Справа № 22-а-10264/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у І інстанції - Хрімлі О.Г.
Суддя -
доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-10264/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі

Запорожцевій Г.В.

за участю : позивача представника відповідача ОСОБА_1 не з'явився

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління
Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

03 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-4780/08

за позовом

Прокурора Олександрівського району Донецької області,
який діє в інтересах ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському
районі Донецької області

про

визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2008 року
прокурор Олександрівського району Донецької області, який діє в інтересах
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Прокурор
Олександрівського району Донецької області, який діє в інтересах ОСОБА_1
вважає, що йому як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інваліду ІІІ групи необхідно виплачувати пенсію в розмірі який
дорівнює 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % від
розміру мінімальної пенсії за віком.

Крім того, в
позові зазначено про необхідність зобов'язати відповідача у подальшому
здійснювати перерахунок пенсії по інвалідності згідно зі змінами діючого
законодавства і встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2008 року позов
задоволено частково.

Судом
встановлено наявність у позивача права на отримання пенсії у розмірах,
встановлених ст. ст. 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а саме основної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % від розміру
мінімальної пенсії за віком і дійшов до висновку про необхідність здійснити
перерахунок пенсії з 01.09.2007 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права, а саме, необхідність визначати
мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до постанов КМУ.

Позивач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та надав
відповідні пояснення.

Інші особи, які
беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Згідно ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду
без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ч.
2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

ОСОБА_1 належить
(віднесений) до категорії 1 як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є інвалідом 3 групи, що підтверджується відповідним посвідченнями.

Розділ 8 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу
визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами
зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір
пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством),
призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до цього Закону, не
може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, на місяць згідно із Законом № 489-5 від 19 грудня 2006
року.

Стаття 50 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема інвалідам 3 групи - 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного
Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно
частини третьої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частина
четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчим по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Посилання
відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою
визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, внаслідок
чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91 копійка, що визначені
постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за
рахунок державного бюджету» від 3 січня 2002 року № 1 (зі змінами внесеними
постановою № 895 від 13 липня 2004 року), колегія судів не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмір в силу різного
правового навантаження цих значень неможливо.

Колегія судів зазначає, що даною нормою
визначений для даної категорії нижчий
розмір державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49
спеціального закону передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54
даного закону нижчий розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно
до першої категорії, та у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

На час розгляду
цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28
Закону України "Про загальнообов"язкове соціальне страхування" і
згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб що втратили
працездатність.

Відповідно до
ст. 2 ч.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999
року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії
за віком.

Статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19
грудня 2006 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу,
яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень,
з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття
була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій
редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена
абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та
з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11
коп.

Таким чином, для
позивача як інваліда 3 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної пенсії повинен
розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Здійснюючи
апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія
суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення
прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23,
частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів
вважає, що дії Управління щодо виплати пенсій позивачу (основної та додаткової)
у розмірах менших ніж передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є
неправомірними.

Також колегія
суддів погоджує висновок суду І інстанції щодо неможливості зобов'язання
відповідача здійснювати перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розмірів
прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, які будуть законодавчо
встановлюватися у подальшому на кожен рік.

Враховуючи
зазначене суд І інстанції правильно визнав дії відповідача неправомірними та зобов'язав
перерахувати пенсію.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня
2008 року у справі № 2-а-10264/08 за
позовом Прокурора Олександрівського району Донецької області, який діє в
інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському
районі Донецької області «про визнання дій протиправними, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії» - залишити без задоволення, а постанову суду без
змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: