Справа № 2-а-11330/08
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Капустинського М.М.,

при
секретарі - Любась Т.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної акціонерної страхової компанії
НАСК “Оранта”, управління праці та соціального захисту населення Шевченківської райдержадміністрації

про
стягнення 46854,78 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувсь з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що в період з 01.09.1996 року по 31.05.2008 йому не було
проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст. 39 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, що призвело до порушення його прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначив в розмірі
46854, 78 грн.

Посилавсь на те, що отримував відповідні доплати у
розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні
мінімальній заробітній платі у
відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з"явивсь. Просив
справули, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно і у передбаченому
законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Письмові заперечення на
позовну заяву не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу працював у
м. Овручі Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться
доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні
заробітні плати щомісяця.

Проте вказана доплата виплачувалась у розмірах,
визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплати в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки
дію абзацу третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV
(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цієї норми зупинено згідно із Законом
N 489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року її дію відновлено
рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч. 2 ст. 233, ст. 238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в
даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст. 2 Закону України „Про
оплату праці” є складовою структури заробітної плати, тобто за період з вересня
1996 по грудень 2005 року, з липня по грудень 2007 року включно.

Відповідно до змін, внесених Законом України від 28
грудня 2007 року № 107-VI “Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України”до ст. 39 Закону, громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення, у 2008 році допомоги і
доплати виплачуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів
України. За таких обставин, вимога позивача про стягнення передбаченої ст. 39
Закону заборгованості за січень-травень 2008 року у кратному відношенні до
заробітної плати є необгрунтованою.

З врахуванням викладеного вище, фактично отриманих сум
та розмірів мінімальної заробітної плати
в Україні в спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем по
виплатах, передбачених ст. 39 Закону, становить 33373, 78 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст.
158 -163, 167, 186, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Шевченківської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
33373, 78 грн. доплати до заробітної плати (ст. 39).

У задоволенні позовних вимог до Національної акціонерної
страхової компанії НАСК “Оранта”відмовити за їх безпідставністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: М.М.
Капустинський