Справа № 22-а-13984/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суду І інстанції- Буйкін М.І.
Суддя-доповідач-Арабей
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем
України

03 грудня 2008 року справа № 22-а-13984/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Шаптали Н.К., Міронової
Г.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу

Управління праці та соціального
захисту населення Рубіжанської міської ради Рубіжанського міського суду
Луганської області 10 вересня 2008
року № 2-а-110/2008 ОСОБА_1 Управління праці та соціального
захисту населення Рубіжанської міської ради стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2004-2007 роки

на постанову від
по адміністративній справі за позовом до про

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 вересня 2008 року
частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, внаслідок чого визнані
неправомірними дії та стягнуто з Управління праці та соціального захисту
населення Рубіжанської міської ради на користь позивача недоотриману щорічну
компенсацію на оздоровлення в розмірі 2980,60 грн. за 2004,2005,2007 роки. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова, виходячи із
приписів спеціального Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року №
796-12 (з наступними змінами та доповненнями), вмотивована необхідністю їх
застосування у межах спірних відносинах.

В
апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних
вимог та застосувати вимоги ст. 99 КАС України.

Сторони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи. Апелянт
письмово просив розглянути справу за його відсутності.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, встановила
наступне.

Відповідно до
ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення
повинно бути законним та обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що позивач
ОСОБА_1. належить (віднесений) до 3 категорії як особа, яка евакуйована із зони
відчуження, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.8) і має право на
отримання щорічної компенсації на оздоровлення.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон).

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата щорічної компенсації на оздоровлення учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії в розмірі трьох мінімальних
заробітних плат. Згідно Закону розмір мінімальної заробітної плати
встановлюється на момент виплати компенсації на оздоровлення.

Дію частини
четвертої статті 48 наведеного Закону зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно із Законом України № 3235-4 від
20 грудня 2005 року, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати
порушеними права позивача щодо невиплати відповідачем одноразової щорічної
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати у 2006 році.
Зазначена норма протягом 2004,2005,2007 років
(спірні періоди)була чинною і підлягає застосуванню.

Колегія
суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України,
серед інших, положення пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають
застосуванню у 2007 році.

Колегія
суддів вважає, що позиція Управління
праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради щодо
виплати позивачу щорічної компенсації на оздоровлення для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії в розмірі меншому від трьох
мінімальних заробітних плат є неправомірними, оскільки ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів
України, проте як закони мають вищу юридичну силу.

Відповідно
до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі не
відповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції щодо відмови в частині стягнення з
відповідача коштів на оздоровлення за 2006 рік, оскільки дія абзацу другого та
третього частини четвертої статті 48 Закону № 796-ХІІ була зупинена в частині
виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від
20.12.2005 р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього
часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України

Стосовно
посилання відповідача на пропущення позивачем процесуального строку для
звернення з позовом до суду, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини
3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть встановлювати інші строки для звернення до
адміністративного суду. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного
кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги з причини пропущення строку звернення до
адміністративного суду.

Керуючись ч.
1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради на
постанову Рубіжанського міського суду Луганської
області від 10 вересня 2008 року в
справі № 2-а-110/2008 - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського
суду луганської області від 10 вересня
2008 року в справі № 2-а-110/2008 за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий Т.Г.
Арабей

Судді Н.К.Шаптала

Г.М.Міронова