Справа № 22-а-11729/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня
2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача
- Носа С.П.,

суддів:
Любашевського В.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області

на постанову Рахівського районного суду
Закарпатської області від 23 червня 2008 року у справі № 2-а-48/2008

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі
Закарпатської області

про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И
Л А :

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому визнати неправомірними
дії Управління Пенсійного фонду України у Рахівському районі щодо відмови
ОСОБА_1 в перерахунку основної та додаткової пенсії та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у Рахівському районі Закарпатської області провести
перерахунок основної та додаткової пенсії. Перерахунок провести з часу
звернення ОСОБА_1 із заявою до Управління ПФУ у Рахівському районі, тобто з
31.03.2008 року.

Оскаржуваною постановою Рахівського районного суду
Закарпатської області від 23 червня 2008 року у справі № 2-а-48/2008 позовну
заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ у
Рахівському районі щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку основної та додаткової
пенсії. Зобов'язано Управління ПФУ у Рахівському районі Закарпатської області
провести перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначеної ОСОБА_1, встановивши розмір основної пенсії -
3848 гривень щомісяця, розмір додаткової пенсії - 360 гривень 75 копійок,
щомісяця. Прорахунок провести з часу звернення ОСОБА_1 із заявою до Управління
ПФУ в Рахівському районі, тобто з 31.03.2008 року. Зобов'язано Управління ПФУ у
Рахівському районі постійно здійснювати перерахунок розміру основної та
додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1, у разі підвищення мінімальної пенсії за
віком.

Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі
Закарпатської області у поданій апеляційній скарзі просить зазначену постанову
суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог покликається на порушення судом
норм матеріального права, оскільки пенсії призначені згідно Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є спеціальними і норми Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не можуть стосуватися даної категорії осіб.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є
інвалідом 2 групи внаслідок захворювання пов'язаного з участю у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Звернувшись 31.03.2008 року до
відповідача з проханням провести перерахунок пенсії з врахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком, отримав відмову, що вбачається з листа від
15.04.2008 року.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсії, що визначаються інвалідам 2 групи, які отримали
інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 даного
Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 2 групи,
віднесеним до 1-ої категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за
віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом Міністрів України.

Мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається ст.
28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Чинним законодавством іншого не передбачено з цього
приводу.

Разом з тим, як вбачається з
матеріалів справи, пенсія позивачу за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначалась з розрахунку сум, визначених
постановами Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року за №1, від
13.07.2004 року за №894 та за №1293 від 27.12.2005 року.

Суд першої інстанції обрав вірну позицію, що за
змістом норми ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», все ж таки обчислення і
призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника і внаслідок
Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження, проводиться
на загальних підставах відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Подібне не суперечить ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства України, а саме коли має місце
невідповідність нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надано Верховною Радою
України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Таким чином, з аналізу вказаних норм суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку, що розрахунок розміру
пенсії позивачу повинно здійснюватись в порядку, визначеному Законом України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком встановленого цим Законом.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не
складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На підставі
наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі
Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову
Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2008 року у
справі № 2-а-48/2008 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області про визнання
неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання провести
перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя-доповідач
С.П. Нос

Судді
В.П. Любашевський

І.О. Яворський