Справа № 22-а-4695/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Галатіна О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2008 року Справа
№ 22-а-4695/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.,

суддів: Сіваченка
І.В.

Дяченко С.П.

при секретареві Безруковій В.М.

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2008р. у адміністративній справі №
2-а-4190/08 за позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Луценка
Юрія Віталійовича про визнання бездіяльності протиправною, і

ВСТАНОВИЛА:

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій
він просив скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від
28.02.2008 і постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, оскільки судом прийнято рішення безпідставно і неправомірно, з
порушенням конституційних норм, законів України та Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, також судом неповно і необ'єктивно з'ясовані
обставини справи.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28.02.2008, ухваленої у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Луценка Юрія Віталійовича
про визнання бездіяльності протиправною відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

В судове засідання сторони не з'явилися,
будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду
справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції
з адміністративним позовом до Міністра внутрішніх справ України про визнання
бездіяльності протиправною, мотивуючи його тим, що починаючи з лютого 2006 року
він неодноразово звертався до відповідача із заявами про закриття незаконно
заведеної оперативно-розшукової справи та зупинення безпідставного розшуку
відносно позивача. 18.01.2007 року Міністр внутрішніх справ України Цушко В.П.
листом на депутатське звернення народного депутата України Міщенка С.Г. відповів,
що колишній суддя Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області
ОСОБА_1 ухиляється від виконання вироку Луганського обласного суду від
30.11.2000 року, яким його засуджено до 4 років позбавлення волі за одержання хабара. З метою розшуку ОСОБА_1
заведено оперативно-розшукову справу, яку 1 березня 2004 року спрямовано до
УБОЗ УМВС України в Донецькій області і підставою для закриття вказаної
розшукової справи може бути тільки мотивована постанова суду про звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання. Позивач вважає, що правонаступником Цушка
В.П. на посаді Міністра внутрішніх справ
є Луценко Ю.В., якого призначено на вказану посаду 18.12.2007 року відповідною
Постановою Верховної Ради України і він є належним відповідачем у цій
адміністративній справі. Вважає, що бездіяльність відповідача порушує його
конституційні права, Кримінальний кодекс України, Закон України «Про
оперативно-розшукову діяльність» та Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод.

Судом першої інстанції при розгляді справи
встановлені наступні обставини справи.

Вироком Луганського обласного суду від
30.11.2000 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3
ст.168 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з
відбуванням покарання у ВТК посиленого режиму з конфіскацією майна і забороною
права займати посади, пов'язані зі здійсненням
функцій представника влади строком на 5 років.

06.02.2001 року Судовою колегією у кримінальних справах
Верховного Суду України зазначений вирок Луганського обласного суду залишений
без змін.

18.01.2007 року на звернення народного
депутата України Міщенка С.Г. до Міністра внутрішніх справ України Цушка В.П.
щодо перевірки дотримання конституційних прав при зверненні ОСОБА_1 до органів
внутрішніх справ з приводу правових
підстав проведення оперативно-розшукових заходів відносно позивача надана відповідь про те, що
оскільки засуджений ОСОБА_1 ухиляється від відбуття покарання, то у встановленому законом порядку проводиться
його розшук, а підставою для закриття оперативно-розшукової справи може бути
тільки мотивована постанова суду про звільнення ОСОБА_1 від відбування
покарання.

16.01.2001 року на виконання розпорядження
апеляційного суду Луганської області про виконання обвинувального вироку від 30.11.2000
року, який набрав законної сили 06.02.2001 року, відносно ОСОБА_1 заведено
оперативно-розшукову справу (надалі ОРС) «Розшук». Законність заведення ОРС перевірялася Генеральною прокуратурою
України і порушень вимог діючого законодавства не встановлено.

Суд першої інстанції дійшов до висновку,
що ОРС «Розшук» відносно позивача заведено на підставі ст.6 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність» і здійснюється на підставі ст.ст.9, 9-1
вказаного Закону і для її закриття відсутні підстави, передбачені в ст. 9-2
цього ж Закону та відповідно до ст.80 Кримінально-процесуального кодексу
України перебіг строку давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від
відбування покарання і перебіг строку давності відновлюється з дня з'явлення
засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної
скарги і встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 - колишній суддя
Калінінського районного суду м.Горлівки, вироком Луганського обласного суду від
30.11.2000 року визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.168 КК
України і йому призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з
відбуванням покарання у ВТК посиленого режиму з конфіскацією майна та забороною
права займати посади, пов'язані з здійсненням
функцій представника влади строком на 5 років.

06.02.2001 року Судовою колегією у кримінальних справах
Верховного Суду України зазначений вирок Луганського обласного суду залишений
без змін.

18.01.2007 року на звернення народного
депутата України Міщенка С.Г. до Міністра внутрішніх справ України Цушка В.П.
щодо перевірки дотримання конституційних прав при зверненні ОСОБА_1 до органів
внутрішніх справ з приводу правових
підстав проведення оперативно-розшукових заходів відносно позивача Міністром надана відповідь про те, що
23.03.2001 до Калінінського районного відділу Горлівського міського управління
УМВС України в Донецькій області із Луганського обласного суду надійшло
розпорядження про виконання вироку суду
відносно ОСОБА_1 Виконати вказане розпорядження не виявилося можливим, оскільки
ОСОБА_1 залишив своє місце проживання, його місцезнаходження не було
встановлено, засуджений ухилився від виконання вироку, тому у встановленому законом порядку проводиться
його розшук, а підставою для закриття оперативно-розшукової справи може бути
тільки мотивована постанова суду про звільнення ОСОБА_1 від відбування
покарання. Також зазначено, що в червні 2006 року прокуратурою Донецької області та в жовтні 2006 року Генеральною
прокуратурою України проведені перевірки законності заведення
оперативно-розшукової справи та здійснення оперативно-розшукових заходів
відносно ОСОБА_1, за результатами яких порушень не виявлено.

Згідно ч.1 п.б ст.5 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод: «Кожен має право на свободу і особисту
недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи крім таких випадків і
відповідно до встановлених законом: … б) законний арешт або затримання людини
за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого
обов'язку, встановленого законом».

Частиною 2 статті 29 Конституції України
закріплено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше
як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.8 ст.404 КПК
України вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який
постановив вирок, не пізніш як через три доби з дня набрання ним законної сили
або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції. Органи, що
виконують вирок, постанову або ухвалу, повідомляють суд, який їх постановив,
про їх виконання.

Згідно ст.6 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність» підставами для проведення
оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в
установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою
оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від
органів розслідування, суду або ухиляються від відбування кримінального
покарання.

На підставі ст.9-1 цього ж Закону ведення
оперативно-розшукових справ здійснюється щодо невстановлених осіб, які готують
або вчинили злочин, а також осіб, які переховуються від органів розслідування,
суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, - до їх
встановлення або розшуку, але не більше строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального
вироку

Згідно ст.9-2 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність»
оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі розшуку особи,
яка переховувалася від органів розслідування, суду, ухилялася від відбування
кримінального покарання, а також особи, яка безвісно відсутня.

Відповідно до ст.80 КПК України перебіг
строку давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування
покарання. У цих випадках перебіг строку давності відновлюється з дня з'явлення
засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Суд разом із
своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку
тому органу, на який покладено обов'язок виконати вирок.

Доводи позивача, викладені в апеляційній
скарзі про порушення його конституційних прав, зокрема, закріплених ст.ст.19,
29, 62, 126 Конституції України, задекларованих в ст.5 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, колегія вважає необґрунтованими і
безпідставними, оскільки вирок суду набрав законної сили і був звернений у відповідності до вимог
ст.404 КПК України, що узгоджується з ч.1 п.б Конвенції та ст.29 і 126
Конституції України. Для виконання вироку суду не потрібна згода Верховної Ради
України, оскільки п.6 абзацу 5 ст.126 Конституції України визначено, що суддя
звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі набрання
законної сили обвинувальним вироком відносно нього. Виконання вироку суду у
відповідності до ст.404 КПК України покладено на органи, що виконують вирок і
ці органи у межах діючого законодавства вживають всіх заходів для виконання
вироку і повідомляють суд про виконання
вироку, діючим законодавством не передбачено, що суд вирішує питання про розшук
осіб, які ухиляються від виконання вироку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції
прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права,
тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення суду першої
інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198,
200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2008р. у адміністративній справі № 2-а-4190/08 за позовом ОСОБА_1 до
Міністра внутрішніх справ України Луценка Юрія Віталійовича про визнання
бездіяльності протиправною залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвала може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

бенко К.П.