Справа № 2а-3503/08
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-3503/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада 2008 року Одеський окружний адміністративний суд у
складі :

головуючого -судді Іванова Е.А.

при секретарі -Мезнер О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
у приміщені суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та бездіяльності,
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3
в якому просить визнати дії ОСОБА_2 по не притягненню до відповідальності
працівника міліції ОСОБА_4, бездіяльність ОСОБА_2 по не належній перевірці її
скарги від 05.11.2007р., по не виконанню вказівок райсуду від 08.11.07р. по
усуненню порушень її цивільних прав, порушення закону працівниками міліції при
розгляді її заяв від 18.10.07р., 23.10.07р., 28.10.07р.; зобов'язати ОСОБА_2
прийняти міри по усуненню порушень її цивільних прав, прав її неповнолітньої
доньки, по усуненню порушень закону по цим питанням працівниками міліції,
Березовського РВ ГУМВС України в Одеській області при розгляді її заяв від
18.10.07р., 23.10.07р., 28.10.07р., 14.12.07р.; винести окрему ухвалу на адресу
ІНФОРМАЦІЯ_1 для усунення причин та умов, які сприяли порушенню законодавства,
її цивільних прав, її неповнолітньої доньки, притягнення до відповідальності
посадових і службових осіб ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на її користь нанесену
їй матеріальну шкоду у розмірі 450грн. з урахуванням індексу інфляції, моральну
шкоду - 4000грн. солідарно; стягнути з ОСОБА_2
на її користь витрати пов'язані з подачею позову до суду у сумі
21,50грн.; стягнути з відповідача на її користь компенсацію за загублений нею
заробіток у зв'язку з участю у судових засіданнях по розгляду цієї справи та
стягнути з відповідача на її користь понесенні нею витрати пов'язанні з
наданням доказів (оплата ксероксу) поштові витрати.

13.06.2008р. ОСОБА_1. змінила свої вимоги та просила суд,
визнати неправомірними дії ОСОБА_2 по порушенню норм Конституції та
законодавства України, по неналежному розгляді її скарги від 05.11.07р., по не виконанню вказівок райсуду від
08.11.07р. по усуненню порушень її цивільних прав; зобов'язати ОСОБА_2 провести
належну перевірку її скарги від 05.11.07р. у відповідності до вимог закону,
усунути порушення її цивільних прав по її заявам у міліцію від 18.10.07р.,
28.10.07р., прийняти міри щодо встановлення осіб що скоїли крадіжку мобільного
телефону та притягнути їх до відповідальності; стягнути з ОСОБА_2 на її користь
нанесену їй матеріальну шкоду у розмірі 450грн. з урахуванням індексу інфляції
та моральну шкоду - 4000грн.; стягнути з
ОСОБА_2 на її користь витрати пов'язані
з подачею позову до суду у сумі 21,50грн.;
стягнути з відповідачів на її користь компенсацію за загублений нею
заробіток у зв'язку з участю у судових засіданнях, а також транспортні витрати
пов'язані з прибуттям до суду та винести
окрему ухвалу на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 для усунення причин та умов, які сприяли
порушенню законодавства, її цивільних прав, притягнення до працівників ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та пояснила, що
18.10.2007р. на спортивній площадці ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення уроку
фізичної культури у ІНФОРМАЦІЯ_3 класі, у неї вкрали з сумки мобільний телефон.
В той же день вона звернулась до міліції де повідомила про крадіжку телефону.
23.10.07р. ОСОБА_1. звернулася до райвідділу з заявою, в якій зазначила, що на
неї чинився натиск громадянином ОСОБА_5 по факту крадіжки мобільного телефону,
при проведені уроку в ІНФОРМАЦІЯ_3 класі, 28.10.07р. вона знову звернулась до
райвідділу з заявою, де просила провести перевірку фактів викладених у її заявах
від 18.10.2007р., 23.10.2007р. та просила допитати свідків, які бачили крадіжку
мобільного телефону. 01.11.07р. на її адресу надійшла відповідь з райвідділу з
копією постанови про відмову у порушення кримінальної справи по факту крадіжки
мобільного телефону, у зв'язку з тим, що вартість мобільного телефону
(визначена працівниками міліції) була менше трьох неоподаткованих мінімумів. На
постанову про відмову у порушенні кримінальної справи нею була подана до
Березівського районного суду Одеської області скарга, 08.11.07р. було винесено
постанову, якою скаргу ОСОБА_1. залишено без задоволення, проте в постанові суд
вважав за необхідне довести до відома прокурора для вжиття передбачених законом
заходів, що заява ОСОБА_1. фактично залишилась не вирішеною, так як не
вживалось жодних заходів до встановлення винних осіб і притягнення їх до
адміністративної чи іншої відповідальності. При оголошенні вищезазначеної
постанови суду помічник прокурора була присутня й одразу ж була повідомлена про
необхідність вжити заходів, проте не зважаючи на це на протязі тривалого часу
ніяких мір прокуратурою не було прийнято і її скарга від 05.11.07р. на
бездіяльність працівника міліції ОСОБА_4., який по суті не розглянув її заяви
від 18.10.2007р., 23.10.2007р. та 28.10.2007р. посадовими особами ОСОБА_2 по
суті не була розглянута. В зазначеній скарзі 05.11.2007р. вона просила ОСОБА_2
Одеської області провести належну перевірку фактів по її вищезазначеним заявам,
здійснити нагляд за законністю дій працівників міліції прийняти міри дисциплінарного
характеру до працівника міліції ОСОБА_4. та усунути порушення її цивільних
прав.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала
просила суд відмовити в його задоволенні з мотивів зазначених у запереченнях та
пояснила, що дійсно 05.11.2007. на адресу прокуратури надійшла скарга позивачки
на яку прокуратурою 04.12.2007р. їй надана відповідь і ОСОБА_1. отримала її під
розписку. З боку ОСОБА_2 була проведена перевірка та вжитті всі заходи у
відповідності до чинного законодавства та в межах своїх повноважень для
усунення порушень чинного законодавства.

Представник третьої особи у судовому засіданні вважала
позов необґрунтованим, а вимоги безпідставними.

Представник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про
день та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно,
причини неявки суду невідомі, відгук не надав.

Вислухавши з'явившихся учасників процесу, дослідивши
матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

18.10.2007
року позивач звернулась до Березівського РВ ГУ МВС з заявою (а.с.14) про
крадіжку у неї мобільного телефону ІНФОРМАЦІЯ_4 під час проведення заняття в школі, та 29.10.2007 року її повідомлено про
прийняття 26.10.2007р. постанови про відмову в порушенні кримінальної справи на
підставі ст.6 п.2 КПК України в зв'язку з малозначністю збитків (а.с.16).

Вказану постанову вона оскаржила до
Березівського районного суду Одеської області, проте 08.11.2007 року її скарга
була залишена без задоволення (а.с.17).

Разом з тим Березівський районний суд
Одеської області в мотивувальній частині постанови зазначив, що вважає за
необхідне довести до відома прокурора для вжиття передбачених законом заходів,
що заява ОСОБА_1. фактично залишилась не вирішеною, так як не вживалось жодних
заходів до встановлення винних осіб і притягнення їх до адміністративної чи
іншої відповідальності, однак, провадження за скаргою було закрито, що є грубим
порушенням громадянських прав заявниці.

25.12.2007 року Березівський районний суд Одеської
області спрямував до ОСОБА_2 постанови від 08.11.2007р.
разом з супроводним листом(а.с.167).

23.10.2007 року позивач звернулась з
заявою до Березівського РВ ГУ МВС (а.с.18) про погрози щодо неї та зухвалу
розмову з боку громадян ОСОБА_5.

За наслідками її розгляду Березівським РВ
ГУ МВС 01.11.2007р. була прийнята постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи(а.с.218).

28.10.2007 року позивач звернулась з
заявою до Березівського РВ ГУМВС щодо ненадання їй інформації за наслідками
розгляду її заяв від 18.10.2007р. та 23.10.2007р. та щодо встановлення осіб
скоївших злочин.

05.11.2007 року позивач звернулась з
скаргою до ОСОБА_2 на дії працівника Березівського РВ ГУ МВС України ОСОБА_4.
та просила скасувати постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від
26.10.2007 р та 01.11.2007 р. (а.с.90) та притягти працівників РВ ГУМВС до
відповідальності, забезпечити проведення додаткової перевірки та притягти до
відповідальності винних осіб.

ОСОБА_2 розглянула заяву позивача та після її перевірки 04.12.2007 року надала
відповідь (а.с.22), в якої інформувало позивача про наслідки розгляду її заяви
від 18.10.2007р. та наслідки перевірки відмовних матеріалів щодо ОСОБА_5 по її
заяві від 23.10.2007р., а саме про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від
01.11.2007р. (а.с.219), при цьому відповідач залишив поза увагою питання щодо
вжиття заходів працівниками міліції по встановленню особи, яка скоїла
правопорушення -вкрала телефон.

Тільки 01 квітня 2008 року відповідач
направив до Начальника Березівського РВ подання
про усунення порушень вимог ч.1 ст.22 КПК України при розгляді
матеріалів в порядку ст.97 КПК України, причин цих порушень і умов, що їм сприяють
(а.с.121) у якому зазначив недоліки, серед яких поверхове проведення перевірок
по матеріалах, де склад злочину відсутній у зв'язку з малозначністю
правопорушеня, не проведення жодних дій щодо встановлення осіб, які скоїли
правопорушення та притягнення їх до адміністративної відповідальності, та серед
таких випадків зазначений ІНФОРМАЦІЯ_5 за 2007 р. по заяві ОСОБА_1. про
викрадення мобільного телефону.

Суд не погоджується з запереченнями
відповідача¸ стосовно вжиття працівником Райвідділу усіх необхідних
заходів для вирішення заяв позивачки, з посиланням на постанову від
26.10.2007р. в якої зазначено, що при встановленні невідомих осіб, причетних до
вищевказаного факту притягнути їх до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП, та що під час
адміністративного правопорушення не передбачено проведення міліцією
оперативно-розшукових заходів, щодо встановлення осіб причетних до скоєння
адміністративних правопорушень. Також суд не погоджується з посиланням
відповідача на ч.2 ст.38КУпАП, стосовно строку притягнення порушника до відповідальності
протягом одного місяця з дня прийняття рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Конституції України
права людини та їх гарантії визначають зміст та направленість діяльності
держави.

Згідно ч.4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів власності, ця норма кореспондує з положеннями ст.41 Конституції.

Ст.2 Закону України „Про міліцію” визначає,
що основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян,
захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх
припиненням.

Згідно ст.10 Закону України „Про міліцію”
НОМЕР_1 від 20.12.1990р. міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана
припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах по
них, виявляти причини й умови, що сприяють вчиненню правопорушень, вживати в
межах своєї компетенції заходів до їх усунення.

Згідно ст. 250 КУпАП прокурор, заступник
прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів
при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право:
порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися
з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при
провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання;
давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти
правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів
впливу за адміністративні правопорушення; опротестувати постанову і рішення по
скарзі в справі про адміністративне правопорушення; зупиняти виконання
постанови, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Як вбачається з копій матеріалів
наглядового провадження НОМЕР_2 (а.с.205-220), інших матеріалів справи та це не
спростовано відповідачем, що під час розгляду заяви позивачки від 05.11.2007р.
відповідачем не перевірялось, чи вживає Березівський РВ заходи для встановлення
особи, яка скоїла провопорушення -вкрала мобільний телефон у ОСОБА_1., тому суд
ввжає, що з боку ОСОБА_2 під час здійснення нагляду за діями Березівського РВ
ГУМВС України в Одеській області по встановленню осіб, які скоїли
правопорушення проти права власності ОСОБА_1. була неправомірна бездіяльність.

Проте в наступному позивач вжив заходи
прокурорського реагування щодо недоліків у роботі працівників РВ у вигляді
подання від 01.04.2008 року.

Судом під час з'ясування обставин справи
та перевірки їх доказами не встановлено неправомірних дій відповідача.

Також суд вважає, що відсутня
бездіяльність з боку відповідача по непроведенню перевірки дій працівника
міліції ОСОБА_4. при розгляді її заяв від 23.10.07р., 28.10.07р., та закриттю
провадження по цим заявам, так як вбачається з копії наглядового провадження
НОМЕР_2 по скарзі позивача від 05.11.07р. ОСОБА_2 була проведена перевірка та
за її наслідками прийнята 04.12.2007 року постанова про скасування постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.11.07р. та направлення
матеріалів для проведення додаткової перевірки в Березівський РВ ГУМВС.

За результатами додаткової перевірки
14.12.2007 року Березівським РВ винесено постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи, але в зв'язку
з відсутністю в постанові П.І.Б. особи відносно якої відмовлено в порушенні
кримінальної справи, постановою ОСОБА_2 від 11.01.2008 року (а.с.152) скасовано
вказану постанову та матеріали перевірки направлені для проведення додаткової
перевірки до Березівського РВ. За результатами додаткової перевірки 13.02.2008
року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_6. та ОСОБА_7. за ст.6 п.2 КПК України (а.с.154). Вказана постанова
оскаржена не була, та як вбачається з
матеріалів справи органами МВС та прокуратури не було встановлено неправомірних
дій з боку осіб на які позивач вказувала в заяві від 23.10.2007р.

Таким чином суд не погоджується з
аргументами позивача, що з боку відповідача була неправомірна бездіяльність по
не проведенню перевірки дій працівника міліції ОСОБА_4.

Щодо вимог про
відшкодування матеріальної шкоди та
моральної шкоди, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають
задоволенню, так як згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичній
особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з
пояснень позивача та матеріалів справи
крадіжку вчинила невідома особа, також судом не встановлено причинного зв'язку
між крадіжкою мобільного телефону та діями/бездіяльністю відповідача під час
розгляду її скарги.

Пленум Верховного суду України у Постанові
НОМЕР_3 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди” у п.9. зазначив, що розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру
та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого,
тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь
зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням
потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

В судовому засіданні не підтверджено факту
заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового
характеру пов'язанних
з бездіяльністю відповідача.

Оцінюючи оскаржувані дії/бездіяльність
суб'єкта владних повноважень суд виходить із приписів ч.3 ст.2КАС України.

Згідно ч.2. ст.91 КАС України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень,
та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого
населеного пункту), тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути
240грн. як добові з урахуванням приїзду позивача з АДРЕСА_1 на 8-м судових
засідань в АДРЕСА_2 а саме: 06.05.2008р., 13.05.2008 року, 13.06.08р.,
10.07.08р. 22.08.08р., 11.09.08р., 10.10.08р., 13.11.08р., з розрахунку 30грн.
за добу відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 23.04.1999р.
НОМЕР_4 (зі змінами).

Щодо стягнення з відповідача витрат по
сплаті судового збору у розміру 21,50грн., то суд вважає, що стягненню підлягає
тільки сума 3,50грн., яка є обов'язковою для сплати позивачем при зверненні до
суду з позовом, сума що перевищує вказану є
зайво сплаченою, тому не підлягає стягненню.

Відповідно до ч.2 ст.89КАС України судовий
збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається
ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином позивач не позбавлений права
звернутися до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового
збору.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись
ст.ст.7-9,91,94,158,160,162,163КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльністю
ОСОБА_2 під час здійснення нагляду за діями Березівського РВ ГУМВС України в
Одеській області по встановленню осіб які скоїли правопорушення проти права
власності ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3,50грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
добові у розмірі 240грн.

В
решті позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення,
а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарженя.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного
апеляційного суду.

Постанова виготовлена у
повному обсязі 18 листопада 2008 року.

Суддя Е.А.Іванов