Справа № 22-а-16008/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Семіряд І.В.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2008 року справа № 22-а-16008/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при
секретарі

Дяченко С.П.,
Нікуліна О.А. Денисенко К.С.

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні

апеляційну
скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку
ради

на
постанову

Пролетарського
районного суду м. Донецька

від

24
жовтня 2008 року

у справі

№
2-а-511/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку
ради

про

оскарження
дій, стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

02.07.2008 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Постановою Пролетарського районного суду м. Донецька від 24 жовтня 2008 року позов ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради «про стягнення
разової грошової допомоги до 5 травня» задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача недоотриману грошову допомогу до 5 травня за
2007 рік у розмірі 1900,30 грн. В задоволенні іншої частини позову суд
відмовив.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є дружиною інваліда
війни та перебуває на обліку у відповідача, тому у відповідності до статті 15
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
має право на щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Не погодившись з таким судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме:
питання щодо розміру разової грошової допомоги ветеранам війни та особам, на
яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» вирішується відповідно до ст. 17 Закону, де зазначено,
що виплата допомоги здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих
бюджетів. Відповідач зазначає, що при виплаті допомоги до 5 травня 2007 року
керувався ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»,
якою передбачена виплата ветеранам війни разової грошової допомоги у сумі 150
грн., питання щодо розміру разової грошової допомоги ветеранам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» вирішується відповідно до цього Закону із
змінами та доповненнями до нього, зокрема, Постановою КМУ від 18.02.2004 року №
177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
визначено, що законом про державний бюджет на відповідний рік установлюються
розмірі цієї допомоги.

Особи, які беруть участь в справі,
до апеляційного суду не з'явилися.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, щоОСОБА_1 є
дружиною померлого інваліда війни, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ст.
15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримала від
Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м.
Донецьку ради в 2007 році -
150 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007
р. за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався розмір щорічної разової
допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж передбачено Законом визнано
такою, що не відповідає Конституції України.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 28
Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір
мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на 05.05.2007
року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність (Закон
від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом від 15.03.2007 р. №
749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального розміру пенсії він
повинен збільшуватися на один відсоток.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про
нарахування ОСОБА_1. щорічної грошової
допомоги до 9 травня протягом 2007 року в розмірі 150 гривень, встановлених
Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», а не в розмірі 2050,30 грн.
(410,06 х 5) згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є очевидною.
Відповідача належить зобов'язати нарахувати ОСОБА_1. недоплачену
суму щорічної грошової допомоги як дружині померлого інваліда війни в розмірі
1900,30 гривень (410,06 х 5 - 150).

При цьому місцевий суд у суворій відповідності з
нормами процесуального законодавства відповідно до положень ч.2 ст. 11 КАС
України абсолютно правильно скористався своїм правом вийти за межі позовних
вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, встановивши, що
вона є дружиною померлого інваліда війни (що підтвердив відповідач - а.с.35), а
не учасника бойових дій, як зазначено в позовній заяві.

Тобто, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Іншими особами по справі в іншій
частині зазначена постанова суду першої інстанції не була оскаржена, тому
апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишена без змін.

Керуючись
ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради - залишити
без задоволення.

Постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від
24 жовтня 2008 року у справі № 2-а-511/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку
ради «про оскарження дій, стягнення суми» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: