Справа № 22а-5214/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада
2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П.,. Богаченка С.І.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області

на постанову Тернопільського міськрайонного
суду від 03 січня 2008 року в справі

за позовом ОСОБА_1

до управління ПФУ в Тернопільському районі, Головного
управління Державного казначейства України в Тернопільській області

про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування,-

В С Т А Н О В И Л А :

15 листопада
2007 року позивач звернулась до Тернопільського міськрайонного суду з позовом
до управління ПФУ в Тернопільському районі та до Головного управління Державного
казначейства України в Тернопільській області
про повернення безпідставно сплаченого збору. З адміністративного позову
вбачається, що 15 лютого 2007 року позивач придбала за 609 286 гривень цілий
житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 і
земельну ділянку площею 0,117 га для будівництва та обслуговування житлового
будинку та господарських будівель. На усну вимогу позивач сплатила до
державного бюджету 6092 гривні 86 копійок на відповідний рахунок, що стверджується
квитанцією.

У запереченні на
позов управління ПФ у Тернопільському районі вказувало, що сплата відповідного
збору в розмірі 1% передбачена діючим законодавством. Статтею 50 Бюджетного
Кодексу України встановлений чіткий порядок повернення помилково або надлишково
сплачених до відповідного бюджету коштів.

Постановою
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2008
року позовні вимоги задоволено. Стягнуто
з Головного управління державного казначейства України в Тернопільській області
на користь ОСОБА_1 6 092 гривень 86 копійок, сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а також 60 гривень 93 копійки судового збору.
Суд першої інстанції вказав на те, що у відповідності до витягу з державного
реєстру право чинів, виданого 21 грудня 2007 року Першою Тернопільською
державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 була стороною лише одного договору
купівлі-продажу, а саме того, який укладався 15 лютого 2007 року між нею та
ОСОБА_2.

Постанова суду
першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку управлінням Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі. Апелянт, зокрема, вказував, що згідно п.8 ст. 2 Закону
України «Про збір на загальнообов'язкове державне страхування» передбачено, що
об'єктом для нарахування збору при здійсненні операцій з придбання нерухомого
майна є вартість майна, яка зазначена в договорі купівлі-продажу.

Перевіривши у
відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи ,
правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, заслухавши представників
ОСОБА_1, представника УПФ України в Тернопільському районі, суддю-доповідача,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку
про безпідставність апеляційної скарги і
законність постанови суду першої інстанції.

При цьому
колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.
1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ст.
69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень,
третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових
доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у
справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності
до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1
ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

На підставі
Додатку №8 до Закону України від 19 грудня 2006 року №489-У «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», Пенсійний фонд України зазначено в переліку
органів, за якими закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до
бюджету.

Відповідно до
Порядку виконання державного бюджету за доходами, затвердженого Державним
казначейством України від 19 грудня 2000 року №131, повернення надмірно та/або
помилково сплачених платежів, які надійшли до спеціального фонду державного
бюджету, здійснюється органами Державного казначейства на підставі висновків
органів ДПС та за рішеннями судових органів.

На підставі
Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства,
установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і
організацій, що придбавають нерухоме
майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що
користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою
України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на
одержання житла або придбавають житло вперше (п.9).

Колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції і в тому, що не доведено відповідачем
придбання житла позивачем вдруге, чи втретє.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

З врахуванням
викладеного вище,постанова суду першої інстанції є законною, прийнятою з
дотриманням норм як матеріального так і
процесуального права. Підстави для скасування чи зміни рішення суду першої
інстанції - відсутні.

Керуючись
ст.ст.195, 196. 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1; 206 КАС України, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Тернопільському
районі Тернопільської області - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від
03 січня 2008 року - залишити без змін.

Дана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
С.П. Н о с

Суддя
С.І.Богаченко