Справа № 22-а-5603/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Петрикович А.І. Справа № 22-а-5603/08
Зарічанський районний суд
Рівненської області ряд. стат. звіту № 33
№ 2-а-34/07
Суддя-доповідач: Онишкевич
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого-судді
- Онишкевича
Т.В.,

суддів
- Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при
секретарі судового засідання - Гідеї
К.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дубровицької міжрайонної
державної податкової інспекції Рівненської області (Зарічанське відділення) на
постанову Зарічанського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2007
року у справі № 2-а-34/07 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19,ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26,ОСОБА_27, ОСОБА_28 до Дубровицької міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області (Зарічанське відділення), Державної податкової
адміністрації України про зобов'язання вчинити дії, пов'язані із виключенням з
Державного реєстру платників податків та інших обов'язкових платежів про
зобов'язання вчинити дії, пов'язані із виключенням з Державного реєстру
платників податків та інших обов'язкових платежів, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі
у справі звернулися до суду з адміністративним позовом, у якому просили
зобов'язати ДПА України та Дубровицьку МДПІ виключити присвоєні їм
ідентифікаційні номери та всю пов'язану з ним інформацію з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів і в подальшому
не вносити будь-яку інформацію щодо них у даний реєстр; зобов'язати
відповідачів здійснювати їх облік як платників податків та інших обов'язкових
платежів за раніше встановленою формою, без застосування ідентифікаційного
номера; знищити облікові картки з раніше присвоєними їм ідентифікаційними
номерами; зобов'язати Дубровицьку МДПІ здійснити на одній із сторінок 7-9 їх
паспорту запис такого змісту: “Має право здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера”, засвідчивши його підписом відповідальної особи та
гербовою печаткою державної податкової інспекції.

Постановою
Зарічанського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2007 року
вказаний позов задоволено частково, ДПА України зобов'язано скасувати присвоєні
позивачам ідентифікаційні номери, виключити всю інформацію про них з
інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів та здійснювати облік позивачів як платників
податків та інших обов'язкових платежів за раніше встановленою формою, без
застосування ідентифікаційного номера; Дубровицьку МДПІ зобов'язано здійснювати
облік позивачів як платників податків та інших обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою, без застосування ідентифікаційного номера. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Крім того, з відповідачів
солідарно на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 3 грн. 40
коп.

У
поданій апеляційній скарзі Дубровицька МДПІ просить зазначену постанову у
частині задоволення вимог позивачів скасувати і ухвалити нову, про відмову у
задоволенні таких вимог, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права і неврахування ним істотних обставин
справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що Закон України “Про
внесення змін до Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових платежів” №1003-XIV від 16 липня 1999 року не
передбачає механізму реалізації права особи на відмову від ідентифікаційного
номера та його оформлення. Стверджує, що державна податкова інспекція не
перешкоджає позивачам у здійсненні їх прав, а лише вимагає від них дотримання
встановленої законом процедури. Просить врахувати положення спільного наказу
ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19.10.2004 р. “Про затвердження
Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів”.

Представник апелянта у ході апеляційного
розгляду вимоги апеляційної скарги підтримав, просить її задовольнити у повному
об'ємі.

Представник позивачів та позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_24 у судовому засіданні вимоги апелянта заперечили,
просять залишити без змін оскаржувану постанову суду першої інстанції.

Інші
особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не
прибули, що не перешкоджає розгляду справи згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши
суддю-доповідача та учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних мотивів.

Колегією
суддів встановлено, що позивачі у справі через свої релігійні переконання
відмовляються від індивідуального ідентифікаційного номера, що надається
фізичним особам - платникам податків та інших обов'язкових платежів з метою
забезпечення єдиного державного обліку таких осіб, про що повідомила відповідну
державну податкову інспекцію за місцем свого проживання.

Стаття
35 Конституції України закріпила право кожного на свободу світогляду і
віросповідання та передбачила, що здійснення цього права може бути обмежене
законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності
населення або захисту прав і свобод інших людей. Згідно із ч. 2 ст. 24 не може
бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних,
релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження,
майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно
до ч. 2 ст. 1 Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів” для осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У
паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Згідно
із ч. 2 ст. 5 Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів” до Державного реєстру не вноситься
інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють
про це відповідні державні органи.

Враховуючи
наведене, колегія суддів переконана в безспірності права позивачів на
виключення ідентифікаційних номерів відносно них та пов'язаної із ними
інформації із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з усіма
відповідними наслідками, зокрема збереження раніше встановленої форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів.

Оскільки
позивачі повідомили відповідачів про свою відмову від ідентифікаційного номера
з релігійних переконань і таке їх право прямо передбачено Законом України “Про
Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів”, бездіяльність податкових органів щодо неприйняття цієї відмови слід
розглядати як обмеження у реалізації законного права позивачів, а, отже, як
протиправну, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Згідно
із ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори
в порядку і розмірах, встановлених законом.

З метою
забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані
сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до
державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими
актами України, створений автоматизований банк даних - Державний реєстр
фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, передбачений
відповідним Законом України.

Для
осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від
ідентифікаційного номеру, створено альтернативний спосіб обліку - шляхом
внесення до паспорта громадянина України відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Законом
України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів” не визначено державний орган, який повинен вносити в
паспорти зазначених осіб відповідні відмітки.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Чинним
законодавством України і, насамперед, Законом України “Про державну податкову
службу України” не передбачено права органів державної податкової служби
вносити відмітки у паспорти осіб, які через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційних номерів.

Натомість,
механізм та порядок внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої
релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного
номера та офіційно повідомила про це орган податкової служби на даний час
врегульований спільним наказом ДПА України та МВС України № 602/1226 від
19.10.2004 р. “Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника
податків та інших обов'язкових платежів”.

Даний
Порядок розроблений згідно із Законом України “Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів” та Постанови
Верховної Ради України №2503 від 26.06.1992 р. “Про затвердження положень про
паспорт громадянина України та свідоцтва про народження”, зареєстрований
Міністерством юстиції України за №1345/9944 від 20.10.2004 р., а отже є
частиною законодавства України і підлягає неухильному дотриманню та виконанню.

Пунктами
4 і 5 вказаного наказу визначено, що фізична особа, яка відмовляється від
ідентифікаційного номеру, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем
реєстрації довідку за формою ВЗ та паспорт громадянина України, а посадова
особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем її реєстрації
щодо внесення відмітки до її паспорта розглядає цю довідку щодо повноти і
правильності її заповнення та відповідності пред'явленому паспорту і, в разі
відсутності невідповідностей, вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку, зміст
і форму якої наведено у додатку 4.

Крім того, п. 7
Положення “Про паспорт громадянина України”, затвердженим постановою Верховної
Ради України від 26.06.1992 року N 2503-XII встановлено, що записи, вклеювання
фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортними службами органів
внутрішніх справ.

Отже, чинним
законодавством України визначено державний орган, який має вчиняти відмітку в
паспорті особи про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера, це - орган внутрішніх справ.

З
врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції про відсутність правових підстав для покладення на Дубровицьку МДПІ
обов'язку зробити у паспорті громадянина України позивачів відмітку про право
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Доводи
апеляційної скарги на правомірність прийнятої постанови в частині вирішення
публічно-правового спору у справі не впливають та висновків суду не
спростовують.

Поряд з
цим, відповідно до ст. 202 КАС України підставою для скасування судового рішення
є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

У
порушення вимог ст.ст. 87, 94 КАС України судом першої інстанції при ухваленні
судового рішення з відповідачів безпідставно стягнуто у дохід держави судовий
збір в розмірі 3 грн. 40 коп., а тому відповідне покликання підлягає виключенню
з резолютивної частини оскаржуваної постанови.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, 198, п.4 202, 205, 207, 254
КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Скасувати
постанову Зарічанського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2007
року у справі № 2-а-34/07 у частині розподілу судових витрат та виключити з її
резолютивної частини покликання на стягнення з відповідачів у дохід держави
судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

У іншій
частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій