Справа № 2а-561/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-561/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
вересня 2007 року м. Вінниця

Староміський
районний суд .м. Вінниці в складі
головуючої судді Денишенко Т.О., при
секретарі Пащенко К.1., з участю
позивачки ОСОБА_1, представника
відповідача - управ­ління праці та соціального захисту населення Староміської
районної ради м. Вінниці Голумбйовського
В.Б., розглянувши у відкритому судовому
за­сіданні в м, Вінниці, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 5 адмі­ністративну
справу № 2а-561/07 за адміністративним позовом

ОСОБА_1
до управління праці і соціального захисту населення Старомісь­кої районної ради
м. Вінниці про стягнення недо­плаченої
разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 2250, 35 гривень,

ВСТАНОВИВ:

10 липня
2007 року до Староміського районного суду м.
Вінниці надій­шов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці і
соці­ального захисту населення Староміської районної ради м. Вінниці про стя­гнення недоплачених коштів
разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 2250, 35 гривень як
учасниці війни ( а. с. 1-2 ).

Короткий
зміст позовних вимог наступний. Позивачка є учасницею вій­ни, в зв'язку з цим до 5 Травня їй повинна
надаватися разова щорічн'а гро­шова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій
за віком. Не дивлячись на це, в 2004 році така допомога їй не була
виплачена, в 2005 та 2006 роках разова
щорічна грошова допомога була виплачена позивачці у розмірі по 50, 00 гривень.
Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила 92, 45 гривні, у 2005 році - 332, 00 гривні, у 2006 році - 359, 00 гривень, то разова щорічна грошова допомога за цей час
була виплачена позивачці не в повному обсязі. Розміри виплат повинні були б
складати: у 2004 році -277, 35 грн., у
2005 році - 996, 00 грн., у 2006 році -
1077, 00 грн. без враху­вання уже здійснених виплат. Загальний розмір
недоплаченої щорічної грошової допомоги ОСОБА_1 складає 2250, 35 гривень.
Вважаючи

свої
права порушеними, позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з даним позовом.

Представник
відповідача - управління праці та соціального захисту на­селення Староміської
районної ради м. Вінниці Голумбйовський
В.Б., який діє по належно оформленому і
посвідченому дорученню голови ра­йонної ради від 25.05.2007 року № 1003 ( а.
с. 8 ),
позовних вимог не ви­знав.

В рудовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 позов підтримала за обставин,
викладених у ньому, та
зазначила, що оспорювані виплати
здій-нюють органи праці та соціального захисту населення. Позивачка просить суд
позов задовольнити в повному обсязі,
оскільки зменшення сум належ­них виплат згідно Рішення Конституційного
Суду України, інших Законів України є
незаконним. Пільги ветеранів війни не
можуть бути звужені чи зменшені.

В
судовому засіданні представник відповідача - управління праці і соці­ального
захисту населення Староміської районної ради м.
Вінниці Голум­бйовський В.Б. позов не визнав та пояснив, що в компетенцію управління входить тільки
.здійснення виплат допомоги ветеранам, а
не визначення розмірів цих виплат. Всі виплати здійснюються в межах бюджетних
асиг­нувань, встановлених
кошторисом. Виплата даної допомоги
здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема Конституції України, і дії відповідача є правомірними. Представник
Голумбйовський В.Б. про­сить суд застосувати у вирішенні цього спору ст. 99
КАС України, відмо­вити в позові ОСОБА_1
в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи „№ 2а-561/07 та проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового
розгляду справи по суті в їх сукупності,
суд приходить до висно­вку, що в
позові належить відмовити.

Крім
пояснень осіб, які беруть участь у
справі, судом також досліджена
законодавча та нормативно-правова база,
що регулює питання виплати ра­зової щорічної грошової допомоги учасникам
війни і прирівняним до них категоріям громадян.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 згідно
безтермінового посвід­чення НОМЕР_1,
виданого 11.09.1997 року Староміським район­ним відділом соціального
захисту населення Староміської районної ради м.
Вінниці, дійсного на всій
території України, є учасницею війни і
має право на пільги, встановлені для
цієї категорії громадян - ветеранів війни ( а. с. 5, ). Згідно Законів України про Державні
бюджети України на 2005-2006 роки їй виплачено передбачені ними суми щорічних
разових грошо­вих допомог до 5 Травня,
що доводиться довідкою виконавчого комітету Староміської районної ради
м. Вінниці від 18.05.2007 року №
894, вида­ною на підставі даних
управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці ( а. с. 3 ).

Відповідно
до ст.
ст. 92, 96 Конституції України виключно Законом вста
новлюється Державний бюджет України, що
затверджується щорічно і підлягає обов'язковому виконанню на всій території
України. Статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно Законом України про Де­ржавний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на за­гальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків. Згід­но з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не
суперечать положенням Конституції Украї­ни.

Положення ст. 34
Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 3О Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік», якими установлено
розміри щорічної разової грошової допомоги від­повідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соці­ального
захисту» чинні, в Конституційному Суді
України на предмет кон-ституційності не розглядалися, тому не втратили своєї законної сили, під­лягали виконанню на всій території
України і були виконані відповідачем у справі. ;

Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/ 2004 було визнано
неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» і тільки. Тому аналогію за­кону або права до даних
правовідносин застосовувати неприпустимо. Та­кою є правова позиція Київського
апеляційного адміністративного суду ( справа № 22а-926/2007 р.).

Відповідно
до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Суд
приходить до висновку про законність та підставність застосуван­ня у вирішенні
цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005
року, оскільки поважних причин
пропущення строку звер­нення до суду позивачка не навела. Вона взагалі не
порушувала питання щодо поновлення строку на звернення в суд з даним
позовом. Для звер­нення до
адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлено річний строк. Вимагаючи стягнення
недоплачених ко­штів за 2004-2006 роки, ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом лише 10.07.2007 року ( а. с. 1 ),
що унеможливлює позитивне вирішення її вимо­ги, оскільки згідно ч.1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміні­стративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Са­ме
така ситуація має місце в даній справі. Разом з тим вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними по суті.

За
викладених обставин суд приходить до висновку,
що законних під­став для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
відповідача у

справі, "який діяв на підставі законів України
про Державні бюджети Укра­їни на певний рік,
в межах своїх повноважень та у визначений Конституці­єю України і її
Законами спосіб, немає.

Керуючись ст.
ст. 92, 95,
96, 152 Конституції України, Бюджетним ко­дексом України, Законами України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік», «Про Державний
бюджет України на 2005 рік», «Про Держав­ний
бюджет України на 2006 рік», ст. ст.
99, 100, 158-163,
167 КАС Укра­їни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові
ОСОБА_1 до управління праці і соці­ального захисту населення Староміської
районної ради м. Вінниці про стя­гнення
недоплаченої суми разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки у
розмірі 2250, 35 гривень - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана про­тягом десяти днів
з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апе ляційне оскарження. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського
апеляційного адміністративного суду через Старо-міський районний суд м. Вінниці.