Справа № 22-а-9088/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача
- Носа С.П.,

суддів:
Довгополова О.М., Яворського І.О.,

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 16
квітня 2008 року у справі № 2а-101/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Пенсійного фонду України, управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому

про визнання дій неправомірними та стягнення підвищеної
пенсії, -

В С Т А Н О В И
Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та стягнення
підвищеної пенсії.

В обгрунтування
позовних вимог позивач вказував, що має статус дитини війни і, відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на державну
соціальну підтримку у вигляді щомісячної доплати до пенсії. Просив зобов'язати
відповідача підвищити розмір пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком та
виплатити доплату.

Постановою
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України, управління
Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними та
стягнення підвищеної пенсії задоволено частково. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому виплатити ОСОБА_1 1209 гривень 57
копійок, доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Зобов'язано Міністерство фінансів України, Пенсійний фонд
України, Державне казначейство України перерахувати ці кошти для Управління
Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому для виплати ОСОБА_1 1209 гривень 57
копійок як дітям війни доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за січень - грудень 2007 року.

Не погодившись
із постановою суду, її оскаржив один з відповідачів - Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому, який
покликаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову
суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити.

Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує відсутністю нормативного регулювання порядку
виконання вимог ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” щодо
підвищення розміру пенсій дітей війни.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга в межах заявлених вимог підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач
належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії
дітям війни, а тому має право на встановлене ст.6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” підвищення до пенсії.

Покликався на
рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р., відповідно до якого
визнано неконституційними окремі положення Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, зокрема ст.111, якою було зупинено і обмежено право на
отримання спірних виплат. Окрім того зазначав, що позивач пропустив строк
звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів щодо стягнення підвищення
до пенсії згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006
рік. У суду відсутні підстави вважати, що він пропустив цей строк з поважних
причин, а тому позов в цій частині вимог не може бути задоволений. За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що слід зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому виплатити ОСОБА_1 1209
грн. 57 коп. доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Проте, висновки
суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі,
на думку колегії суддів, є помилковими.

Безспірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дитиною війни та відповідно до ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”, у редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового спору
судом, мав право на отримання підвищення виплачуваної йому Управлінням
Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому пенсії за віком.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України положення п.12 ст.71, ст.111 Закону України
“Про Державний бюджет на 2007 рік”, якими було зупинено на 2007 рік дію ст.6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Положення Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними,
втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним судом України цього
рішення. Таким чином, враховуючи норми ч. 2 ст. 152 Конституції України,
відповідно до якої закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. зворотної дії в часі не має, і на період
до 09 липня 2007 року не поширюється.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних
вимог ОСОБА_1щодо визнання незаконною відмови відповідача у підвищенні розміру
її пенсії, як дитини війни, та задоволення таких вимог в частині зобов'язання
нарахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни, починаючи з
09.07.2007 року.

Оскільки функції
з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд
України в особі управління у м.Хмельницькому, відповідний обов'язок слід
покласти на Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.

Достатніх
правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” розмірі
колегія суддів не вбачає.

Покликання
апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України
“Про соціальний захист дітей війни” доплат до пенсії як на причину невиконання
покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена
у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини
у справі “ОСОБА_2 проти України”).

Доводи апелянта
в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків
суду не спростовують.

Відповідно до
ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Таким чином,
оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню
з ухваленням нового рішення.

З огляду на
викладене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.
195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити
частково.

Постанову
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2008 року у справі № 2а-101/08 за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України, управління
Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій неправомірними та
стягнення підвищеної пенсії - скасувати та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задоволити частково.

Визнати дії
Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у
підвищенні пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1 за період з
09.07.2007 року неправомірними.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни, починаючи з 09.07.2007 року
відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції, що діяла в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року).

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення. Постанова може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач С.П. Нос

Судді
О.М. Довгополов

І.О. Яворський