Справа № 22-а-12299/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції Ковальова Т.І. справа №
Суддя-доповідач Дяченко С.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року м. Донецьк

зал
судового засідання №3 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Дяченко С.П.,

суддів: Сіваченко І.В.,

Нікуліна
О.А.,

при секретарі судового засідання: за участю представника позивача

Шептульовій
С.Ю., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління Пенсійного фонду України в Артемівському
районі м. Луганська

на постанову
Луганського окружного адміністративного суду

від

21 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2а -10650/08 (суддя Ковальова Т.І.)

за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_1, діючих в інтересах ОСОБА_3

до

Управління
Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська

про

визнання дій незаконними, зобов'язання донарахувати і
виплатити пенсію інваліду ЧАЄС, -

ВСТАНОВИЛА:

Представники
позивача звернулися до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України
в Артемівському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов'язання донарахувати і
виплатити пенсію інваліду ЧАЄС. Обґрунтовують вимоги тим, що ОСОБА_3 є
інвалідом 2-ї групи, внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЄС. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на
пенсію розмір, якої не повинен бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком. Просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська відносно недоплати позивачу пенсії по
інвалідності незаконною, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська проводити перерахунок пенсії з 04 червня 2008
року дати звернення до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі
м. Луганська у розмірі 8 - ми мінімальних пенсій за віком, рівної прожитковому
мінімуму для непрацездатних осіб та перерахувати щомісячну додаткову пенсію, з
04 червня 2008 року - дати звернення до
Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська
у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, рівної прожитковому мінімуму для
непрацездатних осіб.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2008 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_1,
діючих в інтересах ОСОБА_3 -
задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м. Луганська про перерахунок ОСОБА_3
пенсії у розмірі 8 - ми мінімальних пенсій за віком, рівної прожитковому
мінімуму для непрацездатних осіб та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, рівної прожитковому
мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 01 червня 2008 року. В іншій
частині позовних вимог - відмовлено.

Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська зробити
перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії у розмірі 8 - ми мінімальних пенсій за
віком, рівної прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
рівної прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 01 червня
2008 року. Перерахунок пенсії здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за
віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом на відповідний період.

З постановою суду відповідач
не погодився, подав апеляційну
скаргу, вважаючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми
матеріального права, норми законодавства. Просив рішення суду скасувати і
прийняти нове, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог.

Сторони
у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін
належним чином повідомлених не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
заперечення на неї, встановила наступне.

При
вирішенні даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, особа яка постраждала від
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, якої була встановлена 2-га група
інвалідності, пов'язана з ліквідацією
наслідків аварії.

Відповідно
до норм ст.ст. 54, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач, як інвалід 3-ї групи пов'язаної з
наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС,
має право на основну - державну пенсію у розмірі 8 - мінімальних пенсій
за віком, а також на додаткову пенсію у розмірі 75% - мінімальної пенсії за
віком.

Колегія
суддів, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при вирішенні
даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку, про
необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір основної -
державної пенсій для інвалідів 3-ї групи постраждалих від Чорнобильської
катастрофи, не може бути нижчим 8 - ти мінімальних пенсій за віком, а додаткова
пенсія має складати 75 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія
суддів вважає, дані висновки суду першої інстанції обґрунтованими, оскільки
відповідно до вимог ст.ст. 46, 48 Конституції України громадяни України мають
право на достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і
право громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того,
пенсії та інші соціальні виплати та
допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від
прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом
України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно
до норм ст.ст. 5,6 ЗУ № 2017 від 05.10.2000р., основним державним соціальним
стандартом є прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються та визначаються
державні гарантії та стандарти в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому
числі й щодо дотримання соціальних гарантій
та стандартів підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17
зазначеного Закону основні державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не
можуть бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно
до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV у разі виникнення
права на підвищення пенсії її перерахунок проводиться - з першого числа місяця,
в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з
усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після
15 числа.

Як
вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м. Луганська із заявою про перерахунок
пенсії - 04 червня 2008 року, тобто, до 15 числа місяця, а тому перерахунок
призначеної пенсії необхідно проводити з першого
числа місяця, в якому позивач звернувся - з 01 червня 2008 року.

З
огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно
дійшов висновку, що пенсія позивача має бути перерахована саме відповідно до
норм ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії
за віком, розмір якої не може бути нижчим за прожитковий мінімум для
непрацездатних осіб.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Ухвала
у повному обсязі складена 14 листопада
2008 року

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м. Луганська - залишити без задоволення.

Постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 21 серпня 2008 року у справі №
2-а-10650/08 за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_1, діючих в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов'язання
донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЄС - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом місяця з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий: /підпис/ Дяченко С.П.

Судді: /підпис/ Сіваченко І.В.

/підпис/
Нікулін О.А.

З оригіналом вірно:

Суддя
- доповідач
Дяченко С.П.