Справа № 22-а-9096/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Фурик Ю.П. Справа № 22-а-9096/08
міськрайонний суд ряд. стат. звіту №
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича Т.В.,

суддів - Ліщинського А.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Сивулич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого
2008 року у справі № 2-а-32/08 за її позовом до Хмельницького міського відділу
державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про
визнання незаконними дій та зобов'язання закінчити виконавче провадження,
-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати незаконними дії посадових осіб Хмельницького міського
відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління
юстиції (далі - Хмельницького МВ ДВС) по призначенню вселення у квартиру
АДРЕСА_1 сім'ї ОСОБА_2 та зобов'язати закінчити вказане виконавче провадження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 лютого 2008 року у справі № 2-а-32/08 у задоволенні позову було
відмовлено.

У поданій апеляційній позивачка ОСОБА_1 просить зазначену
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове рішення, яким дії Хмельницького МВ ДВС
по виконанню рішення Хмельницького міського суду від 08.09.2003 року визнати
незаконними. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує грубим порушенням її
житлових прав службовими особами відповідача при намаганні виконати рішення
Хмельницького міського суду від 08.09.2003 року, порушенням вимог ст. 80 Закону
України “Про виконавче провадження”. Вважає, що судом першої інстанції допущено
невідповідність своїх висновків обставинам справи.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного
суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із
ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходи в із того, що у
грудні 2003 року було відкрито виконавче провадження по виконанню рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2003 року, що набрало законної
сили, про вселення ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1. Через чинення
протягом 2003-2007 років перешкод боржниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дане рішення
виконано не було. При цьому у діях відповідача відсутні порушення вимог Закону
України “Про виконавче провадження”. Разом із тим відсутні і підстави для
закінчення виконавчого провадження, передбачені ст. 77 вказаного Закону.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Як безспірно встановлено судом,
відповідно до рішення Хмельницького міського суду від 08.09.2003 року по справі
№ 2-7996/03, яке вступило у законну силу, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають
вселенню у квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міського
суду від 02.03.1998 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_7, ОСОБА_5 разом із
членами сім'ї виселено із спірної квартири, у позові до Хмельницького ШБУ № 56,
Хмельницького міськвиконкому, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним та
визнання права на вказану квартиру відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на
всій території України.

З метою виконання даного судового
рішення 18.12.2003 року державним виконавцем Хмельницького МВ ДВС було відкрито
виконавче провадження та протягом 2003-2007 років неодноразово призначалося
примусове вселення сім'ї ОСОБА_3 у вказану квартиру з участю працівників
міліції, однак через чинення перешкод боржниками та іншими громадянами вказане
рішення суду залишилося невиконаним.

Приписами ч. 7 ст. 80 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що у разі
подальшого, тобто після виконання судового рішення, перешкоджання боржником
проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач
має право звернутися до державного виконавця з заявою про відновлення
виконавчого провадження. У цьому випадку державний виконавець має право
повторно провести примусове вселення стягувача та застосувати до боржника
подвійні штрафні санкції, передбачені статтею 87 цього Закону. Виконавче
провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не
провадиться, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є
боржником. Питання про вселення стягувача у цьому випадку вирішується в
судовому порядку.

З урахуванням того, що рішення Хмельницького міського суду від 08.09.2003 року по справі №
2-7996/03 виконане не було, колегія суддів вважає безпідставними покликання
апелянта на ч. 7 ст. 80 Закону України “Про виконавче провадження”.

Крім того колегія суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність передбачених ст. 37 Закону України “Про
виконавче провадження” підстав для закінчення виконавчого провадження.

Доводи апелянта у іншій частині
на правомірність оскаржуваного судового рішення не впливають та висновків суду
не спростовують.

На підставі наведеного колегія
суддів приходить до переконання, що при вирішення даного публічно-правового
спору судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини
справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого
2008 року у справі № 2-а-32/08 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
А.М.Ліщинський

В.В.Ніколін