Справа № 22а-6347/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа
№22а-6347/08 (07)
головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку-47
інстанції - Оліференко Н.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада
2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача),

суддів Уханенко С.А.

Кожан М.П.

при секретарі
Кочкової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення в місті Павлограді
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на постанову
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня
2008 року

у адміністративній справі № 2а-369/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення в місті Павлограді Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення заборгованості з
виплат допомоги по догляду за дитиною, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення в
місті Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить
скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 квітня 2008 року про визнання протиправними дій відповідача та
стягнення з УПСЗН в м.Павлограді на користь ОСОБА_1. заборгованості з виплат
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі 4684,68
грн., а також зобов'язання відповідача призначити на користь ОСОБА_1. допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з 01.03.2008
року у розмірі передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ї
з дітьми», та прийняту нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови позивачці у задоволені
частини позову, сторонами по справі не оскаржувалася.

При перегляді справи в
апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по даній
справі є захист прав позивачки від протиправних дій відповідача стосовно
нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку у розмірах менших, ніж це передбачено Законом.

З матеріалі в справи вбачається, що ОСОБА_1. перебуває на обліку у
відповідача і як незастрахована особа отримує нараховану щомісячну соціальну
допомогу з березня 2007 року у розмірах менших, ніж це передбачено Законом

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення ч.2 ст.56 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік» якою встановлювався розмір допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку складає розмір, що
дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України, а також п.14 ст.71 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік» яким було призупинено дію ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - визнані
неконституційним у зв'язку з чим втратили чинність, а тому відповідно за висновком суду відповідач з
01.01.2007 р. повинен був проводити виплати у порядку визначеному ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а саме, допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна була надаватися у розмірі
встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Враховуючи, що
рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів по правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень норм вищезазначеного Закону, що визнані
неконституційними, суд першої інстанції помилково встановив, що при розрахунку
розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід
керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та
визначив розмір допомоги позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку починаючи з січня 2007 року.

Разом з тим,
колегія суддів звертає увагу на зміст п.3 рішенням Конституційного суду України
від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, якою визначено, що положення п.14 ст.71
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Наведене за висновком
колегії суддів, є підставою для визнання дій відповідача протиправними
починаючи саме з 09.07.2007 р., а тому недоотримана сума допомоги по догляду за
дитиною підлягає нарахуванню відповідачем на користь позивачки та виплаті їй за
період з липня 2007 р. по грудень 2007 року включно виходячи із розміру встановленому
законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, що складає загальною
сумою 1982,60 грн. (виходячи із розрахунку недоплаченої суми допомоги: за
липень - 333,97 грн., за серпень - 330,36 грн., за вересень - 328,55 грн., за
жовтень 333,87 грн., за листопад 329,95 грн., за грудень 325,90 грн.)

Також фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства
відповідає висновок суду першої інстанції про зобов'язання саме Управління
праці та соціального захисту населення в місті Павлограді Павлоградської
міської ради Дніпропетровської області до вчинення певних дій стосовно
забезпечення прав позивачки на державну соціальну допомогу по догляду за
дитиною до трьох років, оскільки Законом України «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» визначено, що вказана щомісячна допомога надається громадянам за
місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

За наведених вище обставини та з огляду на згадані норми Закону, а також
положення Рішення Конституційного суду, колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції обставини справи встановлені та з'ясовані в достатньо
повному об'ємі, суд перевірив доводи відповідача та дав їм належну правову
оцінку, а тому приведені в апеляційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з цими висновками суду.

Відповідно до ст. 86 КАС України
, виключне право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

При вирішенні справи судом правильно застосовані норми
матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли призвести
до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено, що відповідно не дає підстав для скасування судового рішення, а не
зазначення в резолютивній частині рішення періоду з якого повинно проводитися
перерахунок та виплати допомоги позивачки може бути виправлено апеляційною
інстанцією.

Керуючись ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення в
місті Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 02 квітня 2008 року - скасувати

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту
населення в місті Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області по нарахуванню і виплаті ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління праці та соціального захисту
населення в місті Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в загальній сумі 1982,60
гривень

В іншій частині позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення в місті Павлограді
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області - залишити без
задоволення.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному
обсязі.

Постанова суду в повному обсязі буде
виготовлена до 24 листопада 2008 року.

Судді
Сафронова СВ.

Уханенко
С.А.

Кожан М.П.