Справа № 2-а-5552/08
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Категорія статобліку - 47
Справа № 2-а-5552/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2008 року м.
Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько Є.В.

за участю представників:

позивача подав
заяву про розгляд справи без його участі

відповідача подав
заяву про розгляд справи без його участі

розглянувши у порядку
письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання дій щодо
нарахування сум допомоги по догляду за дитиною неправомірними , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась із адміністративним позовом до ОСОБА_2
з позовними вимогами про:

- визнання дій ОСОБА_2 по нарахуванню і виплаті сум
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

- стягнення з ОСОБА_2 суми недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі - 3923,26 грн.;

- встановлення розміру щомісячної допомоги по догляду за
дитино до досягнення нею трирічного віку, що проводиться Управлінням праці та
соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації, з 01 січня
2008 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з
наступним підвищенням в порядку, встановленому законодавством України;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 3000,00 грн. в
рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй не в повному розмірі
виплачувалась допомога по догляду за дитиною, оскільки розмір допомоги має
складати розмір прожиткового мінімумів для дітей віком до 6-ти років.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що
статтею 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визначені
розмір допомоги при народженні дитини та розмір допомоги по догляду за дитиною
та передбачений відповідний обсяг видатків на зазначені цілі. Рішенням
Конституційного суду України від 09.07.07 р. НОМЕР_1 внесені зміни до статті 12
Закону України “Про державну допомогу сім'ям з дітьми” не визнані неконституційними. Вимоги по
виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років є
такими, що не відповідають чинному законодавству. Вимоги щодо недоотриманою
суми за 2008 рік та призначення в подальшому допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України “Про
державну допомогу сім'ям з дітьми” в розмірі встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років не відповідають чинному законодавству.
Управління є лише розрядником коштів.

Справу розглянуто за наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_1. є матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно довідки відповідача від 21.04.08 р. суми допомоги по догляду за
дитиною у квітні 2007 року у розмірі 123,05 грн., травні 2007 року у розмірі
135,01 грн., у червні 129,03 грн., липні 129,03 грн., серпні 132,64 грн.,
вересні 134,45 грн., жовтні 136,13 грн., листопаді 140,05 грн., в наступні
місяці по 144, 10 грн.

Інший розрахунок сплачених сум не надано.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", в редакції до 01.01.08 р. допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік"
було встановлено наступне - установити, що у 2007
році:

- абзац 2 частини 2 статті 56 Закону: допомога при народженні дитини - у
розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні
дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними
частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для
застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- пункт 14 статті 71 Закону: призупинити дію статті 12, частини першої
статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
.

Відповідач
проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року
НОМЕР_1/2007 положення абзацу третього частини
другої статті 56, та пункт 14 статті 71 втратили чинність, як такі, що визнані
неконституційним.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення
Конституційним судом України НОМЕР_1,
вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік" втратили чинність, а, отже,
з цього часу відновлено дію норм Закону в повному обсязі.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" всі види допомоги сім'ям з дітьми
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального
захисту населення за місцем проживання батьків. Оскільки відповідач є органом
соціального захисту населення за місцем проживання мати дитини, посилання про
неналежність відповідача в справі суд вважає необґрунтованими.

Обов'язок по здійсненню перерахунку належних до виплати
грошових сум законом покладено на відповідача, у зв'язку із чим суд не може
виконувати обов'язку суб'єктів владних повноважень, покладених на них законом.
Право позивача у даному випадку має бути захищене шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплачені суми.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює
спірні відносини.

Суд дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо неповної
виплати сум допомоги по догляду за дитиною у 2007 році, і керуючись частиною 2 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить за межі позовних
вимог, оскільки вважає що це необхідно для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, на захист яких наданий позов.

Частина перша статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" була викладена в наступній редакції
Законом України від 28.12.07 р. - допомога по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним
доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не
менше 130 грн.

Відповідно до статті 1, 13 Закону України «Про Конституційний суд України»,
єдиним органом конституційної юрисдикції є Конституційний суд України, який
приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів.

Отже, до компетенції адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції,
належить надання висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам
України (законності), однак прийняття рішень та надання висновків щодо
конституційності законів є виключною юрисдикцією Конституційного суду України.

З огляду на викладене, вимоги позивачки щодо встановлення з 1 січня 2008
році розміру допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років у розмірі, з наступним підвищенням щомісяця, не
підлягають задоволенню, оскільки суд не має компетенції встановлювати розмір
допомоги, що провадиться відповідачем, крім того, відповідач визначив розмір
допомоги виходячи з статті 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми", крім того вимоги заявлені на
майбутнє.

Поряд з цим, суд не знайшов підстав для задоволення вимог щодо стягнення
сум моральної шкоди, та зазначає, що позивач просить стягнути належні суми допомоги та призначити позивачу
в майбутньому допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6
років, з наступним підвищенням щомісяця. Оскільки правовою підставою для
звернення до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення
прав, свобод чи інтересів цієї особи, то право на позов у такої особи виникає
лише після порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача.

Одночасно суд зазначає, що позивач просить зобов'язати відповідача
призначити та виплатити розмір допомоги в певному обсязі, однак у разі
задоволення таких вимог суд виконуватиме
функції іншого державного органу, що є неприпустимим згідно принципу поділу
державної влади, закріпленому статтею 6 Конституції України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської районної державної адміністрації щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та
виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги по догляду
за дитиною по досягненню нею трьох років, передбаченої статтею 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської районної державної адміністрації
здійснити перерахунок ОСОБА_1
соціальної допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трьох років,
передбаченої статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
з 09 липня 2007 року та здійснити її виплату.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне
оскарження відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення в повному обсязі, та подальшої подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) І.О.
Верба

Постанову складено у повному обсязі 28.11.08 р.

З оригіналом згідно
Суддя І.О.Верба

Постанова не набрала законної сили станом на 28.11.08 р. Суддя І.О. Верба