Справа № 22-а-1788/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Мартинишин М.О.
Справа № 22-а-1788/08
Франківський районний суд м.Львова
ряд.ст.зв. № 79
№
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

17 березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді
Олендера І.Я.,

суддів
Кушнерика М.П., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Державної служби охорони при
ГУМВС України у Львівській області на постанову Франківського районного суду
м.Львова від 24 травня 2007 року по справі № 2-а-283/07 за адміністративним
позовомОСОБА_1до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у
Львівській області в особі Франківського міжрайонного відділу ВДСО в м.Львові,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_3, про визнання протиправним одностороннього рішення представника охорони
про призупинення дії договору № 4142 від 01 листопада 2006 року на
централізовану охорону майна в будинку № 15 (особняк) по вул.Цегельського в
м.Львові і скасування його,-

в с т а н о в и л а:

24 травня 2007 року Франківським районним судом м.Львова
прийнято постанову по справі № 2-а-283/07 за адміністративним позовомОСОБА_1до
Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області в
особі Франківського міжрайонного відділу ВДСО в м.Львові, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання
протиправним одностороннього рішення представника охорони про призупинення дії
договору № 4142 від 01 листопада 2006 року на централізовану охорону майна в
будинку № 15 (особняк) по вул.Цегельського в м.Львові і скасування його, якою
позов задоволено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що в силу вимог ч.2
Положення про Державну службу охорони при МВС та Інструкції із здійснення
підрозділами ДСО заходів майнової та особистої безпеки громадян з використання
технічних засобів охорони, а також умов Договору на централізовану охорону
майна в житловому приміщенні громадян підрозділом Державної служби охорони при
МВС України № 4142 від 01.11.2006 року відповідач не мав правових підстав для прийняття
оскаржуваного рішення, тому таке є незаконним, підлягає скасуванню з
зобов'язанням відповідача прийняти на централізовану охорону майно позивачки
згідно вказаного договору.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, представник якого в
поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального
права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволені позову.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі представник відповідача покликається на те,
що суд першої інстанції в порушення вимог
КАС України не залишив позовну заяву без руху, не повідомив відповідача
про відкриття провадження у справі, належним чином не повідомляв про час, дату
та місце судового розгляду, в порушення вимог КАС України не задоволив
клопотання про повну фіксацію процесу технічними засобами, а також допустив
інші порушення при розгляді справи, зокрема щодо заявлених клопотань про
зупинення розгляду справи. Крім того судом першої інстанції не враховано
покликань відповідача на норми цивільного законодавства, зокрема суд першої
інстанції до спірних правовідносин зобов'язаний був застосовувати такі,
оскільки послуги по охороні майна позивачки надавались на підставі договору,
який укладено відповідно до норм цивільного законодавства, які регламентують
порядок укладення та розірвання Договорів.

Представник
відповідача - апелянта Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у
Львівській області в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Третя
особа на стороні відповідачаОСОБА_2. в судовому засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги поданої відповідачем та просить її задовольнити.

ПозивачкаОСОБА_1.
в судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про час,
дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України
такий проведено у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, третьої особи
на стороні відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення,
постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження в справі закриттю, з
наступних підстав.

Розглядаючи
спір та приймаючи постанову про задоволення позову суд першої інстанції виходив
з того, що поданий на розгляд спір підвідомчий адміністративним судам.

Однак,
з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки колегією
суддів апеляційного суду встановлено, що позивачка -ОСОБА_1. звернувся з
позовом до відповідача, в якому нею фактично оскаржувались дії відповідача,
щодо припинення надання платних послуг по охороні її власності - житлового
будинку № 15 по вул.Цегельського в м.Львові, які надавались на підставі
договору № 4142 на централізовану охорону майна в житлових приміщеннях громадян
підрозділом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України
від 01.11.2006 року укладеного між нею та відповідачем в особі Франківського
міжрайонного відділу ВДСО в м.Львові.

Як,
вбачається з матеріалів справи оскаржувані дії позивачка бажає визнати протиправними
лише з однією метою, з метою поновити дію договору на централізовану охорону та
з метою забезпечення виконання умов договору зі сторони відповідача, а саме
зобов'язати такого здійснювати централізовану охорону її майна, будинку № 15 по
вул.Цегельського в м.Львові.

Суд
першої інстанції не взяв до уваги те, що вимоги позивачки нерозривно пов'язані
з її вимогами про поновлення прав, з приводу виконання договору № 4142 на
централізовану охорону майна в житлових приміщеннях громадян підрозділом Державної
служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України від 01.11.2006 року та
зобов'язання відповідача виконувати умови такого, щодо надання платних послуг
по охороні її майна, захист яких регулюється цивільним законодавством, оскільки
такий договір не є публічно-правовим.

Таким
чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та
обставин встановлених судом першої інстанції, слід зробити висновок, що в
даному випадку наявний спір про право цивільне, а саме спір з приводу виконання
умов цивільно - правого договору по охороні майна, яке підлягає захисту на
підставі норм Цивільного Кодексу України, в порядку цивільного судочинства.

Однак,
незважаючи на це 24.05.2007 року судом першої інстанції ухвалено по даній
справі постанову в порядку адміністративного судочинства, з чого слід зробити
висновок, що суд вважав дану справу адміністративною і при її вирішені
керувався нормами КАС України, що регулюють вирішення справ адміністративної
юрисдикції.

Колегія
суддів, як зазначено вище, не погоджується з висновками суду першої інстанції
та вважає їх неправильними.

Так,
відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно
до ч.1 ст.15 глави 2 ЦК України суди розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що компетенція Франківського районного суду м.Львова, як адміністративного суду не
поширюється на даний спір, що виник з цивільних правовідносин, який не є
публічно-правовим, а тому постанова підлягає скасуванню, провадження у даній
справі закриттю, а подана апеляційна скарга частковому задоволенню.

Поряд з цим, позивачка вправі звернутись до суду для
вирішення даного спору в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 203, 205, 206 КАС України,
колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби охорони при
ГУМВС України у Львівській області, - задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 24
травня 2007 року по справі № 2-а-283/07 за адміністративним позовомОСОБА_1до
Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області в
особі Франківського міжрайонного відділу ВДСО в м.Львові, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання
протиправним одностороннього рішення представника охорони про призупинення дії
договору № 4142 від 01 листопада 2006 року на централізовану охорону майна в
будинку № 15 (особняк) по вул.Цегельського в м.Львові і скасування його -
скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді: М.П.Кушнерик

Р.М.Шавель