Справа № 2-а-903/08
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2008-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-903/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2008 року
Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого
судді Катаєвої Е.В.

при
секретарі Юзефович
Ю.А.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління Південного оперативного командування Збройних сил
України, Військової Прокуратури
Південного регіону України про визнання дій незаконними, зобов'язання суб'єкта владних повноважень
вчинити дії по донарахуванню і виплаті грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до Штабу Південного оперативного командування
Збройних Сил України про визнання незаконними дій щодо нездійснення з
01.04.2006 року донарахування та виплати у повному обсязі належних за законом
сум грошового забезпечення, одноразової
грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і
бездоганну дисципліну, грошової допомоги
при звільнені з військової служби,
просив зобов'язати штаб Південного оперативного командування ЗС України
здійснити донарахування з 01.01.2006 року та виплату суми щомісячного грошового
забезпечення виходячи з розміру нових посадових окладів, встановлених

Постановами
КМУ №984 від 19.07.2006 року, з
урахуванням усіх раніше виплачуваних надбавок до грошового забезпечення
військовослужбовців у тому числі,
передбачених Указами Президента України №173 від 23.02.2002 року та №389
від 05.03.2003 року; здійснити донарахування і виплату суми матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових питань за 2006 рік, виходячи з розміру нових посадових
окладів, встановлених

Постановами
КМУ №268 від 09.03.2006 року та №984 від 19.07.2006 року, з урахуванням усіх раніше виплачуваних
надбавок до грошового забезпечення військовослужбовців у тому числі, передбачених Указами Президента; здійснити
донарахування та виплату в повному обсязі суми допомоги на оздоровлення при
надані щорічної відпустки за 2006 рік,
виходячи із розміру нових посадових окладів, встановлених

Постановами
КМУ, з урахування усіх раніше
виплачуваних надбавок до грошового забезпечення у тому числі, передбачених Указами Президента; здійснити
донарахування та виплату в повному обсязі одноразової грошової винагороди за
підтримання високої бойової готовності військ,
зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну за
повних 9 календарних місяців 2006 року,
виходячи з розміру нових посадових окладів, встановлених

Постановами
КМУ, з урахування усіх раніше
виплачуваних надбавок до грошового забезпечення у тому числі, передбачених Указами Президента; здійснити
донарахування та виплату в повному обсязі одноразової грошової винагороди за 25
років тривалої безперервної військової служби,
виходячи з розміру нових посадових окладів, встановлених

Постановами
КМУ, з урахування усіх раніше
виплачуваних надбавок до грошового забезпечення у тому числі, передбачених Указами Президента, наказом Міністра Оборони України №75 від
05.03.2001 року; здійснити донарахування та виплату в повному обсязі грошової
допомоги при звільнені з військової служби,
виходячи з розміру нових посадових окладів, встановлених

Постановами
КМУ, з урахування усіх раніше виплачуваних надбавок
до грошового забезпечення у
тому числі,

передбачених
Указами Президента, наказом Міністра
Оборони України №75 від 05.03.2001 року. Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що з 01.04.2006 року відповідач
безпідставно при нарахуванні та здійснені оплати його праці припинив
застосовувати при цьому Укази Президента України №389 від 05.05.2001 року, яким встановлена 50% щомісячна надбавка, а з серпня (після досягнення 25 років
безперервної служби) - 90%, Указ №173
від 23.02.2002 року щомісячну 100% надбавку грошового забезпечення, крім того незаконно не сплатив одноразову
грошову винагороду за 20 років тривалої безперервної військової служби на
підставі Положення про порядок виплати грошового забезпечення, затвердженого наказом №75 від 05.03.2001 року
Міністра Оборони України та наказу військового прокурора Південного регіону
України №328 від 07.08.2006 року. При цьому з 01.01.2006 року здійснити
перерахунок грошового забезпечення з урахуванням нового розміру посадового
окладу, нової надбавки за високі
досягнення в праці або за виконання особливо важної роботи, у розмірі 100 %, а з 01.04.2006 року з урахуванням нового
посадового окладу із збереженням раніше виплачуваних видів грошового
забезпечення.

У
судовому засіданні позивач посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві підтримав вимоги у
повному обсязі.

За
клопотанням представника відповідача суд 13.12.2007 року, за згодою позивача, допустив заміну здійснив заміну первинного
відповідача Штабу Південного оперативного командування Збройних Сил України на
належного - Управління Південного оперативного командування Збройних сил
України, а також, з урахуванням заперечень позивача, притягнув до участі у якості другого
відповідача Військову Прокуратуру Південного регіону України(а.с. 56-57).

Представник
відповідача Управління ПОКЗС та представник Військової прокуратури заперечували
проти задоволення позову та пояснили, що
після прийняття у 2006 році КМУ України постанови №268, а у подальшому №984 всі питання стосовно визначення, нарахування та виплати грошового забезпечення
військовослужбовців, які проходять
службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, повинні вирішуватись (і вирішуються на
практиці) виключно за новими умовами. І ті надбавки, які не зазначені у пункті 5 Постанови не
можуть застосовуватись до позивача.

Вислухавши
пояснення позивача, представників
відповідачів, дослідивши та
проаналізувавши надані ними докази, суд
встановив, що з 2003 року по жовтень
2006 року, позивач проходив службу у
військової прокуратурі Південного регіону України на посаді старшого слідчого у
військовому званні „підполковник юстиції". Наказом заступника Міністра
оборони України №23 від 19.09.2006 року ОСОБА_1 звільнено зі Збройних Сил
України за станом здоров'я та наказом військового прокурора Південного регіону
України за №322 від 11.10.2006 року його виключено із списків особового складу
військової прокуратури (а.с. 27).

В силу
статті 52 Закону України „Про прокуратуру" грошове утримання прокурорів
військових прокуратур здійснюється Міністерством оборони України.

Всі
видатки на виплату грошового забезпечення здійснюються на підставі відповідних
наказів військових прокурорів (у тому числі встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, надання допомоги та преміювання). Таким
чином, рішення про виплату належних норм
грошового забезпечення відносно військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на
прокурорсько-слідчих посадах,
приймаються (в межах норм грошового забезпечення, установлених нормативно-правовими актами)
приймаються військовими прокурорами та оформлюються відповідними наказами.

Так
21.06.2003 року і 05.01.2004 року військовим прокурором Південного регіону
України були видані накази про виплату щомісячних надбавок за безперервну
військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби на підставі Указу
Президента №389 від 05.05.2003 року „Про надбавки військовослужбовцям Збройних
сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації державної

прикордонної
служби України та Управління державної охорони України за безперервну
службу" (а.с. 79-80).

Сторони
не оспорювали в суді того факту, що
після прийняття Постанови №268 військовим прокурором Південного регіону України
накази аналогічного змісту про виплату щомісячних надбавок за безперервну
військову службу не видавались.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 „Про упорядкування
структури та умов оплати праці апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (далі

Постанова
№268) встановлено нові умови оплати праці працівників прокуратури та нові
розміри посадових окладів.

Пунктом
5 Постанови №268 передбачено, що грошове
забезпечення військовослужбовців, які
проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу, інших виплат,
встановлених цією постановою, а
також окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років, установлених у розмірі та порядку, що визначаються законодавством для
військовослужбовців.

Виплата 100
% надбавки та щомісячної надбавки за безперервну військову службу для
зазначеної категорії осіб Постановою не передбачено.

В цьому
ж пункті Постанови №268 вказано, що на
зазначених осіб військової прокуратури не розповсюджується дія постанови
Кабінету Міністрів України „Про порядок і норми грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань..." від
07.02.2001 року №104 (далі

Постанова
№104), якою встановлена 100 відсоткова
надбавка та щомісячна надбавка за безперервну військову службу.

Тобто
Постановою №268 чітко визначено, що
військовослужбовці, які проходять службу
в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, не можуть отримувати додаткові види грошового
забезпечення, які встановлені для
військовослужбовців.

Постановою
КМУ України №984 від 19.07.2006 року „Про деякі питання оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та
інших органів" визначено, що
перерахунок заробітної плати працівникам проводити згідно з цією постановою
починаючи з 01.04.2006 року.

З метою
впорядкування умов оплати праці працівників органів державної влади Президент
Указом №272 від 30.03.2006 року визнав таким,
що втратив чинність Указ Президента України №349 від 18.04.2002 року
„Про деякі заходи щодо матеріального забезпечення працівників прокуратури у
зв'язку з додатковими навантаженнями",
яким військовослужбовцям військових прокуратур в свій час посадові
оклади були збільшені на 50%.

18.12.2007 року Указом Президента України N 1234/2007 у
зв'язку з упорядкуванням грошового
забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу з
01.01.2008 року втратив чинність Указ Президента України №389/2003 від
05.05.2003 року „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України
за безперервну службу".

Аналізуючи
у сукупності діюче законодавство, яке
регулює оплату грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на
прокурорсько-слідчих посадах, суд
вважає, що після прийняття Кабінетом
Міністрів України Постанови №268,
нарахування грошового забезпечення офіцерам військових прокуратур можливо
виключно згідно змісту її п'ятого пункту.

Зазначена
позиція узгоджується з частиною 2 статті 46-1 Закону України „Про
прокуратуру", згідно якої на
позивача поширюються усі види забезпечення,
встановлені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил та
відповідає загальному принципу
умов оплати праці
працівників установ і

організацій, що фінансуються з бюджету - вони за статтею 8
Закону України „Про оплату праці" визначаються Кабінетом Міністрів
України, який також наділений
повноваженнями щодо визначення грошового забезпечення військовослужбовців
згідно статті 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
оскільки відповідно до пункту З статті 116 Конституції України саме Кабінет
Міністрів України: забезпечує проведення фінансової, цінової,
інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й
зайнятості населення, соціального
захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Наказом
Військового прокурора Південного регіону України №238 від 07.08.2006 року
ОСОБА_1 передбачена виплата згідно наказу МО України №75 від 05.03.2001 року
матеріальну винагороду за 20 років тривалої безперервної військової служби (а.
с. 69).

Проте
суд вважає, що відповідач по справі -
Управління Південного оперативного командування Збройних сил України правомірно
не здійснює оплату зазначеної надбавки,
так як вона не передбачена Постановою №268.

Необхідно
зазначити, що відповідно до Указу
Президента України №389 від 05.05.2003 року „Про надбавки військовослужбовцям
Збройних сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації
державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу" (на який посилається позивач) Міністру оборони
України надано лише право, а не
обов'язок, встановлювати щомісячні
надбавки за безперервну військову службу,
і тому не є безумовною підставою для її нарахування у періоді з
01.04.2006 року по 01.01.2008 року.

Підсумовуючи
вищевикладене суд прийшов до висновку,
що при здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення
Управління Південного оперативного командування ЗС України діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між: будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку, а потому позовні вимоги ОСОБА_1
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.
ст. 2, 7,
8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Південного оперативного командування
Збройних сил України, Військової
Прокуратури Південного регіону України про визнання дій незаконними, зобов'язання суб'єкта владних повноважень
вчинити дії по донарахуванню і виплаті грошового забезпечення - відмовити.

Постанову
може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до
Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення постанови,
а також подання апеляційної скарги до Одеського окружного
адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.