Справа № 22-а-2756/08
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Мясоєдова С.С. справа № 22-а - 2756/08
Суддя - доповідач Дяченко С.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2008
року м.
Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді Дяченко С.П., суддів Сіваченко І.В.,
Василенко Л.А.,

при секретарі Безрукової В.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 21 січня 2008 року по справі № 2-а-747/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання провести
перерахунок пенсії та стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня
2008 року позов ОСОБА_1 про визнання
дій Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці незаконними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії та стягнення заборгованості - задоволено. Визнано дії посадових
осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці щодо нарахування та
виплати пенсії ОСОБА_1
незаконними; зобов'язано перерахувати пенсію , виходячи з 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75
% мінімальної пенсії за віком; з подальшим перерахуванням пенсії відповідно до
змін діючого законодавства.

Суд
першої інстанції встановив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії. 01.04.2003 року позивачу була встановлена 3
група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з участю у ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, а з 27.03.2006 року - 2 група інвалідності.
Розміри пенсії йому визначаються ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у
розмірі 8 мінімальних пенсій та
додаткова пенсія - 75 % мінімальних пенсій за віком, яка склала з 01 січня 2007
року - 380 грн., з 01 квітня 2007 року - 406 грн., з 01 жовтня 2007 року - 411
грн.

Суд при
вирішенні спору виходив з того, що позивачу, як особі, яка постраждала у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановлена 2 група інвалідності згідно
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, позивач мав право на пенсію у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткову пенсію у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Не
погоджуючись з рішенням суду, відповідач
подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідач
обґрунтував вимоги тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванням після
Чорнобильської катастрофі, тому Управління Пенсійного фонду виходило з розміру
19,91 грн., який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від
03.01.2002 року № 1 для порядку обчислення пенсій для таких осіб у зв'язку з
інвалідністю, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи. А встановлений
розмір мінімальної пенсії ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на позивача не поширюється тому, що йому пенсія
призначалася не по цьому Закону, а по іншому - Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Сторони
у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову змінити.

Аналізуючи норми
права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору треба
керуватися ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою розмір пенсій
для інвалідів 2 групи не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Мінімальний розмір
пенсії за віком з 01 січня 2007 року встановлений у розмірі- 380 грн., з 01 квітня 2007 року -
406 грн., з 01 жовтня 2007 року - 411 грн.

Позивач звернувся для нарахування пенсії у
липні 2007 року і тому розмір його пенсій повинен бути призначений у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком у сумах, які встановлені у відповідні періоди.

Таким чином,
доводи відповідача про призначення пенсії постраждалим виключно за нормами, які
встановлені Постановами Кабінету Міністрів України, не можуть прийматися до
уваги, оскільки вказані правовідносини регулюються Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в якому чітко вказані розміри таких пенсій.

Ствердження відповідача
про те, що ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» про розміри пенсій стосується лише пенсіонерів, яким пенсія
призначена за цим Законом, не відповідає дійсності.

Виходячи з
принципів адміністративного судочинства - верховенства права та законності, що
визначає пріоритетність Законів над іншими нормативними актами, судова колегія
вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини,
у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Разом з тим, помилковим є рішення суду, щодо зобов'язання
відповідача робити і на майбутнє перерахунок пенсії, оскільки можливо приймати
судове рішення тільки щодо порушених прав позивача. В решті постанова суду є законною
і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому
рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Брянці Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 21 січня 2008 року по справі № 2-а-747/08
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання
дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - змінити.

Вилучити з абзацу третього резолютивної частини постанови
слова : “...та в подальшому робити перерахунки його пенсії у разі підвищення
розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму”, в
іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:
Дяченко С.П.

Судді:
Сіваченко І.В.

Василенко Л.А.

З
оригіналом згідно:

Суддя -
доповідач
Дяченко С.П.