Справа № 22а-6578/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2008 року справа №
22-а-6578/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого

Арабей Т.Г.

суддів при секретарі за участю позивача представника відповідача

Геращенко І.В., Малашкевич С.А. Літвіновій Л.О. ОСОБА_1 Гукової Г.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

25 квітня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-7551/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки

про

визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні
дії та стягнення моральної шкоди -

В С Т А Н О В И
Л А :

18
березня 2008р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду
від 25 квітня 2008 року в
задоволенні позовних ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки про визнання дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди
відмовлено.

Суд
першої інстанції виходив з того, що у позивача
відсутнє право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком
відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у зв'язку з тим, що дія Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на позивача не розповсюджується.

Позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва відповідно до п. «а» ст. 23 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а не пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання
відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального та процесуального права, а саме, зазначає, що суд при розгляді справи досліджував докази та пояснення
однобоко, не зважаючи на клопотання про
виклик свідків, а також докази надані до
матеріалів справи щодо звернення в ПФУ. Суд не звернув увагу на його клопотання
щодо повернення пенсії за період з 1 червня 2006 року по 18 вересня 2007 року
за час знаходження по групі інвалідності за трудовим каліцтвом. Крім того, суд
першої інстанції ухвалив рішення не дослідивши обставини згідно
законодавства: пенсія йому призначена з
24.04.2000 року в розмірі за віком
(пільговий стаж 17 років 9 місяців 28 днів) ст.ст. 23(а); 29 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» - суд встановив це в рішенні суду, але далі пільговий стаж
складає при обчислюванні пенсії 11 років 10 місяців 22 дня.

В судовому засіданні позивач підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача просив
рішення суду першої інстанції залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача ,пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу частково
обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією за
законами України.

Відповідно до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії
призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії
призначаються з більш раннього строку:

пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення
пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної
експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня
досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності:

пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на
пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання
відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Пенсії за віком і по інвалідності
призначаються незалежно від того, припинена робота на час звернення за пенсією
чи продовжується. При розгляді справи в апеляційній
інстанції встановлено наступне.

Як встановлено в суді першої та
апеляційної інстанції позивач звернувся
до відповідача із заявою та документами для призначення пенсії по
інвалідності внаслідок загального захворювання 17.05.2000 року та йому з 24.04.2000р. призначена пенсія по
інвалідності 3 групи від загального захворювання відповідно до п. «б» ст. 23,
ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 1 січня 2004 року набрав чинності
Закон України від 9 липня 2003 року „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” № 1058-1У, який, серед іншого, відповідно до його преамбули
визначає призначення, перерахунок і виплату пенсій, і відповідно до статті 8
передбачає право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи
(підпункт 2 частина 1 статті 8) особам, яким до набрання чинності цим Законом
була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно
до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні
виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно витягу із акту огляду у МСЕК № 256460 від 26.05.04р. позивачу до
01.06.2006 року встановлена 3 група інвалідності від загального
захворювання , а тому пенсія йому
виплачувалась у відповідності до ч.1
ст.33 Закону України від 9 липня 2003 року „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” № 1058-1У у розмірі 50% пенсії за віком, обчисленої відповідно до
статей 27 та 28 цього Закону.

Позивач знятий з обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області та йому припинена виплата пенсії з
01.06.2006 року у зв'язку з тим, що він
не звертався до відповідача за продовженням виплати пенсії та не надав
документів, що підтверджують його непрацездатність після 01.06.2006 р.

Як встановлено в суді та не заперечувалось сторонами по справі, позивач з
02.09.2004 року по 02.09.2005 року та в подальшому з 06.10.2005р.-06.10.2006
року, з 21.12.2006 - 21.12.2007 року, з
29.01.2008 року до 29.01.2009 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи та
довідками №№ 062245,078488,151795,165143
( а.с.23-25), - був визнаний інвалідом 3 групи у зв'язку з трудовим каліцтвом від 11.10.1999 року зі ступеню втрати
професійної працездатності 50% , однак з заявою
про призначення йому пенсії у зв'язку з трудовим каліцтвом до
відповідача не звертався, посилаючись на
те, що у нього був відсутній акт за формою Н-1.

Тільки 18.09.2007 року позивач
звернувся до відповідача із заявою та документами для призначення пенсії по
інвалідності внаслідок трудового каліцтва 3 групи .

Відповідно до п. З ст. 30 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №
1105-Х1У, а згідно до приписів ст. 16 Закону України № 1105-Х1У ,до внесення
змін до цього Закону України, пенсія по
інвалідності внаслідок трудового каліцтва призначається у відповідності із
Законом України «Про пенсійне забезпечення» і обмежується передбаченими в
статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» максимальними величинами.

Колегія судів, погоджується з
рішенням суду в частині правомірності призначення позивачу пенсії відповідно до
п. «а» ст. 23, ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Згідно ст. 36 Закону № 1105-Х1У коли виплата пенсії інваліду була припинена
то строк виплати поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови,
якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше 5 років.

Колегія судів погоджується з доводами апелянта про те, що строк за призначенням пенсії у
зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві ним був пропущений з поважних причин тривалого розгляду в судових інстанціях
питання правомірності складання акту про нещасний випадок на виробництві за
формою Н-1 за фактом отримання позивачем травми при виконанні трудових
обов'язків 11.10.1999 року, що підтверджується рішеннями Гірницького районного
суду м.Макіївка від 04.06.2004 року,
10.05.2007 року, Апеляційного суду Донецької області від 30.07.2007 року(
а.с.4-19).

Колегія судів зазначає, що на
01.06.2006 року( час припинення виплати пенсії) позивач був визнаний інвалідом
3 групи у зв'язку з трудовим каліцтвом, група якої не змінювалась та визнавалась МСЕК до 18.09.2007 року, а тому
визнає неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області щодо відмови нарахування та виплати пенсії
ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи за
трудовим каліцтвом за період з 01 червня 2006 року по 18 вересня 2007 року та
вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області здійснити ОСОБА_1 нарахування
пенсії як інваліду ІІІ групи за трудовим каліцтвом за період з 01червня 2006
року по 18 вересня 2007 року, і здійснити її виплату.

Відповідно до ст. 13 п.«а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за
віком працівники за списком №1: чоловіки після досягнення 50 років при стажі
роботи 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах .

Як убачається з матеріалів справи та
визнається сторонами , позивач має
загальний стаж роботи 25 років 6 місяців 29 днів, в тому числі пільговий
стаж за списком № 1- 17 років 9 місяців 28 днів, тобто право позивача на
отримання пенсії за віком на пільгових умовах у нього виникне тільки після досягнення 50 років.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про
призначення позивачу пенсії відповідно
до ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до ч. З Постанови Кабінету Міністрів України
№ 544 від 15 квітня 2003 року «Про підвищення розмірів трудових пенсій» та ч.1
Постанови Кабінету Міністрів України № 1215 від 18.09.2004р. «Про
підвищення рівня пенсійного забезпечення».

Колегія судів не може погодитись з
посиланням апелянта на наявність права останнього на призначення пенсії по
інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з тим, що дія
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на
позивача не розповсюджується.

Позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва відповідно до п. «а» ст. 23 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а не пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання
відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Щодо вимог апелянта про стягнення моральної шкоди та витрат на правову
допомогу, колегія судів зазначає, що пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) наголошує на
тому, що спори про відшкодування заподіяної
фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право
на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає
з її положень, у випадках, передбачених статтями 7,440-1 УК України та іншим
законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди,
при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону “Про захист прав
споживачів” чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають
відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Законом України «Про пенсійне забезпечення», у рамках спірних правовідносин, відшкодування немайнової ( моральної) шкоди
не передбачено.

Колегія судів погоджує рішення суду першої інстанції
про відмову в задоволені вимог позивача
про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 245,00
грн., як не підтверджені документально.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.
195-196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202 п.4, ч.2 ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25
квітня 2008 року у адміністративній справі № 2а-7551/08 - задовольнити
частково.

Скасувати постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2008 року по справі № 2а-7551/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Гірницькому районі м. Макіївки про визнання дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Гірницькому районі м. Макіївки про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати
неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області щодо відмови нарахування та виплати пенсії
ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи за
трудовим каліцтвом за період з 01 червня 2006 року по 18 вересня 2007 року.

Зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької
області здійснити ОСОБА_1 нарахування пенсії як інваліду ІІІ групи за трудовим
каліцтвом за період з 01червня 2006 року по 18 вересня 2007 року і здійснити її
виплату.

В решті
частини позовних вимог відмовити.

Вступна та
резолютивна частини постанови ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 30 липня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена 01
серпня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий Т.Г.
Арабей

Судді І.В.
Геращенко

/підписи/ С.А.
Малашкевич

З оригіналом згідно:

Суддя Т.Г.
Арабей

Головуючий
у 1 інстанції - Кошкош О.О.

Суддя-доповідач
- Арабей Т.Г.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

30 липня 2008 року справа №
22-а-6578/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого

Арабей Т.Г.

суддів при секретарі за участю позивача представника відповідача

Геращенко І.В., Малашкевич С.А. Літвіновій Л.О. ОСОБА_1 Гукової Г.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

25 квітня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-7551/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки

про

визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні
дії та стягнення моральної шкоди -

Керуючись ст.ст.
195-196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202 п.4, ч.2 ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25
квітня 2008 року у адміністративній справі № 2а-7551/08 - задовольнити
частково.

Скасувати постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2008 року по справі № 2а-7551/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Гірницькому районі м. Макіївки про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Гірницькому районі м. Макіївки про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати
неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області щодо відмови нарахування та виплати пенсії
ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи за
трудовим каліцтвом за період з 01 червня 2006 року по 18 вересня 2007 року.

Зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької
області здійснити ОСОБА_1 нарахування пенсії як інваліду ІІІ групи за трудовим
каліцтвом за період з 01червня 2006 року по 18 вересня 2007 року, і здійснити
її виплату.

В решті
частини позовних вимог відмовити.

Вступна та
резолютивна частини постанови ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 30 липня 2008 року. Постанова у повному обсязі буде складена 01 серпня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий Т.Г.
Арабей

Судді І.В.
Геращенко

С.А.
Малашкевич