Справа № 22-а-5833/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2008
року

м. Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Бенедик А.П.

Суддів - Калиновського
В.А.,Кононенко З.О.

за участю:

секретаря -
Лаба О.П.

з викликаних та повідомлених осіб в судове
засідання ніхто не прибув

розглянувши у судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.
Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою
Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від
09.07.2008 року по справі № НОМЕР_1

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок щорічної допомоги та забезпечити виплату
недорахованої щорічної допомоги ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,
ОСОБА_1, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради по застосуванню, при
виплаті грошової допомоги за 2007 рік, положень законів про бюджет, які
обмежують обсяг його права на разову грошову допомогу, встановлену Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; стягнути
з відповідача суму недосплаченої разової грошової допомоги, як учаснику
бойових дій, за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн.; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради компенсувати йому втрату частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати, відповідно Закону України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1в сумі
212,44 грн., згідно розрахунку.

Постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 09.07.2008 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано
протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради щодо не проведення перерахунку разової грошової допомоги
та виплати недосплаченої суми разової грошової допомоги Федорченку Ігорю Івановичу за 2007 рік;
зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської
ради здійснити Федорченку Ігорю
Івановичу перерахунок разової грошової допомоги за 2007 рік у розмірі ,
визначеному ст.13 Закону України ____________________________________________________________________

Справа
№22-а-5833/08 Головуючий 1 інстанції:
Шершак М.І..

Категорія: 47
Доповідач: Калиновський В.А.

«Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»; в іншій частині позовних вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

Не
погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він
просить скасувати оскаржувану постанову.

В
обґрунтування вимог апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Бюджетного Кодексу України,
ст. 95 Конституції України, ст. 52 КАС України.

Позивачем подано заперечення на
апеляційну скаргу в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості
постанови суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій і
має право на пільги, встановлені законодавством України .

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій
щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому числі
і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України «Про
Державний бюджет України» на відповідний рік. Іншого порядку визначення розміру
мінімальної пенсії за віком в Україні не встановлено.

Згідно ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банку.

Впродовж 2004-2007 років Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради проводило нарахування та виплату вказаної щорічної
разової грошової допомоги позивачу в розмірах, які значно менші за визначені
ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту». Зазначену обставину представник Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської ради не заперечував в своєму відгукові на
позов. В серпні 2007 року позивач звернувся до Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської ради з приводу проведення перерахунку раніше
виплаченої грошової допомоги, але йому було в цьому відмовлено з посиланням на
Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (а.с.4-10).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що, відповідно до ст. 2 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», права та пільги
встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу
РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права
і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами
прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Крім того рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік», яким зокрема зупинено на 2007 рік дію ч.5 ст. 13 Закону
України«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 29,
за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги, відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
учасникам бойових дій здійснюється в межах визначених цим Законом.

Незважаючи на зазначені вище вимоги Законів України та положення Рішення
Конституційного суду України від 09.07.2007 року „Справа про соціальні гарантій
громадян", яке має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виниклу внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, відповідач,
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради,
отримавши письмову вимогу позивача про усунення допущених порушень при
проведенні нарахування та виплаті разової щорічної грошової допомоги,
неправомірно не вжив жодних заходів щодо поновлення порушених прав позивача.

Посилання представника Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради на те, що спірні виплати проводяться за рахунок коштів
Державного бюджету України, а головним розпорядником цих коштів є Міністерство праці та соціальної політики
України не має значення для вирішення даної справи, оскільки, як
встановлено судом і підтвердив у свої запереченнях сам представник відповідача,
обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення
покладено саме на Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради, яке мало при проведенні
нарахування та виплаті цих коштів діяти у межах та спосіб визначений
Законом України та Конституції. Питання стосунків між суб'єктами владних
повноважень щодо отримання в повному обсязі фінансування виконання положень
Законів України не може погіршувати соціальний захист позивача та розмір
гарантованих йому Законом соціальних виплат.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання протиправною
бездіяльності Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради щодо не проведення
перерахунку разової грошової допомоги позивачу за 2007 рік; зобов'язання
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
здійснити йому перерахунок разової грошової допомоги недосплачених сум разової
грошової допомоги за 2007 рік.

Щодо позовних вимог про компенсацію доходів в зв'язку з порушенням строку
виплати, відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №НОМЕР_1 від
19.02.2000 року, то суд першої інстанції
дійшов висновку, що в задоволенні позову і цій частині слід відмовити,
оскільки зазначений Закон не може бути застосовуватись до даних правовідносин,
так як самим Законом це не передбачено.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку
недосплачених сум разової грошової допомоги за 2007 рік він обраховував її
виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в сумі 410,06 грн. Однак Законом
України від 15.03.2007 року № 749-У було змінено розмір прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність і з 01.04.2007 року (на час, коли
позивачу проводилась виплати разової грошової допомоги) він складав 406 грн.
Виходячи з цього, для повноцінного дотримання і захисту прав позивача, суд
першої інстанції вважав за необхідне не визначати суму недосплаченої разової
грошової допомоги, зобов'язавши Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради здійснити її перерахунок та виплату
недосплачених сум разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі, визначеному
ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту».

Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі,
виплачується разова грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії
за віком.

Згідно ст. 17 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, фінансування витрат,
пов'язаних з введенням
в дію цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів.

Відповідно до ст. 29 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік»,
зупинено дію частин п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які визначали
кратність виплат щорічної допомоги до 5 травня залежно від розміру мінімальної
пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
у справі за поданням 46
народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(«Справа про соціальні гарантії громадян»), визнано такою, що не відповідає
Конституції України (є неконституційною)
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою зупинено
дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач
15.11.2007 року звертався до відповідача
по справі, із заявою про перерахунок здійсненої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік, у відповідності до ч. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

22.11.2007 року на своє звернення позивач отримав
відповідь, в якій відповідач відмовив у
здійсненні перерахунку зазначеної допомоги, посилаючись на те, що всі виплати
позивачу було здійснено у відповідності до ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Колегія суддів, вважає такі дії відповідача
незаконними та неправомірними, оскільки з моменту прийняття Конституційним
Судом України рішення щодо неконституційності положення ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет
на 2007 рік”, ця норма Закону втратила чинність, а тому на момент звернення
позивача із заявою до відповідача про перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік були чинними частини п'яті статей 12, 13, 14
та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування
законодавчої неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової
допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, колегія суддів, вважає хибними, з таких
підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам
право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка була чинною на
час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачу
право на соціальний захист, щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному
до мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі встановленому
зазначеним законом та не мав права відмовляти позивачу у задоволенні позову з
підстав не визначення в законодавстві України розміру мінімальної пенсії за
віком, який підлягає застосуванню при
розрахунку разової щорічної допомоги до 5 травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України,
у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує
закон, що регулює подібні правовідносини.

Ст.62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що
для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу
першого ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої ст.62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»,
збільшений на 1%.

Станом на 05 травня 2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень
(406х1:100=4,06; 406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом.

Таким чином, законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком,
які призначені особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, збільшений на 1%.

Отже,
питання щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні розміру пенсії, призначеної за іншими законами та
при розрахунку щорічної разової допомоги до 5 травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів, вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який
регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного Закону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно задовольнив
вимоги позивача в частині визнання протиправними дій Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради при обмеженні виплати
разової грошової допомоги, встановленої Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік; стягнув з Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради на користь ОСОБА_1
недоплачену разову грошову допомогу за
2007 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що вимога позивача, щодо відшкодування втрати
частини доходу задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», під доходами слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають
разового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога. Тобто позивач отримує грошовий дохід
разового характеру, а тому він не має права на грошову компенсацію у зв'язку з порушенням строків виплати.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів вважає, що постанова Зарічного
районного суду м. Суми від 09.07.2008 року
по справі № НОМЕР_1 прийнята з
дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її
скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради на постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 09.07.2008 року
по справі № НОМЕР_1- залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного
суду м. Суми від 09.07.2008 року по
справі № НОМЕР_1 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської
ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити
перерахунок щорічної допомоги та забезпечити виплату недорахованої щорічної
допомоги - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) А.П.
Бенедик

Судді (підпис) В.А. Калиновський

(підпис) З.О. Кононенко

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний
11.11.2008 року

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду
В.А. Калиновський