Справа № 22-а-11079/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя
1 - ї інстанції Ясинський О.В. справа №
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2008 року м. Донецьк

зал судового засідання №3 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В.,

Нікулін О.А.,

при секретарі судового засідання: за
участю: позивача: представника
відповідача:

Денисенко К.С.
ОСОБА_1, Клименко К.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення
Селидівської міської ради

на постанову Селидівського міського суду Донецької області

від

28 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-30/08 (суддя Ясинський О.В.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Селидове

до

Управління праці та соціального захисту населення
Селидівської міської ради

про

виплату одноразової грошової допомоги у розмірах
встановлених законом, стягнення недоотриманих сум за 2005-2007 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Селидівської міської ради про виплату
одноразової грошової допомоги у розмірах встановлених законом, стягнення
недоотриманих сум за 2005-2007 роки, посилаючись на те, що він є інвалідом 3-ї
групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЄС. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має статус інваліда війни. Просить стягнути з
відповідача на його користь разову грошову допомогу до 5 травня за 2005-2007
роки в розмірі 5 562,00 грн.

Постановою Селидівського міського суду від 28 серпня 2008
року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірною відмову
Управління праці та соціального захисту населення Селидівської
міської ради, стосовно виплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, стягнуто з відповідача на користьОСОБА_1
недоотриману суму щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у сумі 2 570,42 грн.

Відповідач з
постановою Селидівського міського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в
якій зазначив, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, не
враховано відсутність фінансових можливостей Державного бюджету на зазначені
виплати, тому просив постанову суду першої інстанції скасувати та постановити
нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

При апеляційному розгляді справи позивач просив залишити постанову суду першої інстанції без змін; апеляційну скаргу
без задоволення.

Колегія
суддів, заслухавши суддю - доповідача,
позивача, представника відповідача перевіривши матеріали справи в межах
апеляційної скарги встановила:

Як
правильно встановлено судом першої інстанції, позивач є інвалідом війни 3-ї
групи, що підтверджується посвідченням серії Б № 310790 від 02.03.99р.
Відповідно до п.2 ч. 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з
числа осіб начальницького і рядового складу органів
Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього
Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України,
Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали
інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних
під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Пільги
для інвалідів війни визначені у Законі України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, за
приписами частини 5 статті 13 якого,
інвалідам війни 3 групи встановлена щорічна до 5 травня разова грошова допомога
у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідачем
виплачена позивачу разова грошова допомога за 2005 рік в сумі 270,00 грн., за
2006 рік в сумі 270,00 грн., за 2007 рік
в розмірі 300,00грн.

Згідно до статті 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової грошової допомоги інвалідам
війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснювалась у розмірі 270,00 грн. Але наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» виплата щорічної разової допомоги інвалідам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у 2007 році була встановлена у розмірі
300,00 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007
року № 6-рп/2007 положення цієї статті
втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції щодо права позивача на отримання разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірі, встановленому ч. 5 статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно до статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів. Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо
стягнення з відповідача одноразової щорічної допомоги за 2007 рік, з
урахуванням вже сплаченої суми, в
розмірі 2 570,42 грн. (410,06Ч7-300).

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального, процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків
суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не вбачається.

Ухвала в повному
обсязі виготовлена 06 жовтня 2008 року.

Керуючись
статтями 195, п.1 ч.1 статті 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія;-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Селидівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду від 28 серпня 2008 року по справі № 2-а-30/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Селидівської міської ради про
виплату одноразової грошової допомоги у розмірах встановлених законом,
стягнення недоотриманих сум за 2005-2007 роки
- залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом місяця з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий: /підпис/ Дяченко С.П.

Судді: /підпис/
Сіваченко І.В.

/підпис/
Нікулін О.А.

З оригіналом
вірно:

Суддя - доповідач
Дяченко С.П.