Справа № 2-а-6850/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-6850/08
м. Харків 09
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
судді - Тацій Л. В.
судового засідання - Андрієць М.О.
відповідача - не прибув
відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження у приміщенні
суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Куп'янському районі Харківської області про визнання дій незаконними
звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним
позовом, в якому після уточнення позивних вимог, просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області щодо невиплати
позивачу у 2007 доплати до пенсії як «Дитині війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком незаконними, стягнути з відповідача недоплачену у 2007
доплату до пенсії як «Дитині війни» в
розмірі 1367,00 грн.
вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивач є пенсіонером за віком, має
статус «Дитина війни». Всупереч діючого законодавства відповідачем протягом
2007 року не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від
мінімальної пенсії за віком.
В судове засідання, призначене на 09
жовтня 2008 року, позивач не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи за
відповідача позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, в обґрунтування заперечень пояснив наступне. Законодавством
України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком», як розрахункової
величини для підвищення пенсій згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», так як мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом. Враховуючи, що механізм
реалізації положень статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни відсутній,
то відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції вирішити питання про
реалізацію вказаного положення можливо лише шляхом внесення змін до Закону
України «Про соціальний захист дітей війни».
В судове
засідання, призначене на 09 жовтня 2008 року, відповідач свого представника не
направив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним
чином, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.
Суд
дослідивши матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.
ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією
посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 3), має статус «Дитина війни» (а.с. 3).
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» статтю 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
зупинено на 2007 рік.
Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07 пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» було визнано такими, що не
відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом
5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно
до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані не
конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п. 12 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №
489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152
Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ
в Куп'янському районі Харківської області
повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” з
09.07.2007 року, оскільки з моменту
ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту
12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України”, ця норма втратила
чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав
діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні
доплати.

Суд зазначає, що з моменту прийняття
Конституційним судом України рішення щодо неконституційності положень п. 12
ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» ці норми втратили
чинність, а тому з цього часу виплаті підлягало підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Згідно
із ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно
зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Посилання представника відповідача на неможливість застосування до вказаних
правовідносин ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно
до вимог ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат
та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя,
не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові
засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів,
спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України
державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти
та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу третього ст. 1 вказаного Закону державні соціальні
гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів
громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних
виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які
забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального
функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів
харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального
набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних
потреб особистості. Прожитковий мінімум
встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної
пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з
дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку
затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Суд приходить до висновку, що
визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є
певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат
та допомог.

Тобто,
суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є
відправною величиною, від якої проводиться розрахунок доплати до пенсії, призначеної по Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно
до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становлено в розмірі: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня -
411 гривень. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до
абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд
України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення
через створені в установленому порядку його територіальні управління.
Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем
проживання ОСОБА_1 є Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до повноважень Управління
Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області відноситься
нарахування у розмірі, встановленому законодавством, та виплата підвищення до пенсії позивачу, а
суд не повноважений визначати конкретний розмір підвищення до пенсії позивача у
грошовому вимірі.

Суд вважає безпідставними
заперечення відповідача щодо на не визначеності на законодавчому рівні питання
відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до
пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по
нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни» покладено на Управління Пенсійного
фонду України в Куп'янському районі Харківської області, за місцем проживання
позивача.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної
влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання
своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною
нормою Закону.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку про
невідповідність дій відповідача щодо виплати позивачу доплати до пенсії
як «Дитині війни» в розмірах, які не відповідають Закону України «Про соціальний захист дітей війни», діючому
законодавству.

На
підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 46 Конституції України, ст.ст. 6, 7
Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V, Рішенням Конституційного суду України у
справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07, Законом України
«Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 3, 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст.
162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Куп'янському районі Харківської області про визнання дій незаконними та
стягнення сум задовольнити частково.

2.
Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі
Харківської області з невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії як «Дитині війни»
в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня по 31 грудень 2007 року незаконними.

3.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі
Харківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання:
АДРЕСА_1.) підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за
період з 09.07.07 по 31.12.07.

4. В
іншій частині позовних вимог відмовити.

5.
Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд
через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлено 13 жовтня 2008 року

Суддя Л.В. Тацій