Справа № 2-а-7258/08
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 7258/ 08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

при секретарі судового засідання Мезнер О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Одесі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Малиновської
районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа Державне казначейство
України про визнання протиправною бездіяльності, та стягнення грошової допомоги
до 5 травня,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправною
бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради, які виявляються в відмові своєчасного перерахування і виплати
йому заборгованості з разової грошової допомоги до 5 травня у зв'язку з
нововиявленими обставинами: рішенням Конституційного суду України від
09.07.2007 року; захистити його право на отримання від Держави щорічної разової
грошової допомоги у розміру 5-ти кратної суми розміру мінімальної пенсії за віком
щорічно, зобов'язати відповідача провести перерахунок неправомірно невиплаченої частини грошових
коштів за три роки, з урахуванням того,
що вона складає суму 4725,30грн., стягнути з відповідача на його користь
неправомірно невиплачену частину грошових коштів за три роки у 2005-2007 роках
4725,30грн., за виключенням виплаченої суми щорічної разової грошової допомоги
в 2005-2007р.

Представник відповідача
Управління праці та соціального захисту населення Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про місце,
дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки
суду не повідомив, але надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю
його представника та письмові заперечення у яких позовні вимоги не визнав,
мотивуючи це тим, що порядок виплати разової грошової допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України, який щорічно у проекті Державного бюджету України
передбачає цільові кошти необхідні для виплати зазначеної допомоги,
розпорядники коштів беруть зобов'язання та проводять виплати лише в межах
бюджетних асигнувань та наполягав на застосуванні строку позовної давності
встановлений ст.99КАС України (а.с.28-30).

Представник третьої особи Державного казначейства України в судове
засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був
повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, але надіслав до
суду письмові пояснення, у яких
зазначено, що Державне казначейство України здійснює лише обслуговування
Державного бюджету, а не фінансує державні органи та просив розглянути справу
за відсутністю його представника(а.с.39).

Позивач в судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не повідомив, але надіслав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні
їм правовідносини.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 від 22.10.1993 року з наступними
змінами та доповненнями.

ОСОБА_1 є ветеран війни- учасник бойових дій, про що свідчить копія
посвідчення НОМЕР_1 від 12.06.1996року (а.с.4). Згідно ч.5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня ветерану війни- учаснику бойових дій повинна сплачуватися разова
грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Позивач отримав у 2007році разову допомогу до 5 травня у розміру 280грн.,
тобто відповідно до частини 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням обмежень, встановлених
ст.29 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”.

09.07.2007 року Конституційний суд
України прийняв рішення по справі N 1-29/2007 за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні
гарантії громадян) N 6-рп/2007 у п.1 якого визнав такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення статті 29 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою у 2007 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань" здійснюється у таких розмірах:
….ветерану війни- учасник бойових дій
280гривень.

Також Конституційний суд України у п.3 Рішення N 6-рп/2007 зазначив, що
положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини
першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України
у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до статті
1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожна … особа має право мирно володіти своїм
Майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами
міжнародного права».

Розглядаючи борги у
сенсі поняття «власності», яке міститься у ст.1 ч.1 Протоколу №1 до Конвенції і
яке не обмежене лише власністю на фізичні речі та не залежить
від формальної класифікації у національному законодавстві, Європейський Суд зазначив, що борги, що становлять майно, можуть також
розглядатися як «майнові права» і таким чином, як власність.

Тому при розгляді справи «Кечко проти
України» (заява №63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах
свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з
державного бюджету, держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату
таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове
положення передбачає
виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні
положення є чинними (п.23 рішення суду).

В зв'язку з цим,
Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох
нормативних актів - Закону України, відповідно якого встановлені надбавки з
бюджету і який є діючим, та Закону
України „Про державний бюджет” на відповідний рік, де положення останнього
Закону, на думку Уряду України, превалювали як lex specialis/.

Суд не прийняв аргумент
Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на причину не виконання своїх зобов'язань
(п.26 рішення Кечко проти України; див. mutatis mutandis рішення у справі Бірдов протии
Росії №59498/00).

12.01.2005 року набрав чинності
Закон України №2291 від 23.12.2004 року «Про внесення змін до Закону України
«Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування», яким
ч.1 ст.28 викладена у новій редакції, а саме мінімальний розмір пенсії за віком
за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлений
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Розмір мінімальної пенсії за віком
станом на 1 травня 2007 року відповідно до ч.3 статті 62 Закону України „Про
державний бюджет України на 2007 рік” становить 410грн.06 коп.

З урахуванням викладеного сума разової грошової допомоги, яка підлягає
сплаті ветерану війни- учасник бойових дій у 2007 році становить 2050,30грн. з
яких 280грн. були отримані позивачем, тобто сума доплати, що підлягає
перерахуванню позивачу за 2007 рік становить 1770,30грн.

Щодо заборгованості за 2005-2006
роки, то суд не погоджується з аргументами позивача, так як ст. 34 Закону
України «Про державний бюджет на 2005 рік» встановлювала, що у 2005 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких розмірах: учасникам
бойових дій 250гривень.

Ст. 30 Закону України «Про
державний бюджет на 2006 рік» встановлювала, що у 2006 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
здійснюється у таких розмірах: учасникам бойових дій- 250 гривень.

До цього часу вказані положення
Законів України про бюджет на 2005 та 2006 роки неконституційними не
визнавались, та не змінювались, суми допомоги визначені у Законі України про
державний бюджет на 2005-2006 роки, тобто по 250грн. були отримані позивачем,
тому у задоволенні позовних вимог щодо недоплати грошової допомоги у 2005-2006
роках слід відмовити.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню
частково.

Керуючись ст. ст. 7-9,
158,160, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради на користь ОСОБА_1 суму
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік у розміру
1770,30грн.

В решті позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарженя. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена у повному обсязі 17 вересня 2008 року.

Суддя
Е.А.Іванов

Кінець
форми