Справа № 22-а-13352/08
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

у 1-ій інст: Гончарова І.А.
Суддя-доповідач:
донецький апеляційний адміністративний
суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року місто Донецьк

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шаптала
Н.К.

суддів апеляційного суду: Міронової Г.М., Арабей Т.Г.

при секретарі
судового засідання: Білоус К.І.

З участю сторін: сторони або їх представники у судове засідання
не з'явились, про дату,
час та місце слухання справи сторони були належно повідомлені;

розглянувши апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Луганська

на
постанову

Луганського
окружного адміністративного суду

від

21
серпня 2008 року

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Луганська

про

Визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання виплатити підвищення до пенсії;

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2008 року
бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста
Луганська щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком як
дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року - було визнано протиправною та Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста Луганська було зобов'язано здійснити виплату
підвищення до пенсії ОСОБА_1. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як
дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідач з даною постановою суду
не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати, та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою, вважає, що
апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а постанова суду першої
інстанції має бути залишена без змін.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Правовий статус дітей війни, який має позивач ОСОБА_1.,
визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності
шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, яку встановлює Закон
України “Про соціальний захист дітей війни” №2195-IV від 18.11.2004 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни” - дітям
війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 111 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” - дійсно, у 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни" має виплачуватися особам,
які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, а відповідно
до п. 12 ст. 71 цього Закону з метою приведення окремих норм законів у
відповідність з цим Законом, на 2007 рік зупинена дія ст. 6 Закону України “Про соціальний захист
дітей війни”,

Разом з тим, суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.
вірно посилався на рішення Конституційного суду
України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, яким положення п. 12 ст. 71 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, щодо зупинення дії ст. 6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни” - за нормами якої, дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - були визнані такими, що не відповідають Конституції
України, тобто є неконституційними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що відмова відповідача у виплаті ОСОБА_1. доплати
до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком як дитині війни -
необґрунтована та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог
ОСОБА_1., та відповідно вважає, апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.
ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Луганська - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2008 року, якою бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська щодо відмови у
виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком як дитині війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року - було визнано
протиправною та Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста
Луганська було зобов'язано здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1. у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України, з дня набрання ухвалою законної сили.

Колегія
суддів: Н.К.Шаптала

Г.М.Міронова

Т.Г.Арабей