Справа № 22ас-446/06
Суддя: Сундуков В.М.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22ас-446/2006г. Головуючий
36 Доповідач
інстанції Сундуков В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007
року колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого -
Сімоненко В.М. , суддів
- Сундукова В.М. , Колбіної Т.П., при секретарі - Павленко Є.О., за участю позивача ОСОБА_1,

представника
Управління праці та соціального захисту населення Нахімовської районної
державної адміністрації М. Севастополя -
Нестула О.В., представника Нахімовської районної
державної адміністрації М. Севастополя -
Марчука М. Н., розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нахімовського
районного суду м. Севастополя
від 17 вересня
2007р. по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Нахімовської районної
державної адміністрації м.
Севастополя про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги
ветеранові війни та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У серпні
2007р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління
праці та соціального захисту населення Нахімовської районної державної
адміністрації м. Севастополя (далі
УПтСЗН) та просив стягнути з відповідача недоплачену щорічну грошову допомогу
ветеранові війни в сумі 10829, 60 грн.
та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Вимоги
мотивовані тим, що він є ветераном
війни та має право на щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 5
мінімальних пенсій, але в період з
1999р. по 2007р. відповідач не в повному розмірі виплачував йому вказану
допомогу, чим заподіяв моральну шкоду у
вказаній сумі. Вказує, що
Конституційний Суд України визнав неконституційними положення Законів України
"Про бюджет" на 2004 і 2007 p.p.
щодо зупинення виплати вказаних соціальних пільг.

Постановою
Нахімовського районного суду м.
Севастополя від 17 вересня 2007р. ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати та задовольнити
його позов у повному обсязі, мотивуючи
свої вимоги тим, що судом порушені
норми матеріального та процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про
пропуск ним строку на звернення до суду та не вирішив питання про його право на
отримання соціальних виплат після ухвалення Конституційним Судом України
рішення про неконституційність положень Законів України "Про бюджет"
на 2004 і 2007 p.p. щодо вказаних
виплат.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що позивач ОСОБА_1 є учасником
бойових дій, що підтверджується
відповідним посвідченням, виданим
Нахімовським РВК від 01.11.1995 р. (арк.с.
4).

Згідно
із ст. 12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно
до ст. 95 Конституції України будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір та їх цільове спрямування визначається виключно законом про
Державний бюджет України.

Згідно з
п.8 ч.1 ст. 7 Бюджетного кодексу
України, бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями. Всі платежі можна здійснювати при наявності відповідного
бюджетного призначення ( ст. 23 Бюджетного Кодексу України).

Постановою
Кабінету Міністрів України № 652 від 22.04.1999 року та Законами України „Про
Державний бюджет України на 2000, 2001,
2002, 2003, 2004,
2005, 2006, 2007 p.p." встановлені
розміри виплат щорічної разової допомоги відповідно до Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в розмірах 20 грн.,
40 грн., 40 грн., 80 грн.,
90 грн., 120 грн., 250 грн.,
250 грн., 280 грн. відповідно. Як
встановлено судом, підтверджується
матеріалами справи та не заперечується сторонами, саме у цих розмірах позивачеві виплачені
вказані щорічні разові виплати (арк.с. 12).

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем правильно були проведені
виплати позивачу сум щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій, які встановлені у відповідності до Закону
України „Про Державний бюджет України" і,
таким чином, права позивача
відповідачем не порушені.

Рішенням
Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано
неконституційними положення Закону України „Про державний бюджет України на
2007 рік" щодо зупинення дій соціальних пільг громадян, в тому числі допомоги ветеранам війни до дня
9 травня.

Тому, колегія суддів вважає, що позивач має право на виплату разової
допомоги за 2007 рік.

Але
разом з тим, колегія суддів приймає до
уваги, що механізм виплат врегульований

Постановами
Кабінету Міністрів України № 425 від 31.03.2003р. та №177 від
18.02.2004р., якими виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики покладено на Міністерство фінансів та
Державне казначейство України для подальшого перерахування їх місцевим органам
праці та соціального захисту населення.

Таким
чином, Управлінням праці та соціального
захисту населення Нахімовської районної державної адміністрації м. Севастополя виплати були проведені лише в
межах та розмірах виділених коштів.

Тому
Управлінням праці та соціального захисту населення Нахімовської районної
державної адміністрації м. Севастополя
не є належним відповідачем по даним вимогам.

Крім
того, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що на
момент звернення позивача до суду з вимогами про стягнення недоплаченої
грошової допомоги за колішні роки,
сплив, встановлений ст. 100 КАС України, річний строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні
адміністративного позову.

Також
суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди через відсутність
порушень з боку відповідача та відсутності доказів спричинення моральної шкоди.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи
викладене, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга, відповідно до
ст. 200 КАС України, підлягає
залишенню без задоволення, а

Постанова
суду - залишенню без змін, оскільки суд
першої інстанції правильно відмовив позивачеві в позові до Управління праці та
соціального захисту населення Нахімовської районної державної адміністрації
м. Севастополя.

Керуючись
ст. ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Нахімовського районного суду м.
Севастополя від 17 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного місяця.