Справа № 2а-0075/08
Суддя: Дубіжанська Т.О.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-0075-2008 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Рожко Я.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, треті особи Пенсійний фонд
України, Міністерство праці та соціальної політики України про визнання
незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007 року позивачка
звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила постановити рішення, яким
визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 25.09.2007 року № КО-129 про
відмову в перерахунку та виплаті їй щомісячного довічного грошового утримання,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та
зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська перерахувати та виплатити їй щомісячне довічне грошове
утримання, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що 09.07.2007 року
Конституційний Суд України прийняв рішення, яким було визнано неконституційними
норми статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої
статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті
71, статей 98, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік». Норми закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України свого рішення. Внаслідок зупинення на певний час дії чинних законів
України, якими встановлено пільги, компенсації та інші форми соціальних
гарантій, відбулося фактичне зниження життєвого рівня громадян, який не може
бути нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму, що передбачає частина
третя статті 46 Конституції України, чим порушується гарантоване статтею 48
Конституції України право кожного на достатній життєвий рівень. Позивачка
звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська з метою поновлення виплати (перерахування) щомісячної
соціальної допомоги з урахуванням вказаного вище рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року, але у виплаті такої соціальної допомоги їй було
відмовлено. У зв'язку з цим, вона вимушена звернутися до суду для відновлення
своїх порушених прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей
війни».

В ході розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги, надав суду
08.02.2008 року позов, в якому просила постановити рішення, яким визнати
незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська від 25.09.2007 року № КО-129 про відмову в
перерахунку та виплаті їй щомісячного довічного грошового утримання,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та
зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська перерахувати та виплатити їй доплати до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком, передбачені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.
При цьому, вона посилалася на підстави зазначені у первісній позовній
заяві.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, але надала суду заяву
про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська та представник 3-ої особи
Пенсійного фонду України - Кіріченко В.М. у судове засідання не з'явився, але
надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності,
уточненні позовні вимоги не визнав та залишив вирішення позову на розсуд суду,
згідно діючого законодавства. Від Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська надійшло заперечення, в якому
вони зазначили, що з 01.01.2008 року вони проводять перерахунок пенсії дітям
війни в розмірі 47 грн., згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» із змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,
тобто у розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб,
які втратили працездатність на відповідний рік. Вважають, що немає законних
підстав для призначення та виплати підвищення дітям війни до 01.01.2008 року у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, оскільки розмір цього
підвищення законами України не передбачено. Посилалися на те, що ч. 1 ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій
зазначено мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Представник 3-ої особи Міністерства праці та соціальної політики України у
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Від Міністерства праці та
соціальної політики України до суду надійшло заперечення проти позову, в якому
вони просили в задоволені вимог позивача відмовити, оскільки, на їх думку, ці
вимоги суперечать законодавству України та фінансовим можливостям держави.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню
по наступним підставам.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених
законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 18.11.2004 року № 2195-ІV «Про
соціальний захист дітей війни», із змінами та доповненнями, внесеними рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,
що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
громадянкою України та отримує пенсію за віком. Згідно Закону України „Про
соціальний захист дітей війни” є дитиною війни та має право отримувати доплату
до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року,
тобто з дати прийняття Конституційним Судом України рішення № 6-рп/2007.
Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року № 107-VІ
«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» викладено в іншій редакції. Розділ II цього Закону набрав чинності
01.01.2008 року.

В рішенні № 15-рп/2000 від 14.12.2000 року «справа про порядок виконання
рішень Конституційного Суду України» Конституційний Суд України зазначив, що
рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не
потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обов'язок
виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України
(частина друга статті 150).

Згідно повідомлення Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 25.09.2007 року № КО-129,
ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку та виплаті доплат до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року. Відмова ґрунтується на тому, що розмір доплат дітям війни до пенсії не
визначено діючим законодавством України. На дану обставину відповідач посилався
і у своєму запереченні проти позову. Також, Міністерство праці та соціальної політики України в заперечені проти позову зазначило, що
вимоги позивача суперечать фінансовим можливостям держави. Однак, суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для
порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання
надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом. Реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних
на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного
законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних
асигнувань.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» констатував,
що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, суд дійшов висновку, що необхідно визнати незаконним рішення
Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, викладене в повідомлені від 25.09.2007 року № КО-129, та
зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком, передбачені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року,
оскільки відмова у перерахунку та виплаті даної соціальної підтримки є
незаконною.

Що стосується посилань Міністерства праці та соціальної політики України в
запереченні про те, що вимоги позивача суперечать законодавству України, то
вони являються безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. ч.
1, 2 ст. 61 Закону України від 16.10.1996 року № 422/96-ВР «Про Конституційний
Суд України», Конституційний Суд України за результатами розгляду справ щодо
конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів
Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим приймає рішення. Конституційний Суд України
може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.
Згідно ч. 2 ст. 85 цього Закону, у рішенні Конституційного Суду України
визначається, норми якого закону є конституційними, а якого - неконституційними
і нечинними. В ч. 4 ст. 70 вказаного Закону зазначено, що невиконання
рішень та недодержання висновків Конституційного Суду України тягнуть за собою
відповідальність згідно з законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (із змінами і доповненнями), Законом України «Про
Конституційний Суд України», ст. ст. 104, 105, 106, 158-163, 167, пунктом 5
розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, треті особи Пенсійний фонд
України, Міністерство праці та соціальної політики України про визнання
незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 25.09.2007 року № КО-129 про
відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 доплат до пенсії, передбачених ст. 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбачені статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі через Красногвардійський районний суд
протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне
оскарження постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Т. О.
Дубіжанська