Справа № 22-а-15096/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Шальєва В. А.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2008 року справа №
22-а-15096/08

зал судового засідання № 2 у приміщенні суду за
адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Міронова Г. М.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився, повідомлені
належним чином,

від відповідача:

не з'явився, повідомлені
належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

30 вересня 2008 року (повний текст
постанови виготовлений 3 жовтня 2008 року)

по адміністративній справі

№ 2-а-17367/08 (суддя Шальєва В. А.)

за позовом

ОСОБА_1, м. Донецьк

до

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька

про

визнання дій протиправними, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 26
серпня 2008 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з
позовною заявою (арк. справи 1-2) до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька (далі по
тексту - УПФУ в Ленінському районі м. Донецька)
про визнання протиправними дій УПФУ в Ленінському
районі м. Донецька щодо відмови в перерахунку розміру пенсії згідно
діючого законодавства, встановлення відповідно до вимог
статей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміру
державної пенсії з 22 травня 2008 року в розмірі 3848 грн., з 1 липня 2008 року
- 3856 грн., додаткової пенсії - з 22 травня 2008 року в розмірі 360 грн. 75
коп., з 1 липня 2008 року - 361 грн., зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок виплаченої пенсії з 22 травня 2008 року.

30 вересня 2008
року позивачем була надана заява про уточнення позовних вимог (арк. справи 17)
з наступним їх визначенням: «визнати протиправними дії відповідача щодо відмови
в перерахунку розміру пенсії згідно діючого законодавства України, встановлення
згідно статей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір державної
пенсії з 1 серпня 2008 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової
пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 1 серпня 2008 року,
зобов'язання відповідача здійснити перерахунок виплаченої пенсії з 1 серпня
2008 року».

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2008 року (арк. справи
26-29) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Суд першої інстанції визнав протиправними дії УПФУ в Ленінському районі м. Донецька з відмови в перерахуванні
ОСОБА_1 пенсії до статей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов'язання УПФУ в Ленінському районі
м. Донецька здійснити з 1 серпня 2008 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за
інвалідністю (основну та додаткову) відповідно до статей 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру прожиткового мінімуму,
встановленого для відповідної категорії населення. Судом першої інстанції в
резолютивній частині постанови відсутня інформація про відмову в задоволенні чи
задоволення іншої частини позовних вимог.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти
нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивач та
відповідач про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені належним
чином, проте правом бути присутніми на судовому розгляді не скористалися.

Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням, довідкою
МСЕК (арк. справи 4, 15).

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, відповідач, на думку позивача,
неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії з 1 серпня 2008 року
відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI.

Колегія суддів з
цього приводу зазначає наступне.

Право вибору
пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що
особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її
вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного
закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Позивачу
була призначена за його вибором пенсія за 2 групою інвалідності, як особі що
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону
України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом
на час існування спірних правовідносин,
визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1
категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на
державну пенсію.

Абзацом 3
частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була
чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Стаття 50 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 12 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, який
набрав чинності з 1 січня 2008 року, була викладена в новій редакції в частині
того, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 2 групи призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 20 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була
чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути
нижчими, по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Стаття 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 15 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» була викладена в новій редакції, за якою
розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською катастрофою по 2 групі інвалідності, складає 120
% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням
Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України
на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 28 розділу II "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного
суду України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнаних неконституційними.

Таким чином, з
22 травня 2008 року була відновлена дія норм статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за якими особам
постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1 категорії,
інвалідам 2 групи, до яких відноситься позивач, повинна була призначатися
та виплачуватися відповідачем щомісячно з 22 травня 2008 року пенсія у складі
державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в
апеляційній скарзі посилався на те, що виплата пенсії позивачу після прийняття
Конституційним судом України рішення від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 відбувалася на
підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року
«Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала
чинності з 22 травня 2008 року.

Відповідно до
частини 4 зазначеної постанови особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та відносяться, зокрема, до 1 категорії та є інвалідами 2 групи,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили
працездатність - інвалідам II
групи - 20 відсотків. Пунктом 3 частини 6 вказаної постанови передбачено, що у
всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче, зокрема для інвалідів 2 групи
з числа осіб, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою - 580 грн.

Стосовно
вищевказаних тверджень відповідача колегія суддів зазначає, що за статтею 62
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності. Тобто, в цій статті функції щодо
встановлення розміру пенсії, як державної, так і додаткової, Кабінету Міністрів
України не делеговані, а лише зазначено про те, що Кабінет Міністрів України
може затвердити порядок застосування передбачених законом пільг.

Таким чином,
колегія судів дійшла до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 530
від 28 травня 2008 року була прийнята всупереч положень статей 50, 54, 62
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір
апеляційний суд погоджує висновки суду першої інстанції про те, що позивачу
повинна сплачуватися державна та
додаткова пенсія у розмірі визначеному в статтях 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
вирахуванням мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого
законами про Державний бюджет України на відповідний рік.

Частиною 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (в редакції на день звернення
позивача за перерахунком) передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідач
наполягає на тому, що за частиною 3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що стаття 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була доповнена частиною
третьою згідно з Законом України від 25
березня 2005 року N 2505-IV, який набрав чинності з 31 березня 2005 року, в той
час як до частини третьої статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зміни, за якими - обчислення і призначення пенсій по
інвалідності проводяться на загальних підставах відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", були внесені
згідно з Законом України від 17 листопада 2005 року N 3108-IV, що набрав
чинності з 13 грудня 2005 року, тобто в даному випадку застосовується принцип
дії законів у часі, за яким до спірних правовідносин повинні застосовуватися
норми закону, що набрав чинності пізніше. Крім того, частиною 1 статті 2 Закону
України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено,
що прожитковий мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком. Також, слід
врахувати, що чинним законодавством не встановлено іншого ніж передбаченого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» порядку вирахування мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того,
колегія суддів враховує, що в дійсний час діє Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523 зі змінами і доповненнями, за яким пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання завдяки
Чорнобильської катастрофи нараховуються відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно частини 4
статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після
15 числа. За частиною 5 статті 45 цього закону документи про перерахунок пенсії
розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку
пенсії.

Позивач
звернувся з заявою про перерахунок пенсії (арк. справи 16) до відповідача 5
серпня 2008 року, а відповідач листом (арк. справи 18-19) відмовив позивачу в
перерахунку пенсії. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має
право на перерахунок пенсії з 1 серпня 2008 року відповідно до статей 50, 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, а дії відповідача з відмови позивачу в перерахунку пенсії є
незаконними, як і було правильно визначено судом першої інстанції.

Колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині встановлення пенсії, оскільки правом призначати та виплачувати
пенсію є безпосередніми функціями Пенсійного Фонду України.

Судом першої
інстанції в резолютивній частині постанови не вказано розмір державної пенсії
та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, з якого відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу, судом першої інстанції
вказано про перерахунок пенсії, виходячи з розміру прожиткового мінімуму,
встановленого для відповідної категорії населення, без точного визначення
категорії осіб, встановлений для якої прожитковий мінімум, застосовується для
визначення розміру пенсії позивачу, що обумовлює зміну постанови суду першої
інстанції. Крім того, судом першої інстанції в резолютивній частині постанови
вказано про задоволення позовних вимог позивача частково, але в порушення вимог
статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України в резолютивній частині
постанови не було вказано про відмову в задоволенні іншої частини позовних
вимог.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції
справа була розглянута по суті правильно, але з порушенням норм процесуального
права, що з врахуванням приписів статті 201 Кодексу адміністративного
судочинства України, обумовлює зміну постанови суду першої інстанції шляхом
викладення абзацу 3 резолютивної частини постанови в новій редакції, доповнення
резолютивної частини постанови абзацом 4.

Керуючись
статтями 24, 160, 163, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-17367/08 - задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2008 року по адміністративній справі
№ 2-а-17367/08 - змінити.

Викласти абзац 3
резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від
30 вересня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-17367/08 в наступній редакції:

«Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в ленінському районі м. Донецька здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в
розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком з 1 серпня 2008 року, виходячи з
встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Доповнити
резолютивну частину постанови Донецького окружного адміністративного суду від
30 вересня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-17367/08 абзацом 4 наступного змісту:

«В задоволенні
іншої частини позовних вимог відмовити».

Вважати абзаци
4, 5 резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду
від 30 вересня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-17367/08 абзацами 5, 6.

В іншій частині
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2008 року по адміністративній справі
№ 2-а-17367/08 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у повному
обсязі.

Вступна та
резолютивна частини постанови складені, підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 грудня 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 15 грудня
2008 року.

Головуючий: /підпис/
В.Г.Яманко

Судді: /підпис/
Г.М.Міронова

/підпис/
К.П.Горбенко