Справа № 2-а-174/08
Суддя: Кренцель М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

Козівського районного суду Тернопільської області

08 липня 2008 року

в складі : головуючого
суду
Кренцель М.І.

суддів
Вирсти М.М., Боднарука Б.В.

при
секретарі
Андрусишин О.П.

представник Козівського УПСЗН Глушко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козові справу за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства фінансів
України, Міністерства праці та соціальної політики України, Державного казначейства України, управління
праці та соціальної політики Козівської районної державної адміністрації про
стягнення щорічної одноразової грошової допомоги,-

В С Т
А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до Міністерства фінансів
України, Міністерства праці та соціальної політики України, Державного казначейства України, управління
праці та соціальної політики Козівської районної державної адміністрації про
стягнення щорічної одноразової грошової допомоги. Позивач зазначив, що йому, як
учаснику війни відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» встановлено пільги, щорічно до 05 травня
отримувати разову допомогу у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Однак Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» було
встановлені обмежені у виплаті вказаної допомоги у розмірі 50,00 грн., та
Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» було встановлені обмежені у виплаті вказаної допомоги у
розмірі 55,00 грн., які рішенням Конституційного суду від 09 липня 2007 року
визнані неконституційними. У зв'язку з
цим позивач просить стягнути з відповідачів різницю невиплаченої разової
грошової допомоги в сумі за 2006 рік (359 х 3 - 50) = 1027 грн., за 2007 рік (410
х 3 - 55) = 1175 грн.

Державне казначейство України, Міністерство фінансів, Міністерство праці та
соціальної політики України в судове засідання не з'явилися, хоча були
повідомлені про час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд вирішив
слухати справу у їх відсутності.

Представник управління праці та
соціальної політики Козівської районної державної адміністрації позов не визнав, пояснив, що
вони проводили виплату разової грошової допомоги у відповідності до кошторису
закладеного у Державному бюджеті на 2006-2007 рік, додаткових коштів на виплату
такої допомоги не передбачено бюджетом на 2008 рік. Закон України «Про
державний бюджет» є спеціальним законом і має перевагу перед Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали адміністративної справи,
суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із слідуючих
обставин.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

У відповідності ст. 6 Конвенції від 11.09.1997 року «Про захист прав людини і
основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір, щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни, що підтверджується посвідченням
НОМЕР_1 виданого управлінням праці та соціального захисту населення Козівською
райдержадміністраціїю від 28.11.1994 року.

Згідно ст. 14 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни надаються пільги,
щорічно до 05 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі 3-ох
мінімальних пенсій за віком.

Законом України, статтею 30 «Про
державний бюджет України на 2006 рік» дію частини 5 ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинено в
частині визначення розміру виплат
щорічної разової грошової допомоги і установлено, що в 2006 році виплата
щорічної разової допомоги здійснюється в таких розмірах: інвалідам І групи -
400 грн., інвалідам ІІ групи - 330 грн.; інвалідам ІІІ групи - 270 грн.; учасникам бойових дій - 250 грн.; особам які
мають заслуги перед батьківщиною - 400 грн.; членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасникам війни, визнаних за життя
інвалідами - 130 грн.; учасникам війни - 50 грн.

Законом України, статтею 29 «Про
державний бюджет України на 2007 рік» дію частини 5 ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинено в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги і установлено, що в 2007 році виплата щорічної разової
допомоги здійснюється в таких розмірах: інвалідам І групи - 450 грн., інвалідам
ІІ групи - 360 грн.; інвалідам ІІІ групи - 300 грн.; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концтаборів,
інших місць примусового тримання - 280 грн., учасникам війни - 55 грн.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачу ОСОБА_1., як учаснику війни
була виплачена щорічна разова допомога у розмірі 50 грн. за 2006 рік, 55,00
грн. за 2007 рік. Цей факт підтвердив представник управління праці та
соціального захисту населення Козівської РДА.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року визнано
такими, що не відповідають Конституції України є неконституційними такі
положення Закону України зокрема ст. 29
«Про державний бюджет України на 2007
рік»

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1. є
підставними, оскільки надання пільг, компенсацій і гарантії є складовою
частиною конституційного права громадян на соціальний захист і всякі обмеження
порушують законні права та інтереси позивача.

Суд приймає до уваги також норму ст. 8 Кодексу Адміністративного
Судочинства, відповідно до яких людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.

Таким чином, оскільки правові положення, які передбачають виплату разової
щорічної допомоги учасникам війни до Дня Перемоги є чинними і позивач, як встановлено в судовому засіданні має право на
її отримання, органи державної влади не можуть зменшувати розмір такої
допомоги.

Посилання представника управління
праці та соціального захисту, що такі виплати разової грошової допомоги
учасникам війни не передбачені в Законах України Про державний бюджет України
за 2006-2007 роки є спеціальними законами і має перевагу перед Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не можуть
прийняті до уваги, оскільки звуження змісту та обсягу прав шляхом прийняття
нових Законів внесення змін до чинного законодавства у відповідності до ст. 22
Конституції України, не допускається.

Відповідно до Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне
страхування» у 2006 році та згідно Закону України «Про державний бюджет України
на 2006 рік» мінімальна пенсія за віком складала - 359 гривен.

Відповідно до Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне
страхування» у 2007 році та згідно Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» мінімальна пенсія за віком складала - 410 гривен.

Беручи до уваги мінімальний розмір пенсії в розмірі 359 грн. за 2006 рік та
410 грн. за 2007 рік, з врахуванням часткової виплати разової грошової допомоги
за 2006 рік - 50 грн. та 2007 рік 55 грн. пенсії, його право, як учасники війни
на виплату трьох мінімальних пенсій в рік, суд
прийшов до висновку, що в користь
позивача слід стягнути (359 х 3 - 50) =
1027 грн. за 2006 рік та (410 х 3 - 55)
= 1175 грн. за 2007 рік

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 8, 9, 10, 11, 17, 18, 158, 159 Кодексу Адміністративного Судочинства
України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Зобов'язати Міністерство фінансів
України, Міністерство праці та соціальної політики України, Державне
казначейство України виділити управлінню праці та соціальної політики
Козівської районної державної адміністрації кошти на виплату разової грошової
допомоги за 2006 - 2007 роки ОСОБА_1 в розмірі 2202 гривень.

На постанову суду може бути подана
заява про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного суду
протягом 10 - ти днів з дня складання
постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду може бути подана
протягом 20-ти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя:
підпис

судді: 2 підписи

з оригіналом:
вірно

ГОЛОВА СУДУ
Б.В.БОДНАРУК