Справа № 22-а-8004/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Носа С.П.,

суддів - Яворського І.О., Попка Я.С.,

при секретарі - Сивулич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за апеляційною скаргою Державної митної служби України

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2008 року у справі № 2а-454/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Івано-Франківської митниці, Державної митної служби України

про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської
митниці (суд залучив до участі в справі в якості співвідповідача Державну митну
службу України), просив визнати нечинним наказ Державної митної служби України
від 04.12.2007 року № 1149-к «По особовому складу митних органів» в частині його
звільнення із займаної посади; визнати нечинним наказ Івано-Франківської
митниці від 08.01.2008 року № 2-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1»; поновити
його на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3
Івано-Франківської митниці; стягнути з Івано-Франківської митниці на його
користь 8139,76 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою
Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2008 року позов задоволено повністю.
Постанова мотивована наступним. При звільнені позивача з роботи допущено грубі
порушення ст. 61 Конституції України, вимог Дисциплінарного статуту митної
служби України, КЗпП України. Так, відповідно до ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду
за одне й те саме правопорушення. Частиною 1 ст. 147 КЗпП України та ст. 30
Дисциплінарного статуту митної служби України передбачено, що за порушення
трудової (службової) дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. За порушення службової дисципліни, яке допустив ОСОБА_1 15 січня
2007 року при митному оформленні вантажу, наказом Івано-Франківської митниці
від 4 квітня 2007 року № 83-к йому оголошено догану. І тільки за спливом восьми
місяців Державна митна служба України наказом № 1149-к від 4 грудня 2007 року
звільняє позивача із займаної посади посилаючись на ст. 16 Закону України « Про
державну службу» та ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією». На
виконання наказу Державної митної служби України Івано-Франківська митниця 8
січня 2008 року своїм наказом № 2-к звільняє позивача з роботи. Суд першої
інстанції прийшов до висновку, що наказ Державної митної служби України в
частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади є незаконним, оскільки позивач
перебував у трудових правовідносинах з Івано-Франківською митницею і такий
наказ вправі видавати керівник, якому надано право приймати на роботу та
звільняти з роботи працівників митної служби. Посилання на наказ Державної
митної служби України від 23.01.2008 року № 35, яким Державна митна служба
України взяла на себе функції призначення і звільнення з посад, суд не прийняв
до уваги, оскільки він виданий пізніше наказу № 1149-к, яким звільнено
позивача. Позивача звільнено з роботи через одинадцять місяців і дев'ять днів з
дня вчинення проступку, що є грубим порушенням ст. 148 КЗпП України та ст. 37
Дисциплінарного статуту митної служби України. Згідно довідки
Івано-Франківської митниці середньомісячний заробіток в позивача складав
3539,06 грн. У вимушеному прогулі ОСОБА_1 перебував два місяці дев'ять днів,
отже, суд стягнув з відповідача на користь позивача 8139,76 грн.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач Державна митна служба
України. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи,
неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, просить
постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в позові в повному обсязі,
з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до п. 2 ст. 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав
передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у
разі недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог,
передбачених статтею 16 цього Закону, а відповідно до ч. 1 даної статті
державний службовець не має права вчиняти дії, передбачені статтями 1 і 5
Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Під
час проходження державної служби ОСОБА_1 вчинив корупційні діяння, передбачені
п. ґ ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», а саме,
використовуючи своє службове становище, надав незаконну перевагу підприємцю
ОСОБА_2. Постановою Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2007 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даного корупційного діяння і на нього було
накладено штраф в розмірі 255 грн. і постанова набрала законної сили. Позивач
визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення.

Суд
першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що, припинивши держану
службу позивача, відповідачі повторно застосували до нього дисциплінарне
стягнення за одне порушення.

За порушення службової дисципліни, яке допустив ОСОБА_1 15 січня 2007 року
при митному оформленні вантажу наказом Івано-Франківської митниці від 04 квітня
2007 року № 83-к його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану.

Державну службу позивача, як зазначено вище, припинено не
за порушення службової дисципліни, а за недотримання пов'язаних із проходженням
державної служби вимог, а саме вчинення ним дій, передбачених ст. 5 Закону
України «Про боротьбу з корупцією». Тобто припинення державної служби ОСОБА_1
не є дисциплінарним стягненням у розумінні Дисциплінарного статуту митної
служби України та КЗпП України, а виконанням вимог ст. 30 Закону України «Про
державну службу», згідно якої підставою для припинення державної служби є
недотримання пов'язаних із проходженням державної служби і дана обставина є
безумовною підставою припинення державної служби.

З 1995 року ОСОБА_1 працював в органах Державної митної
служби, 25.10.1995 року прийняв присягу державного службовця, 19.06.1998 року
йому присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби 2 рангу», а
31.01.2003 року - «Інспектор митної
служби 3 рангу», що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією
присяги державного службовця.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні спорів, що
виникають з приводу проходження публічної служби (в даному випадку - про
поновлення на роботі), адміністративні суди повинні застосовувати положення
спеціальних законів, які регулюють спірні правовідносини, а норми Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП України) застосовуються у разі
відсутності в спеціальних законах відповідних норм, які врегульовують дані
правовідносини. Основним спеціальним законом, яким регулює правовідносини щодо
проходження державної служби є Закон України «Про державну службу», який
регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами
України права на державну службу, визначає загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.
Тому колегія суддів вважає неправильними висновки суду першої інстанції про
порушення відповідачами вимог КЗпП України, оскільки припинення державної
служби позивача було здійснене на підставі та в порядку, встановленому Законом
України «Про державну службу», який регулює правові відносини між сторонами у
справі з приводу проходження державної служби, і дані правовідносини повністю
врегульовані даним Законом, тому в даному випадку немає необхідності
застосовувати норми КЗпП України. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає
підставними та обґрунтованими доводи апелянта про те, що Законом України «Про
державну службу» не встановлено будь-яких обмежень щодо строків припинення державної
служби з підстав, зазначених у ст. 30 цього Закону. Тому висновки суду першої
інстанції про порушення відповідачами строку застосування дисциплінарного
стягнення та про те, що за одне порушення службової дисципліни до позивача було
двічі застосоване дисциплінарне стягнення є неправильними.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, суд неповністю з'ясував обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до
ст. 202 КАС України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, п.
3 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17
березня 2008 року скасувати та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до
Івано-Франківської митниці, Державної митної служби України про поновлення на
роботі - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Суддя-доповідач С.П.
Нос

Судді
І.О.
Яворський

Я.С.
Попко