Справа № 2а-509/08
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 2а-509/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
жовтня 2008 р. м.
Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді
Костіва
М.В.

при секретарі судового засідання Мельникович
Л.В.

у відкритому судовому засіданні

розглянувши справу за позовом

ОСОБА_1

до

Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській
області (Головавтотрансінспекція)

про

про скасування постанови

з участю представників:

від позивача : ОСОБА_1;

від відповідача : не зявилися,

встановив:

Позовну заяву подано ОСОБА_1, с. Двірці, Львівська область, до Головної
автотранспортної інспекції у Львівській області, м. Львів, про скасування
постанови територіального управління Головної автотранспортної інспекції у
Львівській області №029645 від 08.07.2008 р.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.07.2008 р. відкрито провадження у справі та
призначено попереднє судове засідання на 07.08.2008 року, ухвалою суду від
09.10.2008 року справу призначено до судового розгляду.

Позивачу роз'яснено його права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України.
Відповідач явку уповноваженого преставника в жодне судове засідання не
забезпечив, будь-яких пояснень на вимогу суду не надав, позовні
вимоги по суті не оспорив. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається
за наявними у ній доказами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів,
зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що оспорюваною постановою до
нього застосовано фінансові санкції в сумі 1700 грн. на підставі абз. 3 ст. 60
Закону України “Про автомобільний транспорт” - за надання послуг з перевезення
пасажирів та вантажів без оформлення документів: не оформлена ліцензійна
картка. Визнавши факт відсутності ліцензії на право перевезення пасажирів і
вантажів, повідомив, що лише планує надавати послуги з перевезення, після
отримання необхідних дозвільних документів. 17.06.2008 р. позивач рухався по
автодорозі Львів-Луцьк у власних справах легковим автомобілем ЗАЗ ТF699 (ДЕУ
Ланос), не перевозив у ньому ні пасажирів, ні вантажів. Однак, працівники
відповідача, незважаючи на це, склали акт та винесли оспорювану постанову.
Просить позов задовольнити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача,
суд встановив наступне.

Позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця НОМЕР_2 від
12.03.2008 р.

Позивач отримав посвідчення водія НОМЕР_1 09.04.2004 р. на керування
транспортними засобами категорії “В”. У відповідності до тимчасового
реєстраційного талону, виданого 22.03.2008 р. і дійсного до 22.03.2011 р.,
свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, відповідач отримав право
керування транспортним засобом, належнимОСОБА_2 - ЗАЗ TF699 легковий седан-В чорного
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Позивачем визнається та матеріалами справи підтверджується, що ліцензійна
картка позивачем не отримувалась.

З оспорюваної постанови вбачається та позивачем визнається у позовній
заяві, що 17.06.2008 р. о 16:00 позивач на вказаному автомобілі був затриманий
на 31 км автодороги Львів-Луцьк. Під час перевірки була встановлена відсутність
у позивача ліцензійної картки.

У зв'язку із цим, 08.07.2008 р. Територіальним управлінням Головної
автотранспортної інспекції у Львівській області була винесена оспорювана
постанова про застосування фінансових санкцій №029645, якою позивача за
порушення вимог абз. 3 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а
саме, за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення
документів, передбачених ст. ст. 39, 48 вказаного закону, а саме, у зв'язку із
неоформленою ліцензійною карткою, було притягнуто до відповідальності у вигляді
штрафу в сумі 1700 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 60
Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачена відповідальність
за надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та
48 цього Закону, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ст. 39 вказаного закону, автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

У відповідності до ст. 48
вказаного закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у
сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення
на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ,
що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна
картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений
законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством
України. Відповідно до ст. 39 вказаного закону, автомобільні перевізники,
водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для
фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, передбачені
наступні: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені
законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка,
інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно із п. 33 ст. 9 Закону України “Про ліцензування певних видів
господарської діяльності”, ліцензуванню підлягає, зокрема, діяльність з надання
послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт",
у відповідності до ст. 9 якого ліцензія видається на господарську діяльність з
надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів на такі види робіт: надання
послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з
внутрішніх перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з внутрішніх
перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з
внутрішніх перевезень вантажів вантажними автомобілями, причепами та
напівпричепами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів автобусами;
надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з
міжнародних перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання
послуг з міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями, причепами та
напівпричепами.

Позивач посилається на ту обставину, що незважаючи на факт його реєстрації
як фізичної особи - підприємця, господарську діяльність з перевезення пасажирів
та вантажу він не здійснює, оскільки ще не отримав необхідні дозвільні
документи. На дату перевірки - 17.06.2008 р. він їхав у власних справах, при
цьому, в салоні автомобіля були відсутні як вантажі, так і пасажири. В ході
судового розгляду належних доказів зворотнього суду надано не було. У
відповідності до ст. 71 КАС України, кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З
урахуванням наведеного, оцінивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позивач 17.06.2008 р. господарську діяльність з
перевезення пасажирів та вантажу не здійснював, а відтак не був зобов'язаний
законодавством мати при собі ліцензійну картку.

Згідно із ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач
має право на захист своїх прав і законних інтересів. Згідно із ст. 162 КАС
України, у разі задоволення адміністративного позову суд вправі прийняти
постанову, зокрема, про визнання нечинною і скасування рішення чи окремих його
положень. Суд вправі прийняти й іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і
захист прав, свобод інтересів суб'єкта у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з вищенаведеного, позов слід задовольнити. Судові витрати
покладаються на відповідача. Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163,
245-247, 252, 253 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов
задовольнити повністю.

2.
Скасувати
постанову територіального управління Головної автотранспортної інспекції у
Львівській області №029645 від 08.07.2008 р.

3.
Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер
НОМЕР_5) 3 грн. 40 коп. судового збору.

4.
Постанова
набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова
може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя Костів
М.В.