Справа № К-10437/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
м. Київ, вул. Московська, 8
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“22”травня
2007 р. Вищий адміністративний суд
України у складі колегії суддів:

Головуючого Федорова
М.О.

Суддів Брайка
А.І.

Голубєвої
Г.К.

Карася
О.В.

Рибченка
А.О.

секретар судового
засідання Гончаренко Р.С.

за участю представників
згідно протоколу судового засіданні від 22.05.07р. (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну
скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області
на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
09.08.2005 року

у справі №
17/90

за позовом ПП ОСОБА_1

до Миргородської об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Полтавської області з позовом до Миргородської ОДПІ про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.08.2003,
№/1 від 25.11.2003, №/2 від 15.01.2004 про визначення
штрафних санкцій в сумі 680 грн. та №/0 від 28.08.2003. №/1
від 25.11.2003, №/2 від 15.01.2004 про визначення штрафних санкцій в
сумі 5472,50 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської
області від 12.05.2005 позовні вимоги задоволено повністю: визнано недійсними
вищевказані податкові повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ.

Постановою Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 09.08.2005 року рішення місцевого господарського суду
скасовано на підставі п.2 ч.3 ст. 104 ГПК України та прийнято нове рішення,
яким позов ПП ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач оскаржив його у касаційному порядку. В своїй
скарзі просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 09.08.2005 року та припинити провадження у справі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом
апеляційної інстанції при вирішені спору у даній справі порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх в
судовому засіданні представників сторін, розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 15.08.2003 державною податковою адміністрацією у Полтавський
області було проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу приватним підприємцем
ОСОБА_1, за результатами якої складено акти перевірок №000760 та №000787
(а.с.16-17). На підставі зазначених актів Миргородська ОДПІ надіслала податкові
повідомлення №/0 від 28.08.2003 про визначення штрафних санкцій в
сумі 680 грн., №/0 від 28.08.2003 про визначення штрафних санкцій в
сумі 5472,50 грн. (а.с.9-10).

Висновками акту перевірки № 000760 встановлено
порушення:

ü пп. 4, 9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 в редакції Закону України
№1776-111 від 01.06.2000,

ü ст.10
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"
№481/95-ВР від 19.12.1995.

Висновками акту перевірки №000787 встановлено
наступні порушення:

ü пп.
1, 2, 13
ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та
послуг".

На підставі актів перевірки Миргородською ОДПІ
прийнято податкові повідомлення від 28.08.2003:

- згідно ч.2, ч.4 ст.17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" №/0, яким
визначено штрафні (фінансові) санкції за порушення податкового
законодавства в сумі 680 грн. (а.с.9);

- згідно ч.1 ст.17,
ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №/0,
яким визначено штрафні (фінансові)
санкції за порушення податкового законодавства в сумі 5472,50 грн. (а.с.10).

Позивач оскаржив в порядку адміністративного
оскарження зазначені вище податкові повідомлення-рішення.

Рішенням про результати розгляду скарги від
25.11.2003 за №2705/Р/23-122 Миргородською об'єднаною державною податковою
інспекцією до оскаржуваних повідомлень-рішень внесено наступні зміни:

- слова
в верхній частині повідомлення, в частині, яка надсилається платнику: викласти
в наступній редакції - "Податкове повідомлення-рішення";

- слова в верхній
частині корінця повідомлення: "Податкове повідомлення форми "Ю",
викласти в наступній редакції - "Податкове повідомлення-рішення форми
"Р";

- слова тексту в обох
частинах повідомлення: "податкове повідомлення" замінити на
"податкове повідомлення-рішення" у відповідних відмінках.

На підставі зазначеного вище рішення Миргородською
ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.11.2003:

- №/1,
яким визначено штрафні (фінансові) санкції за порушення податкового
законодавства в сумі 680,00 грн. (а.с.11);

- №/1, яким
визначено штрафні (фінансові) санкції за порушення податкового законодавства в
сумі 5472,50 грн. (а.с.12).

Рішенням від 13.01.2004 №8/Р/25-017 про
результати розгляду повторної скарги приватного підприємця ОСОБА_1 Державною
податковою адміністрацією України у Полтавський області податкові повідомлення-рішення
форми "Р" Миргородської ОДПІ від 28.08.2003 №/0 та
№/0 та рішення Миргородської ОДПІ від 25.11.2003 №2705/Р/23-122,
прийняте за результатами розгляду скарги, залишено без змін, а скаргу без
задоволення (а.с.28-29).

На підставі рішення про результати розгляду
скарги №8/Р/25-017 від 13.01.2004 Миргородська ОДПІ направила податкові
повідомлення-рішення від 15.01.2004:

- №/2,
яким визначено штрафні (фінансові) санкції за порушення податкового
законодавства в сумі 680,00 грн. (а.с.14);

- №/2, яким
визначено штрафні (фінансові) санкції за порушення податкового законодавства в
сумі 5472,50 грн. (а.с.15).

Не погоджуючись із рішенням ДПА у Полтавський
області ПП ОСОБА_1 направив на адресу ДПА у Полтавській області заяву від
21.01.2004, в якій просить скасувати та відкликати без виконання податкові
повідомлення від 28.08.2003 №/0 та №/0, оскільки відповідно
до пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та п11
Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами
державної податкової служби вважає свою скаргу повністю задоволеною
(а.с.30-31).

Рішенням ДПА у Полтавській області від
29.01.2004 №30/Р/25-016 вищевказану заяву залишено без задоволення (а.с.32-33).

3 березня 2004 року ПП ОСОБА_1 надіслав листа
на ім'я заступника голови ДПА у Полтавський області ОСОБА_3, в якому просить
повторно розглянути заяву від 21.01.2004 та задовольнити прохання викладене в
ній (а.с.34).

У відповіді на лист ПП ОСОБА_1 від 13.04.2004
№170/Р/25-016 ДПА у Полтавській області надіслало копію виписки з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції та зобов'язало Миргородську ОДПІ надати
ОСОБА_1 копію повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.З5).

16.11.2004 приватний підприємець ОСОБА_1
направив ДПА у Полтавській області скаргу, в якій вказує такі ж вимоги як і в
попередній (а.с.39-40).

У відповіді на скаргу від 21.12.2004
№367/Р/25-017 ДПА у Полтавській області вважає, що немає підстав вважати
задоволеною на користь приватного підприємця ОСОБА_1 скаргу, надіслану до ДПА у
Полтавській області на податкові повідомлення Миргородської ОДПІ від 28.08.2003
№/0 та №/0 (а.с.41-42).

Відповідно до пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" керівник відповідного
контролюючого органу (або його заступник) може прийняти рішення про продовження
строків розгляду скарги платника податків, але не більше шістдесяти днів, та
письмово повідомити про це платника податків до закінчення двадцятиденного
строку.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника
податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або
протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або
його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь
платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга
вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо
рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про
продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до
закінчення двадцятиденного строку.

Відповідно до пункту 10 Положення про порядок
подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової
служби, затвердженого Наказом ДПА України від 03.03.1998 № 93 (в редакції
Наказу ДПА України від 02.03.2001 №82) та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.03.2001 за №238/5429, рішення вважається надісланим
(врученим) фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або
її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем
проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про
вручення.

Відповідач в листі від 29.01.2004 №30/Р/25-016
(а.с.32) стверджує, що рішення про продовження строку розгляду скарги було
надіслано приватному підприємцю своєчасно, тобто 26.12.2003.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази
надіслання приватному підприємцю рішення про продовження строку розгляду
скарги.

Також, в вищевказаному листі відповідач
зазначає, що рішення ДПА у Полтавський області від 13.01.2004 №8/Р/25-017 про
результати розгляду скарги, яка надійшла 08.12.2003 за №204/Р, було надіслано
скаржнику 13.01.2003 поштою з повідомленням про вручення, яке отримане ним
14.01.2004, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні (а.с.38).

Дане твердження не відповідає дійсності,
оскільки вищезгадане поштове повідомлення про вручення, як зазначено в листі
ДПА у Полтавський області від 29.01.2004 №30/Р/25-016, стосується саме рішення
про продовження строку розгляду скарги, а не про результат розгляду скарги як
стверджує відповідач. Це підтверджується наступним: у поштовому повідомленні
про вручення зазначено, що документ на адресу ПП ОСОБА_1 було відправлено
10.01.2003, тоді як рішення про результати розгляду скарги було прийняте ДПА
лише 13.01.2003. Крім того, згідно листа Миргородської ОДПІ від 08.01.2004 №11/Р/23-122
(а.с.26) рішення ДПА про продовження строку розгляду скарги було надіслано до
Миргородської ОДПІ 31.12.2003 і тільки після цього остання переадресувала
рішення на адресу ДПА у Полтавській області.

Вищевказані обставини у даній справі спростовують
доводи відповідача.

Скарга приватного підприємця ОСОБА_1 від
06.12.2003 до ДПА України у Полтавській області про скасування податкових
повідомлень №/0 від 28.08.2003 про визначення штрафних санкцій в сумі
680,00 грн., №/0 від 28.08.2003 про визначення штрафних санкцій в
сумі 5472,50 грн. та повідомлень-рішень №/1, №/1 від
25.11.2003 на таку ж суму, що прийняті в процесі адміністративного оскарження,
вважається задоволеною на користь платника в порядку пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами".

Рішення ДПА у Полтавський області від
13.01.2004 №8/Р/25-017 про результати розгляду скарги не відповідає з
вищенаведених підстав п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5

Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", тому податкові повідомлення-рішення №/2 та
№/2 від 15.01.2004 прийняті на підставі цього рішення також мають
бути визнані недійсними.

За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що
суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують
правильності зазначених висновків суду, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного судового рішення не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційна скарга
Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області
задоволенню не підлягає, а постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.08.2005 року у
справі №17/90 - залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 09.08.2005 року у справі № 17/90 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

Федоров М.О.

Судді

(підпис)

Брайко А.І.

(підпис)

Голубєва Г.К.

(підпис)

Карась О.В.

(підпис)

Рибченко А.О.

З оригіналом згідно

Суддя

Вищого адміністративного суду М.О.Федоров