Справа № 22-а-3196/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Обрізка І.М., Пліша М.А.

при секретарі
судового засідання - Неміш О.П.,

за участю
сторін:

від позивача - ОСОБА_1. - представник,

від відповідача
- не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Коломийського
міськрайонного центру зайнятості Івано-Франківської області

на постанову Господарського суду Івано-Франківської області
від 30 жовтня 2007 року в справі № А-13/161

за позовом Коломийського міськрайонного
центру зайнятості Івано-Франківської області

до Дочірнього підприємства «Сокіл» Товариства з обмеженою
відповідальністю АПК «Доброта»

про стягнення заборгованості в сумі 35 175 грн. 70 коп., -

в с т а н о в и
л а :

В серпні
2007 року позивач звернувся в суд з позовом до Дочірнього підприємства «Сокіл»
Товариства з обмеженою відповідальністю АПК «Доброта» про стягнення
заборгованості в сумі 35 175 грн. 70 коп.

Постановою
Господарського суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2007 року поданий
позов Коломийського міськрайонного центру зайнятості Івано-Франківської області
до Дочірнього підприємства «Сокіл» Товариства з обмеженою відповідальністю АПК
«Доброта» про стягнення заборгованості в сумі 35 175 грн. 70 коп. задоволено
частково, а саме в частині стягнення на користь позивача 6 392 грн. 44 коп.

В обґрунтування
постанови суд першої інстанції покликається на те, що з огляду на вимоги КЗпП
України та на те, що працівників ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5
звільнено, у зв'язку з переводом на головне підприємство ТзОВ «Доброта», а
також те, що відсутні докази переведення таких без їх згоди, то відсутні
підстави для стягнення 28 783 грн. 26 коп.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, представник якого в поданій
апеляційній скарзі вказує на те, що постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права, без врахування всіх обставин справи, в зв'язку з чим
просить постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить
таку задовольнити.

Представник
відповідача в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений
про час, місце та дату апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС
України такий проведено у його відсутності.

Заслухавши
доповідь судді доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав, а саме.

Колегією
суддів апеляційної інстанції встановлено, що згідно договору від 20.03.2003 року
на роботу в ДП «Сокіл» ТзОВ АПК «Доброта» був направлений на роботу сантехніком
ОСОБА_6. з наданням дотацій з коштів Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок безробіття (а.с.7).

З
наданих позивачем доказів вбачається, що позивач за працю у відповідача отримав
заробітну плату в сумі на яку проведено відповідні відрахування на суму 4404,95
грн., та з урахуванням вимог законодавства відповідачу позивач відшкодував
4333,92 грн.

Поряд
з цим з матеріалів справи вбачається, що перевіркою відповідача встановлено, що
вказаний вище робітник працюючи у відповідача виконував роботи не пов'язані з
його професією, а виконував різні вантажно-розвантажувальні роботи, за що
отримував заробітну плату як підсобний робітник, а не кваліфікований робітник,
та такий працівник зазначив, що причиною його звільнення є порушення
роботодавцем трудового договору, а саме не забезпечення його роботою по
професії сантехніка. (а.с.37-58).

Вказані
обставини вказують на порушення відповідачем вимог п.8 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування
безробітних та п.4 зазначеного вище договору, а тому відповідно п.15
зазначеного Порядку відповідачем підлягає поверненню сума отриманої дотації в
розмірі 6463 грн. 47 коп. з врахуванням індексу інфляції.

Крім
того колегія суддів вважає, що поверненню позивачу підлягає і сума наданої
дотації в розмірі 28712,22 грн. з
врахуванням індексу росту споживчих цін, які були надані за працевлаштування
чотирьох працівників.

Так,
з наявних в справі дотаційних договорів відповідачем порушено умови таких, щодо
працевлаштування безробітних ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, оскільки такі були
переведені на інше підприємство у зв'язку із тимчасовим припиненням діяльності
підприємства (а.с.8-15).

При цьому судом
першої інстанції не враховано, що згідно Порядку
надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних та умов відповідних договорів, передбачено
, що робочі місця створюються не менше ніж на два роки.

З матеріалів
справи (а.с.38) вбачається, що відповідачем фактично було проведено скорочення
чисельності працівників, яке було приховано через звільнення працівників по
переводу на інше підприємство, що є порушенням ст.ст.32,33 КЗпП України.

Крім того судом
не враховано, що підприємство, на яке ніби-то переведено працівників не
перебуває, щодо таких в договірних відносинах з позивачем, згідно дотаційних
договорів.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що є обґрунтованими доводи апеляційної скарги
в частині доведеності порушення відповідачем Порядку
надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних, зокрема порушення законодавства про працю та умов
дотаційних договорів по працевлаштуванню ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми наданої дотації з
врахуванням росту індексу споживчих цін підлягає задоволенню.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом
першої інстанції норм матеріального права, неповноту з'ясування ним
обставин, які мають значення для справи та невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової,
якою позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 195, 196,
198, п.п. 1, 3, 4 202, 205, 207 КАС України колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

п о с т
а н о в и л а :

апеляційну
скаргу Коломийського міськрайонного центру зайнятості Івано-Франківської
області, - задовольнити.

Постанову
Господарського суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2007 року в справі
№ А-13/161 за позовом Коломийського міськрайонного центру зайнятості
Івано-Франківської області до Дочірнього підприємства «Сокіл» Товариства з
обмеженою відповідальністю АПК «Доброта» про стягнення заборгованості в сумі 35
175 грн. 70 коп., - скасувати і прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити
та стягнути з Дочірнього підприємства «Сокіл» Товариства з обмеженою
відповідальністю АПК «Доброта» на користь Коломийського міськрайонного центру
зайнятості Івано-Франківської області суму заборгованості в розмірі 35
175 (тридцять п'ять тисяч сто сімдесят п'ять) гривень 70 копійок.

Постанова
набирає законної сили негайно після проголошення, на неї може бути подано
касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після проголошення, а у разі складення постанови в
повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення такої в
повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

І.М.Обрізко