Справа № 2-а-168/07
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-168/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року м. Одеса

Одеський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
судді - Вовченко О.А.,

при
секретарі - Мірза Р.В.,

за участю:
позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Кучеренко
Ю.М. , (довіреність від 14.08.2007 року)
представника відповідача - Готовкіної І.Г. (довіреність від 13.08.2007 року)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військових частин А 1283, А 1785 про зобов'язання провести
перерахунок і виплату невиплачених сум за період проходження служби, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Військових
частин А 1283 про визнання дій командування військової частини А 3671, з питання нарахування та виплат щомісячних
надбавок та не видачі продовольчого пайку чи грошової компенсації - незаконними
та про зобов'язання провести перерахунок і виплату невиплачених сум за період
проходження служби, зазначивши, що проходив службу на посаді командира
автомобільного взводу роти матеріального забезпечення 806 окремого полку
зв'язку. Наказом командуючого військами Південного оперативного командування
від 08 листопада 2004 року № 129-пм був звільнений в запас за п. 63, п.п. «в» Положення «Про порядок
проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками /мічманами/ Збройних Сил
України». Наказом № 35 командира військової частини А 3671 від 18.11.2004
року, був виключений з списків
особистого складу частини, та всіх
видів забезпечення. На момент звільнення вислуга в Збройних Силах становила 23
роки 6 місяців. За період служби з 2000 року по 2004 рік не отримав
продовольчий пайок. Згідно Указу Президента України № 389 від 05.05.2003
року, повинен був отримувати надбавку
за безперервну службу в розмірі 70% від свого грошового утримання, проте надбавку в розмірі 70% була
виплачена лише в листопаді і грудні 2003 року, за інший період надбавка виплачувалася не
в повному розмірі.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, обґрунтувавши їх наявним у
нього правом на отримання грошової компенсації за не отримані продовольчі
пайки, та правом на отримання
щомісячної грошової надбавки за безперервну службу у Збройних Силах України

Представники
відповідачів Кучеренко
Ю.М. , та
Готовкіна І.Г., заперечували
проти адміністративного позову,
посилаючись на обґрунтування викладені в запереченнях на
адміністративний позов, а також на
те, що не має правових підстав для
виплати грошової

2

компенсації за
не отримані позивачем продовольчі пайки,
та виплати щомісячної грошової надбавки за безперервну службу у Збройних
Силах України.

Вислухавши позивача,
представників відповідачів Кучеренко
Ю.М. , та Готовкіну І.Г., дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач проходив
військову службу в Збройних Силах України з 16.04.1981 року, у тому числі й в останньому місці служби в
військовій частині А 3671 з 30.11.2001 року по 08.11.2004 року, що підтверджується випискою із послужного списку старшого
прапорщика ОСОБА_1
(а.с.11). 08 листопада 2004 року,
старшого прапорщика ОСОБА_1, командира автомобільного взводу
роти матеріального забезпечення окремого полку зв'язку звільнено з військової
служби у запас за п. 63 пп. «в» - за станом здоров'я з правом носіння
військової форми одягу, вислуга років у
Збройних Силах складає 23 роки 6 місяців,
що підтверджується витягом з наказу Командувача військ Південного
оперативного командування № 129-пм,
(а.с. 9). У відповідності до
Наказу командира військової частини А 3671,
№ 235 від 18.11.2004 року позивач виключений із списків особового складу
частини і всіх видів забезпечення,
(а.с. 10).

Згідно директиви
командувача Південного оперативного командування № 849 від 29.05.2006 року «Про
розформування військової частини А 3671» правонаступником визначено військову
частину А 1283 з 01.11.206 року, а згідно
наказу командувача Південного оперативного командування № 136 від 27.03.2006
року з 01.04.2006 року військова частина А 1283 на продовольче та речове
забезпечення передана до військової частини А 1785, (а.с.
25).

Ухвалою суду від
31 липня 2007 року Військову частину А 1785 залучено до справи як другого
відповідача.

У
відповідності до положень ч.2 ст. 17
Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних силах
України і інших військових формуваннях,
а також членів їх сімей. Згідно
ст. 16 Закону України «Про Збройні сили України» та ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі
пайки, або по їх бажанню грошову
компенсацію за них.

Однак, згідно
ст. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
від 17.02.2000 року з 01.03.2000 року призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо одержання
компенсації генералами, офіцерами, прапорщиками, мічманами,
військовослужбовцями, які
проходять військову службу у тому числі за контрактом, продовольчих пайків за нормою №7 та грошової
компенсації за належне до видачі речове майно,
що призвело до зупинення права отримування продуктів харчування або
грошової компенсації за продукти харчування та речове майно військовослужбовцями
Збройних сил України. Законом України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України від
03.11.2006 року з 01.01.2007 року відновлено видачу грошової компенсації
військовослужбовцям Збройних сил України за належне до видачі речове майно.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» п.59 ст. 71 дію п.2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» знову призупинено.

Відповідно до
Указу Президента України від 05.05.2003 року № 389 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних сил України,
Міністерства внутрішніх справ України,
державного комітету у справах охорони державного кордону України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» з 01.05.2003 року
встановлена надбавка за безперервну службу у Збройних силах України при вислузі
більше 5-ти

3

календарних
років в розмірі 10%, більше 10-ти
календарних років в розмірі 30%, більше
15 років в розмірі 50%, більше 20 років
в розмірі 70% більше 25 років в розмірі 90%. У відповідності з п.1 Указу
Президента України на Міністра оборони України покладено встановлення порядку
та умов виплати надбавки за безперервну службу в Збройних силах України.

Міністр
оборони України 26.05.2003 року видав наказ № 149, який зареєстрований в Міністерстві юстиції
України за № 411/7732 від 28.05.2003 року,
яким затвердив Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах України.

У
відповідності з пунктом 4 Інструкції,
встановлений порядок і умови виплати надбавки, при цьому будь-яких вказівок на можливе
заниження розміру виплати надбавки військовослужбовцю не міститься, за виключенням підпункту 4.3
Інструкції, яким передбачено
позбавлення виплати надбавки військовослужбовцю в повному обсязі при накладенні
на військовослужбовцю наказом відповідного командира (начальника)
дисциплінарного стягнення до його зняття,
але не більш шести місяців.

Підстави
притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в період з травня 2003
року по день звільнення позивача, до
суду не надавалися. Згідно архівної довідки № 317/п від 12.03.2007 року (а.с.
13-14) надбавки за безперервну службу нараховувалися згідно рішення Міністра
оборони України. Яке доведено до військ телеграмами, за виключенням грудня 2003 року та січня
2004 року, коли позивачеві було
виплачено надбавку в повному обсязі.

Пунктом 2 Указу
Президента України передбачено здійснювати виплату надбавки з 01.05.2003 року
за рахунок коштів, передбачених у
бюджеті на утримання Збройних Сил України. Відповідно до ст. 43 Конституції України позивач має право
на оплату праці не нижче рівня встановленого законом. Згідно з ч.3
ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці здійснюється в
першочерговому порядку.

Крім
того, відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2004 рік»,
паспортом бюджетної програми на 2004 рік, затвердженої сумісним Наказом Міністра
фінансів і Міністра оборони України за № 15/87 від 31.01.2004 року середній
місячний розмір грошового забезпечення встановлений в розмірі 2056 грн. 30
коп., Позивач в цей період проходив
службу в військовому званні прапорщика,
одержував грошове забезпечення з урахуванням щомісячної надбавки нищу
ніж передбачено законодавством за безперервну службу, в той час,
як повинен був одержувати грошове забезпечення з урахуванням вислуги 70%
щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних силах України з 05.05.2003
року по 18.11.2004 року. Стаття 24 Конституції України гарантує громадянам
рівні права перед законом. Рівність прав
військовослужбовців перед Законом передбачає їх рівні права на соціальний
захист, гарантований ст.
ст. 17.46 Конституції України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей» встановлено, що
грошове забезпечення військовослужбовців визначається в залежності від
посади, військового звання, кваліфікації, наукового ступеню і вченого звання, тривалості та умов військової служби. Будь-яких
вказівок на привілеї у отриманні розміру надбавки за безперервну службу одних
військовослужбовців порівняно до інших,
в залежності до проходження служби у центральному апараті Міністерства
оборони. Генеральному штабі або штабі оперативного командування ні Конституція
України, ні Закон, ні Указ Президента в собі не містять. Тому
військовослужбовці, які займали рівні
посади, мають однакове звання, кваліфікацію, вчене звання на наукову ступінь, вислугу років та умови проходження служби й
не відрізняються за іншими ознаками,
одержуючи однакове по виду грошове забезпечення, повинні одержувати і однаковий розмір
надбавки за безперервну службу згідно її. 1 Указу Президента України, який не може залежати від того, де військовослужбовець проходить військову
службу.

Оскільки позивач
отримував в певні вказані періоди 2003-2004 років зазначену надбавку за
безперервну службу, суд вважає
незаконними дії відповідача в не нарахуванні та невиплаті її позивачеві за інші
місяці, оскільки згідно ст. 21 Закону України «Про