Справа № 2а-432007
Суддя: Потьомкін О.П.
Дата ухвалення: 2007-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-43 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„19"
вересня 2007 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого - судці Потьомкіна О.П.

при секретарі - Паращенко В.Д.

за участю представників: позивача - адвоката ОСОБА_2

відповідачів - Салія І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в місті Кривому Розі
Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокурора
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу Лантушенка Валерія Павловича та прокуратури Дніпропетровської області про
захист прав, порушених діями та
бездіяльністю суб'єктів владних повноважень і стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому
2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до прокурора Центрально-Міського
району м. Кривого Рогу Лантушенка
Валерія Павловича та прокуратури Дніпропетровської області про захист
прав, порушених діями та бездіяльністю
суб'єктів владних повноважень і стягнення моральної шкоди -а.с. 3-5.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 в позові вказав,
що в червні 2006 року він звернувся до Генерального прокурора України з
заявою від 15.06.2006р., в якій
повідомив про те, що під час досудового
слідства по кримінальній справі №55049070 за звинуваченням його, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за ч.2 ст. 115 КК України, слідчим прокуратури Центрально-Міського
району м. Кривого Рогу ОСОБА_5 було
здійснено незаконне відкриття пакетів з речовими доказами, в зв"язку з чим він прохав притягнути
зазначеного слідчого прокуратури до кримінальної відповідальності за вчинення
злочинів, передбачених ст.
ст. 364, 366 КК України.

З листа
№062-3056-04 від 28.07.2006р., що
надійшов з прокуратури Дніпропетровської області, йому стало відомо, що подану ним заяву від 15.06.2006р. з
Генеральної прокуратури України було направлено для перевірки до прокуратури
Дніпропетровської області, а звідти
прокурору Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу.

До цього
часу з прокуратури Центрально-Міського району м. Кривого Рогу він не отримав жодного
повідомлення про результати розгляду його заяви від 15.06.2006р. до Генеральної
прокуратури України. Тому, вважає, що прокурор Центрально-Міського району м. Кривого Рогу ухилився від розгляду його заяви
від 15.06.2006р. Оскільки, згідно вимог ст.
ст. 4, 94, 95, 97, 98, 99 КПК України,
прокурор зобов'язаний порушити кримінальну справу в кожному випадку
вчинення злочину, а при відсутності
підстав для порушення кримінальної справи відмовити в порушенні

кримінальної
справи, дії та бездіяльністю прокурора
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу Лантушенка В.П., який ухилився від
розгляду його заяви від 15.06.2006р. - є незаконними.

Крім
того, прокуратура Дніпропетровської
області, в порушення вимог ст.
ст. 25, 227, 234, 235 КПК України та
ст. ст. 29, 30 Закону України
„Про прокуратуру", не здійснює
нагляд за виконанням законів прокурором Центрально-Міського району м. Кривого Рогу.

Незаконні
дії та бездіяльність прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Лантушенка В.П. та незаконна
бездіяльність прокурора Дніпропетровської області викликали у нього дуже сильні
душевні переживання та моральні страждання. Сильні душевні переживання і
моральні страждання викликала та обставина,
що слідчий прокуратури ОСОБА_5,
злочинні дії якого призвели до порушення його законних прав та
інтересів, за допомогою незаконних дій
та бездіяльності прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Лантушенка В.П. і незаконної
бездіяльності працівників прокуратури Дніпропетровської області досить тривалий
час уникає кримінальної відповідальності. Він переживає і страждає у зв'язку із
неможливістю діяти відповідно до вимог КПК України - не може бути визнаний
потерпілим, не може бути визнаний
цивільним позивачем і пред'явити до обвинуваченого цивільний позов, у разі порушення за фактом незаконного
відкриття пакетів з речовими доказами кримінальної справи, не має можливості оскаржити постанову про
відмову в порушенні кримінальної справи,
уразі винесення такої постанови. Сильні душевні переживання і моральні
страждання викликає та обставина, що
внаслідок незаконних дій та бездіяльності прокурора Центрально-Міського району
м. Кривого Рогу і незаконної
бездіяльності прокурора Дніпропетровської області він не має можливості довести
факт фальсифікації доказів та матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням
його у вчиненні особливо тяжкого злочину. Сильні душевні переживання і моральні
страждання у нього викликає також усвідомлення свого безсилля, того,
що він не в змозі відстояти свої права. Додаткові душевні переживання і
моральні страждання викликає та обставина,
що чинне законодавство України порушується органами прокуратури, тобто саме тими державними органами, які повинні наглядати за дотриманням
законності. Таким чином, він вважає, що внаслідок незаконних дій та бездіяльності
прокурора Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу Лантушенка В.П.,
незаконної бездіяльності працівників прокуратури Дніпропетровської
області йому спричинена значна моральна шкода,
яку він оцінює в 1500, 00 (одну тисячу п'ятсот) грн.

Позивач ОСОБА_1 в позові просить
суд:

· зобов'язати
прокурора Дніпропетровської області розглянути подану ним заяву від
15.06.2006р. про притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення
злочинів, передбачених ст. ст.
364, 366 КК України слідчого прокуратури Центрально-Міського району м. Кривого Рогу ОСОБА_5 у відповідності до
вимог ст. ст. 4, 94, 95, 97, 98, 99 КПК України;

· стягнути
з прокуратури Дніпропетровської області на його користь моральну шкоду, завдану йому незаконними діями та
бездіяльністю відповідачів у розмірі 1500, 00 грн.;

· оскільки
на даний момент він перебуває під вартою в КСІ №4, просить суд розглянути справу за його
відсутності, за участю його представника
- адвоката ОСОБА_2

В
судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 підтримав позов свого
довірителя у повному обсязі на підставі аргументів, викладених в позові, додавши,
що згідно ст. 97 КПК
України, при отриманні заяви ОСОБА_1 у прокуратури було
три варіанти дій: порушити кримінальну справу,
відмовити в порушенні кримінальної справи чи направити заяву за
належністю. Направлення заяви ОСОБА_1
прокуратурою до Апеляційного суду за належністю - є незаконним, оскільки для прийняття одного з двох перших
рішень в порядку ст. 97 КПК України
матеріали справи не потрібні. Направленням заяви ОСОБА_1 до Апеляційного суду,
прокуратура „заховала" її,
внаслідок чого слідчого ОСОБА_5 до цього часу не покарано за його
злочинні дії з речовими доказами. При цьому,
він не може пояснити, чому додана
до позову заява ОСОБА_1 датована
15.06.2006р., а заява, що мається у представника відповідачів -
07.06.2006р.. Представник позивача просить суд задовольнити позов ОСОБА_1 у повному
обсязі.

Представник
відповідачів: прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Лантушенка В.П. та прокуратури
Дніпропетровської області за дорученням Салій І.І. в своїх письмових
запереченнях (а.с. 38-39) та додаткових письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи в судовому
засіданні 19.09.2007р., позов не визнав
у повному обсязі. Не визнав представник відповідачів позов ОСОБА_1 і в судовому
засіданні, підтримавши свої письмові
заперечення.

Так, заява від імені ОСОБА_1 зі змістом, ідентичним копії заяви, долученої до позову, але датована 07.06.2006р., на ім'я Генерального прокурора України, 13.07.2006р. надійшла до прокуратури
Дніпропетровської області і 21.07.2006р. направлена в Апеляційний суд
Дніпропетровської області, оскільки
кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
за ч.2 ст. 115 КК України на той час
знаходилась в провадженні суду апеляційної інстанції, що підтверджується копіями відповідних
супровідних листів.

Факти, викладені у вказаній заяві ОСОБА_1 були, як і належить, розглянуті апеляційним судом
Дніпропетровської області при розгляді справи по суті і враховані при винесенні
ухвали від 18.08.2006р. про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування з вказівками слідчому виконати певні дії, що підтверджується копією ухвали від 18.08.2006р.

Одночасно, прокуратурою Дніпропетровської області копію
вказаної заяви ОСОБА_1 направлено
до прокуратури Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу, яка надійшла до
районної прокуратури 02.08.2006р. Перевіркою було встановлено факт розгляду
Апеляційним судом Дніпропетровської області заяви ОСОБА_1 від 07.06.2006р. і
прийняття вказаного вище рішення. На вказану копію заяви, в числі інших, прокуратурою Центрально-Міського району
м. Кривого Рогу на ім'я ОСОБА_2, на адресу якого ОСОБА_1 просив надсилати
відповіді, були направлені відповіді
15.08.2007р., 06.09.2006р. і
29.12.2006р., що підтверджується копіями
відповідей і супровідного листа.

29.12.2006р., після надходження справи з Верховного Суду
України і доручення розслідування справи слідчому прокуратури Інгулецького
району м. Кривого Рогу, вказана копія заяви, в числі інших, враховуючи наявність у кримінальній справі
заяв з ідентичним змістом, з урахуванням
неможливості проведення перевірки без матеріалів і речових доказів, які знаходяться при справі, з метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин
справи, а також виключення фактів
прийняття різних рішень різними органами по заявам з ідентичним текстом, підписаним різними особами, була направлена прокурору Інгулецького району
м. Кривого Рогу для долучення до
кримінальної справи.

На
теперішній час вказана кримінальна справа знаходиться у Верховному Суді
України, у зв'язку з чим надати до
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу копії будь-яких документів, які знаходяться
у справі, неможливо.

На
підставі викладеного представник відповідачів вважає, що доводи,
викладені в позові щодо неотримання відповідей на його заяву, тобто щодо бездіяльності прокурора
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу Лантушенка В.П. та прокуратури Дніпропетровської області, не відповідають дійсності, у зв'язку з чим позов підлягає залишенню без
задоволення у повному обсязі. Представник відповідачів просить суд відмовити
позивачу в позові у повному обсязі.

Вислухавши
представників позивача і відповідачів,
вивчивши письмові матеріали справи,
допитавши свідка ОСОБА_6
суд вважає, що ОСОБА_1 в позові необхідно
відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

При
розгляді справи судом встановлено, що в
червні 2006 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Генерального прокурора України з заявою, в якій повідомив про те, що під час досудового слідства по
кримінальній справі №55049070 за звинуваченням його, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за ч.2 ст.
115 КК України, слідчим
прокуратури Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу ОСОБА_5 було здійснено незаконне відкриття пакетів з
речовими доказами, в зв"язку з чим
ОСОБА_1 просив притягнути зазначеного слідчого прокуратури до кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів,
передбачених ст. ст. 364, 366 КК України -а.с. 7-8, 71-72. При
цьому, суд вважає, що дата заяви ОСОБА_1 15.06.2006р. (а.с. 7-8) чи 07.06.2006р. (а.с. 71-72)
суттєвого значення для правильного вирішення позову ОСОБА_1 - не має. Тексти
заяв ОСОБА_1 від
15.06.2006р. і від 07.06.2006р. - ідентичні. Вказана заява ОСОБА_1 13.07.2006р.
з Генеральної прокуратури України надійшла до прокуратури Дніпропетровської
області (а.с. 83) та 21.07.2006р. направлена в Апеляційний суд
Дніпропетровської області, оскільки
кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 115 КК України на той час знаходилась в
провадженні суду апеляційної інстанції,
що підтверджується копіями відповідних супровідних листів - а.с. 70, 79.

Свідок ОСОБА_6 суду
показав, що позивач - його син, по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
він являється захисником свого сина. Речовий доказам його син приділяє досить
значну увагу, тому неприйняття рішення
за заявою ОСОБА_1 відносно
слідчого ОСОБА_5 викликає у нього сильні душевні переживання і моральні
страждання. При цьому, відповіді з
прокуратури на свою заяву ОСОБА_1
не отримував.

Згідно
вимог ст. ст. 95, 97 КПК України: прокурор
слідчий, орган дізнання, або суддя зобов'язані приймати заяви про
вчинені або підготовлювані злочини, в
тому числі і по справах, які не
підлягають їх віданню. По заяві необхідно прийняти одне з рішень, передбачених ч.2 ст. 97 КПК України: порушити кримінальну
справу, відмовити в порушенні
кримінальної справи чи направити заяву про злочин за належністю.

З копії
листа №09/3-р від 21.07.2006р. за підписом начальника відділу прокуратури
Дніпропетровської області Ліпшої Н.Ю. вбачається, що прокуратура Дніпропетровської області
направила заяву ОСОБА_1 до
Апеляційного суду Дніпропетровської області,
про що повідомила ОСОБА_1, який перебуває під вартою в КСИ №4, оскільки кримінальна справа на той час
знаходилася в провадженні суду. Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції
на цьому листі, заява ОСОБА_1 отримана
Апеляційним судом Дніпропетровської області 24.07.2006р., вхідний №2131 - а.с. 79. У вказаному листі
відповідач посилається на ст. 7 Закону
України „Про звернення громадян",
та ст. 12 Закону України „Про
прокуратуру". Вказані нормативні акти не мають відношення до заяв про
скоєння злочину, але по суті відповідач
не бездіяв, як вказує ОСОБА_1 в позові та його
представник в судовому засіданні, а вжив
усіх можливих, на той час, заходів для перевірки доводів заявника в ході
судового розгляду - направив заяву за належністю відповідно до п.3 ч.2 ст. 97 КПК України.

В ході
судового розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області кримінальної
справи по обвинуваченню ОСОБА_1, ОСОБА_4
і ОСОБА_3, перевірялися доводи заявника
про перепакування пакетів з речовими доказами,
аналізувалися висновки експертиз,
досліджувалися речові докази,
опитувався слідчий ОСОБА_5, справа
повернута для проведення додаткового розслідування, що підтверджується ухвалою колегії суддів
судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18.08.2006 р. - а.с. 86-95.

Суд
вважає, що про правильність прийнятого
прокуратурою рішення за заявою ОСОБА_1 - направлення її за належністю до
Апеляційного суду Дніпропетровської області,
свідчить також факт долучення до матеріалів кримінальної справи та
вивчення Апеляційним судом Дніпропетровської області заяви ОСОБА_1 при розгляді
кримінальної справи по суті.

Таким
чином відповідач обґрунтовано направив заяву про злочин за належністю, оскільки не мав можливості провести перевірку
по кримінальній справі, яка не
знаходилася в провадженні прокуратури. Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що для її перевірки необхідно було мати
кримінальну справу з речовими доказами,
висновками експертів, поясненнями
понятих, свідків, та інш.

Суд
вважає доведеним представником відповідачів факт повідомлення ОСОБА_1 про
прийняте рішення за його заявою щодо слідчого ОСОБА_5, про що свідчать копії супровідного листа і
відповідей прокуратури Центрально-Міського району м. Кривого Рогу від 15.08.2007р., 06.09.2006р. і 29.12.2006р. на ім'я
ОСОБА_2, на адресу якого ОСОБА_1 просив
надсилати відповіді (а.с. 76, 77, 78), а
також копія супровідного листа від 21.07.2006р. прокуратури Дніпропетровської
області Ліпшої Н.Ю. - а.с. 79.

Таким
чином, в судовому засіданні
представником відповідачів повною мірою доведено свої заперечення проти позову
щодо відсутності бездіяльності відповідачів при розгляді заяви ОСОБА_1, а також щодо повідомлення заявника ОСОБА_1
про прийняте за його заявою рішення.

Оскільки
заява ОСОБА_1 перевірена при розгляді справи судом, колегією суддів Апеляційного суду
Дніпропетровської області дано доручення в ході додаткового розслідування
перевірити факт перепакування речових доказів - а.с. 91, 94, суд приходить до висновку, що права позивача діями прокуратури обмежені
не були, тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Вирішуючи
питання про відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує,
що згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, положення ч.2
ст. 1167 ЦК України
про відшкодування моральної шкоди незалежно від вини органу державної влади - на
даний випадок не розповсюджуються.

У
зв'язку з відмовою судом позивачу в позові в частині визнання незаконними дій
та бездіяльності відповідачів,
враховуючи відсутність вини обох відповідачів по справі, також відсутні й підстави для відшкодування
позивачу моральної шкоди.

З огляду
на вищевикладене, враховуючи
положення ст. 71 КАС України, а також оцінивши всі докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі
ст. ст.
94, 95, 97, 234 КПК України, Закону України „Про прокуратуру", керуючись ст. ст. 8-12, 69, 71, 94, 128, 158-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові до
прокурора Центрально-Міського району
м. Кривого Рогу Лантушенка Валерія Павловича та прокуратури
Дніпропетровської області про захист прав,
порушених діями та бездіяльністю суб'єктів владних повноважень і
стягнення моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови може бути подано всіма учасниками по справі
до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу протягом
десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.