Справа № 22а-6577/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем
України

09 липня 2008 року справа
№ 22-а-6577/08

зал судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого
суддів: при секретарі
за участю представників від позивача: від відповідача від третьої особи

Арабей Т.Г. Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

Літвіновій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Жовтневого районного суду м. Луганська

від

16 квітня 2008
року

у адміністративній
справі

№ 2- а-19508

за позовом

ОСОБА_1

до треті особи
про

Луганської міської ради ОСОБА_2, Державна інспекція
архітектурно-будівельного контролю м. Луганська, ОСОБА_3 визнання недійсним
рішення Луганської міської ради,

В С Т А Н О В И Л А :

23
травня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним судом.

Постановою
Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 квітня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено в повному обсязі.

Не
погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а також неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що рішенням
двадцять другої сесії двадцять четвертого скликання Луганської міськради від
27.07.2004р. за №22/63 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була передана в оренду земельна
ділянка площею 0,1049 га за адресою: м. Луганськ, кв. Якіра(біля будинку №3)
під будівництво та розміщення будівлі торгово-побутового комплексу, салону
краси, сауни, бару, кафе, будівлі торгового комплексу і ресторану та
благоустрій прилеглої території. На підставі цього рішення між відповідачем та
ОСОБА_1, ОСОБА_3 17.08.2004р. був
укладений договір оренди землі строком на 49 років.

Також встановлено, що на підставі рішення тридцять восьмої сесії четвертого
скликання Луганської міськради від
23.12.2005р. за №38/46 громадянці ОСОБА_2 була передана в оренду терміном на 49 років земельна ділянка за адресою:
м.Луганськ, кв Якіра (біля будинку №5) під
будівництво та розміщення магазину.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того,
що , що земельна ділянка за адресою:
м.Луганськ, кв. Якіра (біля будинку №5) площею 0,0048 га була обстежена на
місцевості Управлінням Луганської міської ради з питань регулювання земельних
відносин і ніяких обмежень(обтяжень), обмежень(обтяжень) прав третіх осіб на
неї не встановлено тому не були порушені права позивача щодо користування
належною йому земельною ділянкою.

Правовою
підставою для відмови в задоволенні
позову суд зазначив ст. ст. 116,124-126, 152 ЗК України, Закон України
“Про оренду землі” та Закон України «Про
місцеве самоврядування» і виходив при цьому з того, що міська рада довела в
суді, що діяла на підставі закону, в межах
повноважень і у спосіб згідно діючому законодавству.

При апеляційному розгляді
справи представник відповідача не був присутнім, про дату та час слухання
справи був повідомлений належним чином.

Позивач доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції.

Третія особи - до суду не
з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній
скарзі, залишити без задоволення з
наступних підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та
юридичні особи набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст.124 ч.1,ст. 125 ч.2,ст. 126 ч.2 Земельного Кодексу України
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення
договору оренди і його державної реєстрації, оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною
ділянкою,і відшкодування завданих збитків.

Колегією суддів встановлено, що рішенням двадцять другої сесії двадцять четвертого
скликання Луганської міськради від 27.07.2004р. за №22/63 позивачу та ОСОБА_3
була передана в оренду земельна ділянка площею 0,1049 га за адресою: м.
Луганськ, кв. Якіра(біля будинку №3) під будівництво та розміщення будівлі
торгово-побутового комплексу, салону краси, сауни, бару, кафе, будівлі
торгового комплексу і ресторану та благоустрій прилеглої території. На підставі
цього рішення між відповідачем та ОСОБА_1, ОСОБА_3 17.08.2004р. був укладений
договір оренди землі строком на 49 років. На вказаній земельній ділянці у
березні 2006р. було прийняте в експлуатацію закінчене будівництвом - об»єкт
будівлі торгово-побутового комплексу

«Супермаркет
«Сундук».

Крім того, підставі рішення тридцять восьмої сесії четвертого скликання Луганської міськради від 23.12.2005р. за №38/46 ОСОБА_2
була передана в оренду терміном на 49 років
земельна ділянка за адресою: м. Луганськ,кв. Якіра (біля будинку №5) під будівництво та розміщення магазину.

25.05.2006р. Луганською міськрадою був укладений договір оренди з ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку. Дана земельна ділянка є
суміжною з земельною ділянкою,наданою позивачу та ОСОБА_3

Передача вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 була здійснена на підставі
рішення виконавчої влади за проектом відведення цієї ділянки,який був
погоджений у встановленому чинним законодавством порядку, пройшов державну
землевпорядну експертизу.

Згідно висновку Управління Луганської міської ради з питань регулювання
земельних відносин від 20.07.2004р. №20-07/06 вбачається, що земельна ділянка
за адресою: м. Луганськ,кв. Якіра (біля будинку №5) площею 0,0048 га була
обстежена на місцевості,ніяких обмежень(обтяжень) ,прав третіх осіб на неї не
встановлено.

Згідно комплексного висновку управління архітектури та містобудування
Луганської міськради від 20.07.2004р. №1846 встановлено, що будівництво та
розміщення магазину та вищевказаній земельній ділянці відповідає генеральному
плану міста Луганська,іншій містобудівній документації, державним стандартам,
іншим діючим нормам та правилам. Дозвіл та згода на розроблення проекту
відведення зазначеної земельної ділянки іншим особам, крім ОСОБА_2, не
надавався.

Крім того, згідно експертного висновку Управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Луганській області
встановлено, що ОСОБА_2 у поданій проектній документації «Будівництво та
розміщення магазину за адресою: кв.Якіра(біля будинку №5)» порушень вимог
пожежної безпеки не виявлено, проект виконаний згідно діючих норм та правил, з
дотриманням вимог ДБН 360-92 та інших норм ДБН. Ніяких порушень прав
користувача суміжної земельної ділянки згідно цього проекту не виявлено, було
запропоновано ОСОБА_2 виконати пропозиції, які були викладені у технічних
умовах на розробку проекту будівництва магазину.

Колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції
стосовно того, що оскаржуваним рішенням органу
місцевого самоврядування не були порушені права позивача щодо користування
належною йому земельною ділянкою, рішення було прийнято з дотриманням норм
чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для визнання його недійсним та
його скасування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не порушив норм матеріального
права, що дає підстави визнати рішення суду таким, що є законним і обґрунтованим, а тому постанова
суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 16
квітня 2008 року у справі № 2а-95/08 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 16 квітня 2008 року у справі № 2а-95/08 за позовом ОСОБА_1 до Луганської міської
ради, треті особи - ОСОБА_2, Державна інспекція архітектурно-будівельного
контролю м. Луганська, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Луганської
міської ради - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошені 09 липня 2008 року, в
повному обсязі ухвала складена 14 липня
2008 року.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий Т.Г.
Арабей

Судді І.В. Геращенко

/підписи/ С.А. Малашкевич

З оригіналом
згідно.

Суддя Т.Г.
Арабей