Справа № 22а-5562/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Любашевського В.П.,. Попко Я.С.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 17 грудня 2007 року у справі № 2а-122/07

за позовом ОСОБА_1

до Полонської районної державної адміністрації, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Полонського районного відділу земельних ресурсів та Малошкарівської
сільської Ради

про визнання неправомірним та скасування розпорядження
Полонської районної державної адміністрації про передачу земельної ділянки у
власність та державного акта на право приватної власності на землю та за
адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Полонської районної державної
адміністрації, Полонського районного відділу земельних ресурсів, третьої особи
- ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування розпоряджень Полонської
районної державної адміністрації про продовження договору оренди землі, -

В С Т А Н
О В И Л А :

У липні 2007 року
ОСОБА_1 звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом
до районної державної адміністрації та
ОСОБА_3 про скасування розпорядження Полонської райдержадміністрації від 02
квітня 2007 року №160 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею
1 га для ведення особистого селянського господарства та визнання недійсним
державного акта ОСОБА_3 на право приватної власності на цю землю, який
зареєстрований 20 квітня 2007 року. З адміністративного позову вбачається, що
ОСОБА_1., починаючи з 2003 року орендує земельну ділянку площею 16 га земель
сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів
Малошкарівської сільської Ради. 12 жовтня 2006 року між позивачем та Полонською
райдержадміністрацією поновлено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки
строком на 49 років. Про передачу позивачу земельної ділянки площею 16 га
складено акт приймання та передачі. Дана земельна ділянка виділена в натурі на
місцевості з встановленням межових знаків довгострокового зберігання. У травні
2007 році позивачу стало відомо, що два гектари земельної ділянки рішенням
Полонської РДА 02квітня 2007 року передано у приватне використання громадянам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (кожній по одному гектару і, на дану землю їм виготовлено
та видано державні акти на право приватної власності на землю, які
зареєстровані 20 квітня 2007 року. Тому позивач просив скасувати розпорядження
за №160 від 02 квітня 2007 року.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької
області від 17 грудня 2007 року в позові ОСОБА_1 до Полонської
районної державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Полонського
районного відділу земельних ресурсів та Малошкарівської сільської Ради про
визнання неправомірними та скасування розпоряджень Полонської РДА про передачу
земельних ділянок у приватну власність та державного акта на право приватної
власності - відмовлено.

Позови ОСОБА_2. та ОСОБА_3. задоволено. Визнано
неправомірними та скасовано розпорядження голови Полонської районної державної
адміністрації від 11 травня 2006 року №182/2006-р «Про поновлення з ОСОБА_1.
договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва» та від 15.12.2006 року №10/2006-р «Про внесення змін до
розпорядження голови Полонської РДА від 11 травня 2006 року №180/2006-р».

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному
порядку ОСОБА_1.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту
встановлення обставин справи , правильність їх юридичної оцінки в судовому
рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла
висновку про безпідставність апеляційної скарги
і законність постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно яких ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі ст. 59 ч.10 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визнаються незаконними лише з мотивів їхньої невідповідності
Конституції України або Законам України. В силу ч.1 ст.59 згаданого Закону Рада
в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У
відповідності до даної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування
з мотивів їхньої невідповідності Законові чи Конституції визнаються незаконними
в судовому порядку.

На підставі ст. 71 КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень,
обов'язок щодо доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову. Проте, Відповідач не надав судам достатніх доказів щодо
правомірності прийнятого рішення.

Згідно ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть
надаватись в оренду громадянам та юридичним особам, орендодавцями, що є їх
власниками або уповноваженими ним особами. Відносини пов'язані з орендою землі
регулюються законом.

Колегія суддів погоджується з тим, що незаконність
укладеного договору оренди між Полонською РДА та ОСОБА_1. від 16 квітня 2003
року правильно опротестована
прокуратурою району. Підтверджена в судах також невідповідність істотних умов
договору оренди, оскільки насправді до орендованих земель безпідставно включені землі водного фонду.
Натомість, суд першої інстанції підставно визнав законним видачу державних
актів на землю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З врахуванням викладеного вище, постанова суду першої
інстанції є законною, прийнятою з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права. Підстави для
скасування чи зміни рішення суду першої інстанції - відсутні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідно до
ст. 195 КАС України переглянуте в межах апеляційної скарги, так як судом
апеляційної інстанції під час здійснення апеляційного провадження не
встановлено порушень, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.195, 196. 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1; 206
КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову
Полонського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2007 року
- залишити без змін.

Дана ухвала
Львівського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
В.П. Любашевський

Суддя
Я.С. Попко