Справа № 22-а-7534/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2008 року справа №
22-а-7534/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька
М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій
В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача 1: від відповідача 2:

не з'явився не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті Луганську ради

на постанову Артемівського районного суду м. Луганська

від

11 червня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-82/08 (суддя Морозова С.М.)

за позовом

ОСОБА_1м. Луганськ

до

1) Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті Луганську ради 2) Головного управління
Державного казначейства України у Луганській області

про

визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щорічної
разової допомоги до 5 травня за 2007-2008рр.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Артемівського районного суду м.
Луганська від 11 червня 2008 року по справі № 2-а-82/08 задоволений
позов ОСОБА_1 м.
Луганськ до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської
районної у місті Луганську ради, Головного управління Державного казначейства
України у Луганській області, внаслідок чого визнані неправомірними дії
Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті
Луганську ради про нарахування позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5
травня в 2007р., 2008р. в заниженому розмірі, стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради за рахунок
Державного бюджету України на користь позивача недоотриману щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2007рік в сумі 2570,42грн., за 2008р. в сумі
3017грн.

В апеляційній скарзі відповідач 1 просить
скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач листом від
15.07.08р. № 01-03/7244 просив розглянути апеляційну скаргу у відсутності
представника скаржника.

Представники
відповідача 1, 2, позивача
у судове засідання не з'явилися,
про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Позивач в
письмових запереченнях просив розглянути справу за відсутністю позивача та його
представника. Відповідач 2 заявою від 17.07.08р. № 06-06/1043 також просив
розглянути справу за відсутністю представника.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії А № 087622 від 10.10.98р. (арк. справи 7). Позивач є
інвалідом війни, що підтверджується посвідченням серії Б № 034439, якому встановлена 3 група
інвалідності. Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як
ветерану війни - інваліду війни 3 групи за 2007-2008рр.

Відповідно до
п.2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства
внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР,
Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби
зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами
внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час
виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи,
ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із
застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Пільги
для інвалідів війни визначені у Законі України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-12, за
приписами статті 13 якого, інвалідам
війни встановлена щорічна до 5 травня разова грошова допомога у розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Згідно до ст.
17 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та
місцевого бюджетів. Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня відповідно
до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Мінімальна пенсія за віком у 2007році з
01.04.2007р. складала 410,06грн. згідно зі ст. 62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007рік» № 489 від 19.12.06р.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової допомоги
інвалідам 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 300 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
цієї статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Відповідачем позивачу щорічна разова
допомога за 2007рік була виплачена в розмірі 300,00грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача
одноразової щорічної допомоги за 2007рік в розмірі 2570,42грн. (410,06Ч7-300).

Стосовно
виплати щорічної разової грошової
допомоги за 2008 рік, колегія суддів погоджує висновок суду першої
інстанції, що пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед
інших, положення пункту 20 розділу II
Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України” стосовно виплати щорічної разової
допомоги, зокрема, інвалідам війни.

Оскільки мінімальна пенсія за віком на час
здійснення виплати для зазначеної
категорії осіб складала 481грн., що встановлено ст. 58 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”, то розмір
щорічної грошової допомоги з урахуванням
виплаченої допомоги повинен складати 3017грн. (481х7-350), саме зазначену суму
позивач має право отримати.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2007-2008рр. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального
права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на
постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 11 червня 2008
року по справі № 2-а-82/08 - залишити без задоволення.

Постанову Артемівського районного суду м.
Луганська від 11 червня 2008 року по справі № 2-а-82/08 - залишити без
змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 23
липня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г.
Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок

З
оригіналом згідно:

Суддя
Т.Г. Гаврищук