Справа № 2А-39/07
Суддя: Сенаторов В.М.
Дата ухвалення: 2007-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-39/07/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007 року. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Сенаторова
В.М.

при
секретарі - Верман
A.M.

представників
- ОСОБА_2. , ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1до Головного
Управління МВС України в Харківській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про
стягнення заборгованості по виплатам на підставі припинення публічної
служби, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом,
якій неодноразово уточнював, до
відповідачів Головного Управління МВС України в Харківській області та
Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення заборгованості по
виплатам на підставі припинення публічної служби. При цьому позивач
вказав, що 28 листопаду 2005 року на
підставі наказу № 34 УМВС України в Харківській області, на підставі „Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" він в
званні старшого лейтенанта міліції був звільнений з посади кримінального
розшуку, оперуповноваженого
Комінтернівського РУ ХМУ, вислуга років
склала 21 рік 09 міс 16 днів. Позивач просив визначити пенсійне забезпечення в
розмірі 1238 грн. 02 коп. і зобов'язати відповідача виплатити одноразово 9040
грн. 80 коп. При цьому позивач вказав,
що при визначенні розміру пенсії йому були нараховані наступні виплати
які він не оскаржує:

· посадовий
оклад по останній штатній посаді - 100 грн.

· оклад за
спеціальне звання - 115 грн. 00 коп.

· надбавку
за вислугу років 30% - 64 грн. 50 коп.

· 100%
надбавка по Указу Президента - 279 грн. 50 коп.

· 50%
надбавки за особливі умови служби - 107 грн. 00 коп.

· 25%
надбавки за безперервну службу - 166 грн. 62 коп. Всього грошове забезпечення
складає 833, 12 коп.

Крім
цього позивач вважає що йому потрібно нарахувати:

-15 %
від окладу за таємність, що складає 15
грн. 00 коп.

· надбавка
за безперервну службу - 70 % / а не 25 % /,
що складає 476 грн. 00 коп.

· преміальні
33, 3 %, що складає 384 грн. 00 коп.

· не
нарахована надбавка за роботу в нічний час і святкові дні;

· не
нараховані 3 % за кожний рік вислуги більш 20 років - 46 грн. 20 коп.

а разом
1587 грн. 20 коп. Без урахування надбавки в нічний час і святкові дні у
відповідності зі ст. 13 Закону України « Про пенсійне
забезпечення» пенсійне забезпечення складає 50% - 793 грн 60 коп. Крім цього, позивачеві не нараховано при звільненні 50% «
пенсійної надбавки» - 396 грн.80 коп. Таким чином, на думку позивача, пенсійне забезпечення повинне складати 1190
грн. 40 коп. Позивач почав одержувати пенсію з 01 листопаду 2005 року, що у даний час складає 437 грн. 00 коп.
Виходячи з того, що пенсійне
забезпечення позивача повинне складати 1190 грн. 40 коп., а фактично одержував 437 грн 00 коп., відповідач зобов'язаний виплатити

одноразово 9040 грн.
80 коп. / 1190 грн. 40 коп. - 437 грн.00 коп. = 753 грн. 40 коп. X 12
міс. = 9040 грн. 80 коп./ ОСОБА_1. вважає що
загальна заборгованість складає 9040 грн. 80 коп., яка до цього часу не виплачена, також не сплачується пенсія у розмірі - 1190
грн.40 коп. у зв'язку
з чим він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Представник
відповідача Головного Управління МВС України в Харківській області позов не
визнав у повному обсязі, посилаючись на
його безпідставність.

Представник
Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позов не
визнав також посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши надані докази і матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі юридично значимі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1. проходив службу в органах

внутрішніх справ в Комінтернівському РВ ГУМВС України в Харківській
області,

звільнений з посади оперуповноваженого відділу від 28.11.2005 року № 344/ос
в запас

за власним бажанням на підставі п.
"ж" ст. 64 „Положення про проходження служби

рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" / а. с. 7 /.

Статтею
19 Закону України „ Про міліцію" передбачено форми та розміри грошового
утримання працівників міліції, які
встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до ст. 12 „Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991
року з наступними змінами, встановлено, що особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за
нормами, встановленими законодавством.

Згідно з
Інструкцією „Про порядок застосування нормативно - правових актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ та умов оплати праці працівників,
які не мають спеціальних звань рядового і начальницького
складу", яка затверджена наказом
Міністра внутрішніх справ України 1 листопада 2003 року за № 1236 у п.1
визначено, що грошове забезпечення -
посадовий оклад, оклад за спеціальне
звання, надбавка за вислугу років, 100 - відсоткова надбавка / виплата цих видів
проводиться незалежно від можливостей бюджетного фінансування /, інші додаткові види грошового забезпечення -
надбавки, підвищення, доплати,
преміювання та інше / які мають право установлювати керівники органів і
підрозділі внутрішніх справ в межах фонду оплати праці /.

З
наданого до суду грошового атестату №344 від 06 грудня 2005 року у відношенні
ОСОБА_1. видно, що йому нараховане
грошове утримання на загальну суму 833 грн. 12 коп., , яке складається з посадового окладу - 100
грн. 00 коп., окладу за звання - 115
грн. 00 коп., відсоткової надбавки за
вислугу років 30% - 64 грн.50 коп., 100
% надбавки - 279 грн. 50 коп., надбавка
за особливі умови праці 50% - 107 грн. 50 коп.,
надбавка за безперервну службу 25% - 166 грн. 62 коп. / а.с. 7 /

Надбавка
за таємність у розмірі 15 % не вказані в грошовому атестаті, тому не може бути включено в розрахунок при
обчислені пенсії. Даних про те позивач у відповідності до вимог постанови КМУ
від 15.06.1994 року № 414 працював з таємними документами не надано, форму 55 для реєстрації отриманих таємних
вхідних документів не отримував, а тому
не мав права на нарахування та виплату надбавки за роботу з таємними
документами.

Відповідно
до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від № 414, якою затверджено „Положення про види, розміри і порядок надання компенсації
громадянам у зв'язку з роботою, яка
передбачає доступ до державної таємниці",
така компенсація передбачається особам,
які постійно працюють з секретними документами. В судовому

засіданні
встановлено, надбавка за роботу з
таємними документами позивачу не встановлювалась відповідним наказом ГУМВСУ в
Харківській області, у зв'язку з чим не
має підстав для її нарахування. У зв'язку з наведеним позовні вимоги ОСОБА_1. в
цій частині є безпідставними.

Відповідно
до п.3. Указу Президента України від 04.10.1996 року № 926 „ Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників внутрішніх справ",
керівникам органів внутрішніх справ надано право у межах
асигнувань, що виділяються на утримання
цих органів преміювати осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх
особистого внеску в загальний результат роботи в межах фонду преміювання, тобто питання преміювання працівників
Комінтернівського РВ відноситься виключно до компетенції начальника відділу при
наявності фонду преміювання, начальник
мав право преміювати своїх підлеглих. У відповідності до п. 46 наказу МВС
України № 1236-2003 року „ Про затвердження Інструкції про порядок застосування
нормативно - правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці
працівників, які не мають спеціальних
звань рядового і начальницького складу",
фактичні витрати на матеріальну допомогу, відповідно до вимог бюджетного законодавства
проводиться тільки в межах затвердженого фонду оплати праці відповідного органу
внутрішніх справ, а преміювання
здійснюється тільки в межах фонду преміювання.

В
судовому засіданні встановлено, що на
підставі наказу УМВС України в Харківській області від 21.11.2005 року за № 675
було припинено нарахування премій особам рядового та начальницького складу та
часткову виплату надбавок за безперервну службу у листопаді - грудні 2005 року.
У зв'язку з тим у листопаді місяці 2005 року ОСОБА_1. премія не
нараховувалася, а надбавка за
безперервну службу була нарахована в розмірі 25% / 50 % від встановленої
наказом ХМУ УМВС України в Харківській області від 04.10.05 року за № 69 /.
Таким чином суд приходить до висновку,
що кошти на виплату премії, яка
не є обов'язковим видом грошового забезпечення,
були відсутні, тому суд вважає
позовні вимоги в цій частині також є безпідставними.

В
частині нарахування надбавки за роботу в нічний час та святкові дні не носить
постійного характеру, тому не може бути
включено в розрахунок при обчислені пенсії і в цій частині необхідно відмовити
у позові.

Що
стосується надбавки за безперервну службу,
то відповідно до Указу Президента України № 370/2003 року від 24.04.2003
року „ Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам
органів внутрішніх справ України за безперервну службу" постановлено з
метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців Служби безпеки
України та працівників органів внутрішніх справ надати голові Служби безпеки
України та міністру Міністерства внутрішніх справ України право встановлювати
відповідно військовослужбовцям Служби безпеки України і працівникам органів
внутрішніх справ України щомісячні надбавки за безперервну службу в органах
безпеки і органах внутрішніх справ у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби в
таких розмірах понад 15 років - до 50%. З грошового атестату вбачається що
вислуга років на пенсію у ОСОБА_1. становить 15 років 02 місяця 16 днів. На
підставі висновку про призначення пенсії надбавка за безперервну службу
ОСОБА_1. становить 25%, що відповідає
Указу Президента України № 370/2003 від 24.04.2003 року, а тому в цій частині позову необхідно
відмовити.

У
відповідності до ст. 12 Закону України „ Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу
років призначається іншим особам передбачених у пунктах „б"- „д"
статті 1-2 цього Закону, незалежно від
віку в разі, якщо вони мають на день
звільнення зі служби вислугу 20

років і більше.
Згідно ст. 1-2 цього Закону особи начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ України мають право на пенсійне
забезпечення. З грошевого атестату № 344 у відношенні ОСОБА_1. вбачається, що у нього вислуга років складає 14 років 03
місяця 19 днів. Таким чином, він не
підпадає під дію вищевказаного Закону, а
тому у задоволені позову в частині нарахування ОСОБА_1. З % за кожен рік після
20 років вислуги необхідно відмовити.

Таким
чином, з урахуванням досліджених
доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. в цілому є
безпідставними, а тому в задоволені
позову йому необхідно відмовити.

Керуючись ст.
ст. 11, 86,
160-163 України, ст. .
ст. . 18, 19 Законом
України „ Про міліцію", Законом
України „ Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", „
Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ України",
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня
1991 року з наступними змінами,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволені адміністративного позову ОСОБА_1до Головного управління МВС України
в Харківській області, Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення
заборгованості по виплатам на підставі припинення публічної служби відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через
Київський районний суд м. Харкова шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня
проголошення постанови і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо
таку заяву не було подано.