Справа № 2а-63/08
Суддя: Стародуб Г.А.
Дата ухвалення: 2008-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа 2а - 63/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2008 р.
Красноперекопський
міськрайонний суд АР
Крим

У складі:
судді
Стародуб Г.А.

при секретарі Іванової Ю.А.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Красноперекопську

справу за
адміністративним позовом Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції доОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у розмірі
15976,98 гр. і ОСОБА_1 до
Красноперекопської об'єднаної Державної податкової інспекції
про визнання недійсним
податкової вимоги № /0 від 13.04.2007 р. про
стягнення податкового боргу
у розмірі 15976,98 гр.

В С Т А Н
О В И В:

Красноперекопська об'єднана Державна
податкова інспекція звернулась
з позовом до
суду до ОСОБА_1.
про стягнення податкового
боргу у розмірі
15976,98 гр.

У ході розгляду справи
ОСОБА_1. звернувся до
суду з адміністративним позовом
до Красноперекопської ОДПІ
про визнання недійсним
податкової вимоги № /0 від 13.04.2007 р. про
стягнення з нього
податкового боргу у
розмірі 15976,98 гр.

Ухвалою суду від
20.05.2008 р. обидві справи об'єднанні
в одне провадження.

Свої позовні
вимоги позивач мотивує
тим, що 31.03.2007 р.
ОСОБА_1. надав до
Красноперекопської ОДПІ декларацію
про доходи за 2006
рік, згідно якої останній
задекларував спадкове майно, отримане ним,
яке складалось з грошового
вкладу на суму 6534,10 гр. -
згідно копії свідоцтва
про право на
спадщину від 16.02.2006 р., майнового
паю, вартістю 11635 гр.,
земельного паю, вартістю
108751,68 гр., згідно
копій свідоцтв про
право на спадщину.

Після отримання
декларації
Красноперекопською ОДПІ був
зроблений розрахунок податку
з доходів фізичних
осіб, що підлягає сплаті
до бюджету, який
склав 15976,98 гр. і був
погоджений з ОСОБА_1

Відповідно до п.18.3
ст.18 Закону України
“ Про податок з
доходів фізичних осіб”
від 22.05.2003 р. №
889 -1У та згідно
з п.п. “г” п.п. 4.2.2 ст.4 Закону України “ Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами
та державними цільовими
фондами” було винесене
податкове повідомлення від
13.04.2007 р. № /0 на
суму податкового зобов'язання
по податку з
доходів фізичних осіб
в розмірі 159761,98 гр.
і направлене ОСОБА_1.,
яке було ним
отримане 21.04.2007 р.

Також на адресу
ОСОБА_1. були направлені
дві податкові вимоги.

Не дивлячись
на те, що повідомлення
і податкові вимоги
відповідачем були отриманні,
заборгованість з податку
доходів з фізичних осіб у розмірі
15976,98 гр. на цей
час відповідачем не
погашена, у зв'язку
з чим Красноперекопська ОДПІ
змушена звернутись до
суду.

Відповідач свої
позовні вимоги мотивує
тим, що після смерті
свого батька -ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1р., він прийняв
спадщину у вигляді:
земельного паю, вартістю 108751,68 гр., майнового
паю, вартістю 11635 гр.,
грошового вкладу в
розмірі 6534,10 гр. ,
задекларувавши спадщину у
Красноперекопській ОДПІ.

Виходячи з розміру
задекларованої спадщини податкова інспекція
нарахувала податок, який
підлягав сплаті в
державний бюджет в
розмірі 15976,98 гр., на
підставі п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У. Тобто,
податкова інспекція застосувала
податок на спадщину, як
на об'єкт комерційної
власності, у розмірі
13% , не дивлячись
на те, що спадщина
ним прийнята на
підставі першого ступеня
споріднення.

Таким чином,
застосування
Красноперекопською ОДПІ цього
Закону суперечить діючому
законодавству, оскільки
згідно з ст. 3 Закону
України “ Про
цінні папери та
фондову біржу”, визначений
вичерпний перелік цінних
паперів, серед яких
сертифікат на право
на земельний пай
не значиться. Також не
може виступати сертифікат
на право на земельну
частку (пай) корпоративним правом, оскільки він
не підпадає під
визначення корпоративного права, передбаченого ст.167
ГК України.

Також відповідач неправомірно оподаткував податком
з доходів фізичних
осіб вклад, розміщений
спадкодавцем в установах колишнього
Ощадбанку СРСР, оскільки
згідно Закону України “ Про
державні гарантії відновлення
вкладів громадян України”,
такі вклади визнані
державним боргом України перед
населенням і до теперішнього часу
не погашені.

Зважаючи
на те, що
Красноперекопська ОДПІ невірно
застосувала Закон, оподаткувавши прийняту
ним спадщину у
розмірі 13 % , позивач просить суд
визнати податкове повідомлення - рішення Красноперекопської ОДПІ
№ /0 від
13.04.2007 р. недійсним.

Вислухавши представника Красноперекопської ОДПІ
Джемілєву Е.Ю., яка
підтримала заявлені вимоги
Красноперекопської ОДПІ у
повному обсязі і
наполягає на їх
задоволенні, а що стосується позовних
вимог ОСОБА_1, то вважає,
що заявлені ним
вимоги не підлягають
задоволенню у зв'язку
з тим, що
отримана ОСОБА_1. спадщина
є об'єктом комерційної
власності поряд з
корпоративним правом, а тому згідно
з п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У, вищезазначена
спадщина оподатковується податком
з доходів фізичних
осіб у розмірі 13 %,
окрім того, ОСОБА_1
пропущений річний строк
звернення до суду з
адміністративним позовом, передбачений
ст. 99 КАС
України, оскільки податкове
повідомлення № /0 від
13.04.2007 р., отримане
ним 21.04.2007 р. ,
а з вищевказаним позовом
до суду він
звернувся лише 19.05.2008 р., підстав
для його поновлення
суду не надав,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги
Красноперекопської ОДПІ задоволенню
не підлягають, позовні
вимоги позивача ОСОБА_1.
підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1р. помер ОСОБА_2
після смерті якого,
його син ОСОБА_1,
прийняв спадщину у вигляді:
сертифікату на право
на земельну частку (пай), розміром 4,77 в
умовних кадастрових гектарах,
вартістю 108751,68 гр.,
майновий пай у ПСП
“ Нива” на суму
11635 гр., та грошових
внесків у розмірі суму
6534,10 гр. з належними
відсотками та компенсаціями, які
зберігаються на рахунках
спадкодавця у філії
Ощадбанку № 4562 с. Братське, Красноперекопського р-ну
згідно свідоцтв про
право на спадщину
за законом від
16.02.2006 р.

На вимоги
Красноперекопської ОДПІ ОСОБА_1.
задекларував за 2006 рік
доходи у вигляді
вищезазначеної спадщини у розмірі 126920,78 гр., яка
була отримана ним,
як спадкоємцем першої
черги.

На суму
спадщини ОДПІ, згідно п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У та
п.п.”г” п.п. 4.2.2 ст. 4 Закону
України “ Про
порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та
державними цільовими
фондами”, винесло та
направило ОСОБА_1 податкове повідомлення
№ /0 від 13.04.2007
р. про сплату
податку 13% від
оцінки успадкованого майна,
що підлягає сплаті до
бюджету у розмірі
15976,98 гр., яке
ним було отримане
21.04.2007 р.

Виходячи з того,
що Красноперекопська ОДПІ
невірно застосувала Закон,
оподаткувавши прийняту спадщину
у розмірі 13 % ,
ОСОБА_1 19.05.2008 р. звернувся
до суду про
визнання податкового повідомлення - рішення Красноперекопської ОДПІ
№ /0 від
13.04.2007 р. недійсним.

Відповідно до підпункту “в” п. 13.1 ст.13 Закону України
“ Про податок з доходів фізичних осіб”
від 23.05.2003 р., об'єктом
спадщини платника податку є
об'єкт комерційної власності, а
саме цінний папір ( крім
депозитного Ощадного, іпотечного
сертифіката), корпоративне право,
власність на об'єкт
бізнесу, як такий, тобто
власність на цілісний
майновий комплекс, інтелектуальна
( промислова) власність або право
на отримання доходу
на неї.

Згідно з частиною ” в” підпункту
13.2.1 пункту 13.2 ст.13
Закону України “ Про
податок з доходів фізичних осіб” ( в ред. від 23.05.2003
р.) оподаткування за ставкою
п.7.1 ст. 7 цього Закону
підлягає вартість об'єктів комерційної
власності, у т.ч. корпоративне
право, успадковане членом сім'ї
спадкодавця першого ступеня споріднення, то сума
податку складає 13% від
оцінки успадкованого майна.

Закон України “ Про цінні
папери та фондову біржу”
визначає цінні папери, як
грошові документи, які
засвідчують право володіння
або відносини позики,
визначають взаємовідносини між
собою, яка їх
випустила, та їх
власником і передбачають
виплату прибутку у
вигляді дивідендів або
відсотків, а також
можливість передачі грошових
та інших прав,
що випливають з
цих документів, іншим
особам. Статтею 3
цього Закону передбачено
вичерпний перелік видів
цінних паперів, серед
яких сертифікат на право
земельної частки ( пай) не
зазначений.

Згідно з п. 1.4 ст. 1
Закону України “ Про
оподаткування прибутку
підприємств” сертифікат на
право земельної частки ( пай) і
свідоцтво про право
власності на майновий
пай також не
можна вважати цінними
паперами, оскільки ці
документи не засвідчують
право володіння або
відносини позики і
не відповідають вимогам,
установленим законодавством про цінні
папери.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу
України , корпоративні права -
це права особи,
частка якої визначається
в статутному фонді
( майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь
цієї особи в
управлінні господарською організацією,
отримання певної частки
прибутку ( дивідендів)
даної організації та
активів у разі
ліквідації останньої відповідно
до Закону, а
також інші правомочності, передбачені
законом та статутними
документами.

Виходячи з вищевикладеного не
може бути віднесеним до
об'єктів спадщини платника
податку, як корпоративне
право, отриманий ОСОБА_1.
у порядку спадщини
сертифікат на право
земельної частки ( пай).

Відповідно до Національного
стандарту № 1 “ Загальні
засади оцінки майна
і майнових прав”,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від
10.09. 2003 р. № 1440,
цілісний майновий комплекс -
це об'єкт, сукупність
активів якого дає
змогу проводити певну
господарську діяльність. Цілісними
майновими комплексами є
підприємства, а також
їхні структурні підрозділи ( цехи, виробництва, дільниці тощо),
які можуть бути
виділені в установленому порядку в
самостійні об'єкти з
подальшим складанням відповідного
балансу та можуть
бути зареєстровані як
самостійні суб'єкти господарської
діяльності.

Таким чином, право
на земельну частку ( пай) , посвідчене
сертифікатом, та свідоцтво
про право власності
на майновий пай,
видане Братською сільською
радою, Красноперекопського р-ну ,
не можна віднести
до жодного з
різновидів об'єктів комерційної
власності.

Згідно
Закону України “ Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України”
№537/96 від 21.11.1996 р. встановлені
зобов'язання держави перед
громадянами України, які
внаслідок знецінення втратили
грошові заощадження , поміщені в
період до 02.01.1992 р. в
установи Ощадного банку
СРСР та державного страхування СРСР, що
діяли на території
України, а також державні
цінні папери: облігації
Державної цільової безпроцентної
позики 1990 р., облігації Державної внутрішньої виграшної
позики 1982 р., державні
казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного
банку СРСР. Компенсація громадянам
України втрат від
знецінення грошових заощаджень
проводиться виключно в грошовій
формі за рахунок Державного бюджету
України, починаючи з 1997
р. Кошти для компенсації
заощаджень громадян визначаються
в Державному бюджеті
України окремою статтею. Порядок
перерахування коштів з
Державного бюджету України
установам Ощадбанку України
та колишнього Укрдержстраху визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно
п.п.” Д” п.13.1. ст.. 13 ЗУ “Про податок з доходів фізичних осіб “ № 889 від
22.05.2003 року з змінами внесеними Законом України “Про внесення змін до
закону України “ Про податок з доходів
фізичних осіб щодо оподаткування
спадщини” від 19.01.2006 року № 3377, як
об'єкт спадщини платника податку з метою оподаткування визначені кошти, а саме
готівкові кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у
банках та небанківських фінансових установах. У тому числі депозитні ( ощадні)
, іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю.

Підпунктом 13.2.1.
пункту 13.2. ст. 13 цього Закону України
з змінами внесеними Законом України “ Про
внесення змін до
Закону України “ Про податок з
доходів фізичних осіб” щодо
оподаткування спадщини” від 19.01.2006 р. №3378, визначено, що об'єкти спадщини
оподатковуються при отриманні спадщини
спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення за нульовою ставкою
податку до будь - якого об'єкта
спадщини.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що
Красноперекопською ОДПІ незаконно
застосовано до ОСОБА_1.
податкова ставка, яка визначена
п.18.3 ст. 18 Закону України “ Про податок з доходів фізичних осіб” № 889
від 22.05.2003 року, а тому
податкове повідомлення № /0 від 13.04.2007 р.
є недійсним, оскільки
воно суперечить вимогам
підпункту 13.2.1 пункту 13.2 ст.13 вищезазначеного Закону з
змінами внесеними Законом України “ Про
внесення змін до Закону
України “Про податок з
доходів фізичних осіб” щодо
оподаткування спадщини” від 19.01.2006 р. № 3377.

Посилання Красноперекопської ОДПІ на
те, що розрахунок податку, що
підлягає сплаті до
бюджету, був узгоджений
з ОСОБА_1. не
може бути прийнятий
судом до уваги,
оскільки з пояснень ОСОБА_1.
свідчить те, що йому не була
роз'яснена та обставина, що
він буде зобов'язаний
сплатити до бюджету
15976,98 гр., що суперечить п.5.1 ст.5 Закону України “ Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед
бюджетами та державними
цільовими фондами”, згідно
якого податкове зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим
з дня подання
такої декларації.

Що ж
стосується пропущеного річного
строку звернення ОСОБА_1.
з адміністративним позовом
до суду, передбаченого
ст. 99 КАС України, то виходячи
з того, що
ОСОБА_1. вважав, що
на час пред'явлення
податкового повідомлення, згідно
Закону, отримання спадщини
спадкоємцями першого ступеня
споріднення діяла нульова ставка
оподаткування, згідно якої він
повинен бути звільненим
від оподаткування і при надані
позову Красноперекопською ОДПІ
18.02.2008 р. про
стягнення з нього
податкового боргу в сумі 15976,98 гр. він
був не згоден
з заявленим позовом,
суд вважає, що
при таких обставинах
причину пропуску строку звернення
ОСОБА_1. з адміністративним позовом
до суду, згідно ч.2 ст.100 КАС України,
слід визнати з
поважних причин.

На підставі
викладеного і керуючись
ст.ст. 9,17,71,86 ,ч.4 ст.94, 99, 100 ч.2, 160 - 162 , 167 КАС
України, підпунктом 13.2.1 пунктом 13.2 ст.13 Закону
України “ Про податок з доходів
фізичних осіб” № 889 від 22.05.2003 року ( з
змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові
Красноперекопської об'єднаної Державної податкової інспекції
до Хоміч Олександра
Олександровича про стягнення
податкового боргу у
розмірі 15976,98 гр. відмовити.

Пропущений ОСОБА_1строк звернення
до суду з
адміністративним позовом до Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції про визнання
недійсним податкової вимоги
№ /0 від
13.04.2007р. р., вважати
поважним.

Визнати недійсним та
скасувати податкове повідомлення
Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції АР Крим
вимоги № /0 від 13.04.2007р. про
нарахування та сплату податкового
зобов'язання на ім'я ОСОБА_1 у
розмірі 15976,98 гр.

Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного
суду АР Крим
через Красноперекопський міськрайонний
суд АР Крим
шляхом подачі в
10-денний строк з
дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або
в порядку, передбаченому ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя