Справа № 2-а-798/07
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29»
жовтня 2007 року Справа
№ 2-а-798/07

12год.50хв. м.
Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко
Ю.В.

При
секретарі Безсмертній
О.А.

За участю
представників сторін:

Представника
позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 24.11.2006р. №38422/9/10-1010

Представника
відповідачів:

Від ОСОБА_2:
ОСОБА_3

Від ПП
«Сарагоса»: не з'явився, незважаючи на
те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлявся
належним чином.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної податкової
адміністрації в Одеській області до ОСОБА_2 та Приватного підприємства
«Сарагоса» про визнання недійсними рішення громадянина ОСОБА_2 про створення
Приватного підприємства "Сарагоса" з 05.12.2006р., статуту Приватного підприємства
"Сарагоса" з моменту його реєстрації з 05.12.2006р., Свідоцтва про державну реєстрацію з
05.12.2006р., Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість з 12.12.2006р., -

ВСТАНОВИВ:

Державна
податкова адміністрація в Одеській області звернулася Одеського окружного
адміністративного суду з позовом та уточненнями до нього, в якому просить суд визнати недійсними
рішення громадянина ОСОБА_2 про створення ПП "Сарагоса" з
05.12.2006р., статуту ПП
"Сарагоса" з моменту його реєстрації,
а саме з 05.12.2006р., Свідоцтва
про державну реєстрацію, а саме з
05.12.2006р., Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість, а
саме з 12.12.2006р.

Ухвалою
Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2007р. відкрито
провадження в адміністративній справі №2-а-798/07 та призначено попереднє
судове засідання на 25.09.2007р.

Ухвалою
від 25.09.2007 р. у справі
№2-а-798/07 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового
розгляду в засіданні суду на 10.10.2007р.

Відповідач
-ОСОБА_2 10.10.2007р. вх.1617 надав до суду заяву, в якій зазначив, про те що позовні вимоги ДПА в Одеській
області визнає в повному обсязі, проти
позову не заперечує та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач
- ПП «Сарагоса» у судові засідання 25.09.2007р., 10.10.2007р.,
29.10.2007р., не з'явився, заперечення на позов не надав.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

ПП
«Сарагоса» зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради
05.12.2006р., про що зроблено запис у
журналі обліку реєстраційних справ за №0024138 та видано свідоцтво
про державну реєстрацію юридичної особи №16714 Серії А01. 06.12.2006р.
відповідача включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій
України, ідентифікаційний код
34799836, що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією Довідки Головного управління статистики в Одеській
області за №8758 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій
України.

Згідно
довідки про взяття на облік платника податків від 07.12.2006р. №22927 ПП
«Сарагоса» взято на облік у ДПІ у Приморському районі м. Одеси 07.12.2006р. за
№22927.

12.12.2006р.
ПП «Сарагоса» зареєстровано у якості платника податку на додану вартість, про що видано Свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість №100005570.

Відповідно
до статуту та Довідки Головного управління статистики в Одеській області за
№8758 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України
директором даного суб'єкта господарювання є громадянинОСОБА_2.

Як
вбачається з наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2 від
10.04.2007р. реєстрація Підприємства ПП «Сарагоса» ОСОБА_2 відбулась за
проханням громадянина Подруцького Сергія за винагороду у грошовому
вигляді, в зв'язку з тим, що громадянинОСОБА_2 знаходився в тяжкому
матеріальному становищі, що призвело до
введення ОСОБА_2 ОСОБА_3 в оману. Також,
до фінансово-господарської діяльності ПП «Сарагоса» громадянинОСОБА_2
ніякого відношення не мав, будь-яких
угод, документів бухгалтерської та
податкової звітності не підписував. Ставши засновником та директором ПП
«Сарагоса» громадянинОСОБА_2 не здійснював діяльність підприємства та не
виконував повноваження, покладені на
керівника підприємства діючим законодавством України та установчими документами
ПП «Сарагоса». Крім того,
громадянинОСОБА_2 зазначає, що
довіреністю на право представляти свої інтереси в органах державної податкової
адміністрації, податкової міліції, органах державної статистики, Управлінні Пенсійного фонду України, органах внутрішніх справ стосовно одержання
дозволу на виготовлення печатки та штампів,
банківських установах при відкритті рахунку для отримання статутного
фонду, з правом розпорядчого підпису при
проведенні операцій за рахунком та внесенням коштів, інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм
їх власності, підпорядкування та
галузевої належності він вповноважував певних осіб, прізвища,
ім'я та по батькові яких йому не відомі,
без наміру досягнення економічних і соціальних результатів та одержання
прибутку.

Відтак, Засновником та директором ПП «Сарагоса» стала
особа, яка не мала наміру здійснювати
фінансово-господарську діяльність підприємства,
тобто без наміру здійснювати повноваження, покладені на власників підприємств
законодавством України та установчими документами підприємства. Створення ПП
«Сарагоса» відбулось на підставну особу,
всупереч вимогам діючого законодавства та з метою, що суперечить інтересам держави та
суспільства.

Відповідно
до ст. 42 Господарського кодексу України
визначено, що підприємництво

- це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з
метою досягнення економічних і
соціальних результатів та одержання прибутку.

Однак, всупереч зазначеній нормі
громадянинОСОБА_2, як засновник та
директор ПП «Сарагоса», не виявив
безпосередньої самостійності,
систематичності та ризику при здійсненні підприємницької
діяльності, а також не мав на меті
одержання прибутку.

Відповідно
до п.п.7.2.4 п.7.2. ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР право на
нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно
особам, зареєстрованим як платники
податку у порядку, передбаченому
законом.

Разом з
тим, хоча ПП «Сарагоса» й було
зареєстровано в якості платника податку на додану вартість, однак будь-які документи стосовно господарської
діяльності ПП «Сарагоса» громадянинОСОБА_2,
як директор не підписував, в
т.ч.1 заяву на отримання даного свідоцтва.

Відповідно
до ст.
8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999р №996-ХИ передбачено,
що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать
до компетенції його власника (власників) або,
уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та
установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку
та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у
первинних документах, збереження
оброблених документів, регістрів і
звітності протягом встановленого терміну,
несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством
відповідно до законодавства та установчих документів.

Однак, як зазначено вище, громадянинОСОБА_2 до фінансово-господарської
діяльності ПП «Сарагоса» взагалі не мав та не має ніякого відношення. Тобто, фактично ПП «Сарагоса» здійснює свою
діяльність всупереч вимогам ст. 42
Конституції України, якою передбачено, що кожен має право на підприємницьку
діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно
до ст. 202, п.3
ст. 203 Цивільного Кодексу України,
правочин - це дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з
п.5 ст. 203 Цивільного кодексу
України, правочин має бути спрямований
на реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Тоді як
правочин Лопатюка Дмитра Володимира по створенню ПП «Сарагоса» не був
спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Також, ГромадянинОСОБА_2 не мав на меті, як того вимагають приписи ст. 8
Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні" від 16.07.1999р. № 996-ХІІ,
виконувати обов'язки директора,
функції пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських
обов'язків, з метою ведення останнім
фінансово-господарської діяльності,
сплатою податків, зборів, обов'язкових платежів відповідно до вимог
діючого законодавства.

Таким
чином, дія громадянина ОСОБА_2 не була
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків. Отже прийняття такого рішення було
здійснене без наміру створити підприємство для зайняття підприємницькою
діяльністю, ведення
фінансово-господарської діяльності,
сплати податків, зборів, обов'язкових платежів відповідно до вимог
діючого законодавства.

Крім
того, відповідно до акту обстеження
приміщення щодо ведення господарської діяльності ПП «Сарагоса» від
10.05.2007р., працівниками управління
податкової міліції ДПА в Одеській області встановлено, що ПП «Сарагоса» не знаходиться за
адресою, яка вказана як юридична та
фактична адреса ведення фінансово-господарської діяльності за реєстраційними
документами.

Відповідно до
п.1 ст. 215
Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, ст.
203 цього ж Кодексу.

Як
передбачено ст. 234 Цивільного Кодексу України фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які обумовлюються
цим правочином.

У
відповідності до п. 2 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивний
правочин визнається судом недійсним.

Відповідно
до п. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Частиною
1 ст.
71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги
та заперечення.

Згідно
ч. 1 ст.
69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 86
Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,
повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи
вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, Одеський окружний адміністративний суд дійшов
висновку, що ПП «Сарагоса» громадянином
ОСОБА_2 було створено без наміру породити будь-які правові наслідки, у зв'язку з чим позовні вимоги Державної
податкової адміністрації в Одеській області цілком обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної податкової
адміністрації в Одеській області до ОСОБА_2 та Приватного підприємства
«Сарагоса» про визнання

недійсними рішення громадянина ОСОБА_2 про створення

Приватного підприємства "Сарагоса" з 05.12.2006р., статуту Приватного підприємства

"Сарагоса" з моменту його реєстрації з 05.12.2006р., Свідоцтва про державну реєстрацію

з 05.12.2006р., Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану вартість з

12.12.2006р. задовольнити.

2.
Визнати недійсним рішення громадянина ОСОБА_2 про
створення Приватного підприємства "Сарагоса" з 05.12.2006р.

3.
Визнати недійсним статут Приватного підприємства
«Сарагоса» з моменту реєстрації, а саме
з 05.12.2006р.

4.
Визнати недійсним Свідоцтво про державну реєстрацію з
05.12.2006р.

5.
Визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію платника податку
на додану вартість з 12.12.2006р.

постанова
суду може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня
складення в повному

обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений Кодексом
адміністративного судочинства України,

постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови складено 31.10.2007р.