Справа № 2-а-28821/07
Суддя: Ракалович В.М.
Дата ухвалення: 2008-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 жовтня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ракаловича В.М. ,

при секретарі - Шевчук О.М. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1

до Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації

про стягнення 10525,10 грн.,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо виплати
йому, як інваліду війни 1-ї групи разової грошової допомоги в меншому розмірі
та стягнути з них різницю недоплаченої
допомоги, як інваліду війни 1-ї групи за 2004-2007 роки, у розмірі 10525 грн.10
коп. Вимоги мотивує тим, що йому, відповідно до Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна
надаватися одноразова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком. Однак вона виплачувалась у неповному розмірі.

Позивач в
судове засідання не з"явився, просить справу розглядати без його участі.

Представники
відповідачів в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки не повідомили.
Заперечень не надали.

Суд, розглянувши матеріали справи встановив: спірні правовідносини регулюються
Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Встановлено,
що позивач ОСОБА_1 є ветераном війни -інвалідом війни 1-ї групи, що
підтверджується відповідним
посвідченням. Згідно ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня інвалідам війни 1-ї групи
виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком.

Як свідчить
довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2004 році в розмірі 160 грн., в 2005-2006
роках по 400 грн., у 2007 році -450 грн., тобто з урахуванням обмежень,
встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2005 рік”, “Про
державний бюджет на 2006 рік”, “Про державний бюджет на 2007 рік”.

Ст. 22
Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно до
ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені
раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть
бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Таким чином
суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в
розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Беручи до
уваги річний строк позовної давності в адміністративному судочинстві та вимоги
ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, що такі виплати проводяться до 30 вересня відповідного року, суд
стягує заборгованість лише за 2007 рік.

З врахуванням
отриманої позивачем разової грошової
допомоги за 2007 рік в розмірі 450 грн., суд вважає необхідним стягнути на його
користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 3650
грн. 60 коп.(4100 грн.60 коп.-450 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає.

Також суд
вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного
управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації, оскільки саме дана установа є головним розпорядником
коштів та відповідно до ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5
травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Щодо вимог
заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та
не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних вимог до нього суд
відмовляє.

На підставі
викладеного і керуючись ст. 22 Конституції України. Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від 22.10.1993 року, ст.ст. 86,
158-163, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті
одноразової грошової допомоги в розмірі 3650
грн. 60 коп.. визнавши дії управління по виплаті допомоги в меншому
розмірі ніж передбачено законом, незаконними.

В решті
позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Згідно ст. 254
КАС України, постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після
закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом
10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж
порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: В.М.
Ракалович