Справа № 22а-5563/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада
2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Богаченка С.І.

при секретарі
судового засідання - Петлеваній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення Полонської районної державної адміністрації у
Хмельницькій області

на постанову
Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2007
року у справі № 2а-123/07

за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5

до Управління праці та соціального захисту населення
Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області, Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України

про визнання дій неправомірними та стягнення недонарахованих
сум одноразової компенсації та разової щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивачі звернулись до суду із позовом до Управління
праці та соціального захисту населення Полонської районної державної
адміністрації Хмельницької області, Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України,
просили стягнути з відповідачів на їхню користь суми невиплаченої разової
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення

Постановою
Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2007 року
позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову у доплаті щорічної
допомоги на оздоровлення; стягнуто з державного бюджету України в особі Державного казначейства України недоплачені щорічні грошові допомоги на оздоровлення вказаних вище позивачів по справі.

Постанову
в апеляційному порядку оскаржило Управління праці та соціального захисту
населення Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області,
вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм
матеріального права. Апелянт просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити в позові до Управління, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягають частковому задоволенню
з наступних підстав.

В силу
ст. 95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п. 37 ст. 2 Бюджетного
кодексу України, субвенції - міжбюджетні трансферти для використання на певну
мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання
субвенцій.

Положення
ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило
чинність на підставі Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №
6-рп

Наведене
підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, як
зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у справі
Кечко проти України, заява №63134/00, в межах свободи дій держави визначати,
які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може
вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні
зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату
певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є
чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення Суд не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Саме,
приймаючи Закони України про Державні бюджети України на відповідні роки
держава, в особі Верховної Ради, в межах повноважень передбачених ст. 95
Конституції України, визначає видатки на загальносуспільні потреби, розмір та
їх цільове спрямування. Одночасно, прийняття Верховною Радою законів про
Державний бюджет України не залежить від дій, волевиявлення відповідних Управлінь праці та соціального захисту
населення, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України,
тобто органів, які є виконавцями вказаних законів і прийняття яких знаходиться
поза межами їх повноважень.

Разом з
тим, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції дійшов до невірного
висновку про стягнення на користь позивачів щорічних допомог на оздоровлення з
Державного бюджету України в особі Державного казначейства України. Такі кошти
зобов'язане сплатити Управління праці та соціального захисту населення
Полонської РДА.

Отже,
суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, але помилково застосував
норми матеріального права щодо стягнення вказаних коштів з Державного бюджету
країни в особі Державного казначейства
України, що відповідно до ч.1 п. 3 ст. 198 КАС України є підставою для
скасування оскаржуваної постанови і
прийняття нової постанови.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст.
198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Полонської районної
державної адміністрації Хмельницької області
задовольнити частково.

Постанову
Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2007 року-
скасувати та прийняти нову постанову, якою вказані в резолютивній частині
постанови суду першої інстанції кошти на
оздоровлення позивачів по справі , зобов'язати виплатити - Управління праці та
соціального захисту населення Полонської районної державної адміністрації
Хмельницької області. В решті постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
С.П.
Нос

Суддя С.І.Богаченко