Справа № 2а-8748/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8748/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

03 грудня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до прокурора Харківської області Синчука Василя Людвіговича про
визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и
в:

Позивач в
порядку дміністративного судочинства ставить питання про визнання
неправомірними дій відповідача щодо не вирішення його інформіційного
запиту від 09.06.2008 року стосовно ходу
розслідування кримінальних справ, які зачіпають інтереси ОСОБА_2., представником за довіреністю якого він є, та
просить про зобов”язання відповідача надати
відповідь щодо його інформаційного запиту, який до теперішнього
часу не вирішено.

Представник
відповідача за довіреністю Воронько О.В. проти позову заперечує, посилаючись на
те, що звернення позивача вирішено у відповідності зі ст. 7 Закону України „Про звернення громадян”, тобто,
направлено за належністю до прокурора Балаклійського району Харківської
області, куди свого часу направлені кримінальні справи за підслідністю, про що
позивач повідомлений був листом 11.06.2008 року за вих. №2866.

Заслухавши
сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного
позову, виходячі зі слідуючих підстав.

Встановлено, що
ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2., на підставі довіреності останнього, звернувся
09.06.2008 року до прокурора Харківської області Синчук В.Л. стосовно ходу
розслідування кримінальних справ, які зачіпають інтереси ОСОБА_2.

Вказане
звернення позивача відповідною стороною розглянуто згідно зі ст. 7 Закону України „Про звернення громадян”, тобто,
направлено за належністю до прокурора Балаклійського району Харківської
області, куди свого часу направлені кримінальні справи, на які посилається
позивач, за підслідністю, про що позивач повідомлений був листом 11.06.2008
року за вих. №2866.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інформацію»

-Всі громадяни України, юридичні особи і
державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного
одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для
реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і
функцій.

Реалізація права на інформацію громадянами,
юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні,
економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні
інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Кожному громадянину забезпечується вільний доступ до інформації,
яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законами України.

Згідно зі ст. 32
вказаного Закону

-Під інформаційним запитом (надалі - запитом) щодо доступу до
офіційних документів у цьому Законі розуміється звернення з вимогою про надання
можливості ознайомлення з офіційними документами. Запит може бути
індивідуальним або колективним. Він подається у письмовій формі.

Громадянин має право звернутися до державних органів і вимагати
надання будь-якого офіційного документу, незалежно від того, стосується цей
документ його особисто чи ні, крім випадків обмеження доступу, передбачених цим
Законом.

Під запитом щодо надання письмової або усної інформації у цьому
Законі розуміється звернення з вимогою надати письмову або усну інформацію про
діяльність органів законодавчої, виконавчої та судової влади України, їх
посадових осіб з окремих питань.

Громадяни України, державні органи, організації і об'єднання
громадян (надалі - запитувачі) подають запит відповідному органу законодавчої,
виконавчої та судової влади, його посадовим особам.

У запиті повинно бути зазначено прізвище, ім'я та по батькові
запитувача, документ, письмова або усна інформація, що його цікавить, та
адреса, за якою він бажає одержати відповідь.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади України, їх
посадові особи зобов'язані надавати інформацію, що стосується їх діяльності,
письмово, усно, по телефону чи використовуючи публічні виступи своїх посадових
осіб.

У ст.33 цього Закону
передбачений термін
вивчення запиту на предмет можливості його задоволення, що
не повинен перевищувати десяти календарних
днів.

Протягом вказаного терміну державна установа письмово доводить до
відома запитувача, що його запит буде задоволено або що запитуваний документ не
підлягає наданню для ознайомлення.

Задоволення запиту здійснюється протягом місяця, якщо інше не
передбачено законом.

Аналогічний термін розгляду встановлюється і щодо запиту про
надання письмової інформації.

Згідно ст.4
Закону України „Про прокуратуру” діяльність органів прокуратури спрямована на
всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм
завданням захист від неправомірних посягань:

1) закріплених Конституцією України
незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та
економічної системи, прав національних груп і територіальних утворень;

2) гарантованих Конституцією, іншими законами
України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та громадянина;

3) основ демократичного устрою державної
влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.

Статтею 12
Закону України „Про прокуратуру” передбачено, що прокурор розглядає заяви і
скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких
віднесено до компетенції суду. Прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог
законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та посадовими особами, що відповідачем було не виконано.

Відповідно до
ст. 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку
покладаються:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових
рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового
характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян;

5) нагляд за додержанням прав і свобод людини і
громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Відповідно
до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.
2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином,
відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до ст. 2
КАСУ, а саме не вирішила питання позивача по суті відповідно до чинного
законодавства стосовно його інформаційного запиту від 09.06.2008 року, а тому
ці дії не можуть вважатися правомірними.

Згідно вимог
ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ,
де передбачено, що суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу,
таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який
закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де
передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією,
не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

А тому при таких
обставинах, вказані дії відповідача стосовно не надання відповіді
позивачеві щодо вказаного інформаційного
запиту, не можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони
направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції
України.

Керуючись
ст. ст. 9, 11, 159 КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22, 121 Конституції України, ст.
ст. 4, 12 Закону України «Про
прокуратуру», ст. ст. 9, 32-33 Закону України «Про інформацію», суд, -

п о с т
а н о в и в:

Позов
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії прокурора Харківської області Синчука Василя Людвіговича
щодо неналежного розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1від 9.06.2008 року.

Зобов'язати
прокурора Харківської області Синчука Василя Людвіговича розглянути вказаний
інформаційний запит відповідно до Закону України «Про інформацію».

Постанова
може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови
в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя -