі доходи підлягають
оподаткуванню при їх виплаті, а не при отриманні права на них.

Не погодившись з таким судовим рішенням, податковий орган подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі, просив їх задовольнити, проти чого заперечувала позивач.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції залишити
без змін, з наступних підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,
що 10 лютого 2006 року позивач отримала спадкове майно у вигляді
компенсаційного рахунку в Костянтинівському відділенні ВАТ «Державний ощадний
банк України» у загальній сумі 19321 грн. 11 коп., успадковані грошові
заощадження поміщені в період до 1992 року в установи Ощадбанку СРСР.

Дійсно, п.п. 5.3.1. п. 5.3 ст.
5 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” (далі - Закон № 2181) встановлено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних
за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У
відповідності до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону № 2181 узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою податкового боргу платників податків. Підпункт
6.2.2. пункту 6.2. статті вищезазначеного Закону передбачає, що податкові
вимоги надсилаються платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені
законом строки.

Проте, як зазначив суд першої інстанції і з чим не може не погодитись
колегія суддів, податковим органом не було доведено факту вчинення відповідачем
правопорушення з огляду на те, що відповідач повинен був сплатити податок після
фактичної виплати доходу, оскільки об'єктом оподаткування в даному випадку є
фактично не грошові кошти, що зберігаються в банківській установі, а право на
ці кошти.

У підпункті 4.3.23 пункту 4.3. статті 4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» зазначено, що до складу
загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника
податку не включаються
такі доходи (що не
підлягають відображенню в його річній податковій декларації): основна
сума депозиту (вкладу), внесеного
платником податку до банку
чи небанківської фінансової
установи, яка повертається такому
платнику податку, основна сума
кредиту, що отримується платником
податку, а також
сума виплат громадянам України (їх
спадкоємцям) грошових заощаджень і грошових внесків, вкладених до 2
січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР чи в установи державного
страхування СРСР або
у папери цільової державної позики,
емітованої на території
колишнього СРСР, погашення яких
не відбулося.

З довідки філії Костянтинівського
відділення № 2866 Донецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк
України» від 15.07.08 року за № 1851 вбачається, що на підставі статті 6 Закону
України «Про державні
гарантії відновлення заощаджень громадян
України» компенсація
громадянам України втрат
від знецінення грошових заощаджень
проводиться виключно в
грошовій формі за рахунок
Державного бюджету України
починаючи з 1997 року. Кошти
для компенсації заощаджень
громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою
статтею. Порядок перерахування
коштів з
Державного бюджету України установам Ощадного
банку України та
колишнього Укрдержстраху
визначається Кабінетом Міністрів України (а.с.
55).

З копій компенсаційних рахунків,
наявних в матеріалах справи. Вбачається, що виплат по ним не проводилося з дня
отримання свідоцтва про спадщину до моменту вирішення спору (а.с. 23, 25, 27).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 були
успадковані грошові заощадження, які були знецінені та на теперішній час кошти,
успадковані відповідачем, не можуть бути йому виплачені, тому такі доходи
підлягають оподаткуванню при їх виплаті, а не при отриманні права на них.

Стаття 159 КАС
України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрім того, згідно зі ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів відзначає, що такі
докази представник відповідача не надав
ані суду першої інстанції, ані при апеляційному розгляді справи.

З огляду на зазначені норми КАС
України висновок суду першої інстанції
про те, що позов підлягає задоволенню, підтверджений матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення
позовних вимог, та постанова прийнята з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Повний текст виготовлено 03 листопада
2008 року.

Керуючись ст.ст. 184, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2008 року у справі № 2-а-1142008 за
позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції
про визнання недійсним податкового повідомлення від 27.04.2007 року НОМЕР_1 у
розмірі 966 грн. 06 коп - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2008 року у справі № 2-а-1142008 за
позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції
про визнання недійсним податкового повідомлення від 27.04.2007 року НОМЕР_1 у
розмірі 966 грн. 06 коп - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України, а в разі виготовлення повного тексту у відповідності до ч. 3
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня виготовлення
повного тексту.

Головуючий Г.М.Міронова

Судді В.Г.Яманко

К.П.Горбенко