Справа № 22а-12536/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Носа С.П.,

суддів - Богаченка С.І., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку
письмового провадження справу

за
апеляційними скаргами Міністерства фінансів України та Пенсійного фонду
України

на
постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21
липня 2008 року у справі № 2а-260/08

за
адміністративним позовом Прокурора Дунаєвецького району Хмельницької області

в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2

та за
позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21,ОСОБА_22, ОСОБА_23

до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Пенсійного
фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі
Хмельницької області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, стягнення
підвищення до пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11.,
ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18.,
ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_21., ОСОБА_22, ОСОБА_23., а також Прокурор
Дунаєвецького району в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2. звернувся до суду з
адміністративними позовами до Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької області (далі - Управління), Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України,
просили визнати неправомірними дії відповідачів щодо ненарахування і невиплати
надбавки до пенсії як дітям війни за 2006-2007 роки; зобов'язати Міністерство
фінансів України та Державне казначейство України виділити Пенсійному фонду
України відповідно од ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
для нарахування і виплати позивачам надбавки до пенсії як дітям війни за
2006-2007 роки в повному обсязі відповідно до зазначеного Закону; стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області
на користь позивачів сум недоплаченої надбавки як дітям війни за 2006-2007 роки
в сумі: 2578,77 грн. - ОСОБА_1 та ОСОБА_2., 2744,30 грн. - інших позивачів.

Ухвалою від 19 червня 2008 року справи об'єднано в одне
провадження.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької
області від 21 липня 2008 року позов задоволено частково: зобов'язано
Міністерство фінансів України виділити з державного бюджету України 16265,83
грн. невиплаченої суми підвищення до пенсії як дитині війни, Державне
казначейство України перерахувати зазначені кошти Пенсійному фонду України для
безпосередньої виплати позивачам через Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької області по 707,21 грн. кожному.

Постанову в апеляційному порядку оскаржили відповідачі Міністерство
фінансів України та Пенсійний фонд України, вважають, що вона прийнята з
неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм
процесуального права, просять постанову скасувати та прийняти нову, якою в
позові відмовити з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи відповідачів про те, що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому цей розмір не може
застосовуватись, зокрема для підвищення розміру пенсії дітям війни, є безпідставними, оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для
відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання
підвищення розміру пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що після прийняття
Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп, яким визнано
неконституційними положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинено дію ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», позивачу повинне нараховуватись та
виплачуватись підвищення розміру пенсії, визначене зазначеною нормою Закону, в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що з врахуванням положень ч. 1 ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.
62 Закону України «Про держаний бюджет України на 2007 рік» становив: з 1 січня
- 308 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн.

Відповідно
до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику суду як джерело права. Як
зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у справі
Кечко проти України, заява № 63134/00, в межах свободи дій держави визначати,
які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може
вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні
зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату
певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є
чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення Суд не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

За таких обставин колегія суддів вважає, що приймаючи Закон України «Про
державний бюджет України на 2007 рік», держава, в особі Верховної Ради України
в межах повноважень, передбачених ст. 95 Конституції України, визначила видатки
на загально суспільні потреби, розмір та їх цільове спрямування. Зокрема, п. 12
ст. 71, з врахуванням ст. 111 Закону, зупинено дію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Однак, як зазначено вище, рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп визнано
неконституційними вказані положення Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», отже, з дня прийняття рішення Конституційним Судом
України позивачам повинне нараховуватись та виплачуватись підвищення розміру
пенсії, визначене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З врахуванням зазначеної вище позиції Європейського суду з прав людини,
посилання відповідача на відсутність відповідних асигнувань з державного
бюджету України на дані виплати колегія суддів не приймає. Відсутність
відповідних коштів в державному бюджеті не є підставою невиконання державою
своїх зобов'язань, в даному випадку щодо реалізації соціальних гарантій,
передбачених законодавством для дітей війни.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що
не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення недоплати
підвищення розміру пенсії за період з 01 січня до 09 липня 2007 року, оскільки
зазначене вище рішення Конституційного Суду України прийняте 09.07.2007 року, а
відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх
окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже,
до 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» були чинними та підлягали виконанню, тому
Управління правомірно відмовило позивачу у підвищенні розміру пенсії за цей
період.

Також правильним є висновок суду першої інстанції в частині відмови в
позові про стягнення на користь позивачів невиплаченого підвищення пенсії за
2006 рік. Так, п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік»
зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом
України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік»
від 19.01.2006 року, який набрав чинності 02.04.2006 року, п. 17 ст. 77
виключено. Однак ст. 110 даного Закону встановлено, що пільги дітям війни,
передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі,
у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань бюджету. Враховуючи, що Кабінет Міністрів
України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету не
приймав жодних нормативно-правових актів за результатами виконання бюджету у
першому півріччі 2006 року, не був визначений порядок проведення таких виплат,
а також те, що зазначена норма не була визнана у встановленому порядку
неконституційною, отже, підлягала виконанню, суд першої інстанції правомірно
відмовив у задоволенні позову в частині виплати позивачам підвищення до пенсії
за 2006 рік.

Відповідно до пп. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, Управління
відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і
виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці,
допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З
врахуванням даної норми, колегія суддів вважає неправильним висновок суду
першої інстанції в частині зобов'язання Державного казначейства України,
Пенсійного фонду України та Міністерства фінансів України провести
перерахування коштів з державного бюджету України на виплату позивачам
підвищення пенсії як дитині війни.

Крім того, позивачі заявляли позовну вимогу про визнання неправомірними дій
відповідачів щодо невиплати їм підвищення до пенсії як дітям війни, однак суд
першої інстанції не вирішив даної позовної вимоги. З врахування наведеного
вище, колегія суддів приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає
частковому задоволенню, а саме слід визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області щодо
невиплати позивачам підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з
09 липня 2007 року. Колегія суддів враховує, що Міністерство фінансів України
та Пенсійний фонд України в апеляційних скаргах не вказували такої вимоги,
однак відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з
порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ст.
202 КАС України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3
ч. 1 ст. 198, ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства фінансів України та Пенсійного фонду України
задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 липня
2008 року у справі № 2а-260/08 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21,ОСОБА_22, ОСОБА_23 та Прокурора Дунаєвецького району
Хмельницької області в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України, Управління
Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про
визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької області щодо невиплати позивачам підвищення
до пенсії як дітям війни, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі
Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10
ОСОБА_11 ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 ОСОБА_23, ТОСОБА_1і, ОСОБА_2 підвищення
до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Суддя-доповідач С.П.
Нос

Судді
С.І.
Богаченко

Я.С.
Попко