Справа № 22а-4290/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 4290/08
Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку-48
Дьяченко С.В. (справа № 2а-7/08)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів - Уханенка С.А., Сафронової С.В.,

при секретарі -
Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Енергодарської міської ради

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 січня
2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, тертя особа
- головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької
обласної державної адміністрації, про стягнення недоотриманих сум щорічної
допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и
л а :

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом
до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської
ради про стягнення недоплачених коштів
на оздоровлення за 2001-2004, 2006, 2007 роки у розмірі 4283,20 грн. Посилалася
на те, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії, інвалідом 3 групи, у зв'язку з чим користується всіма правами та
пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а тому,
відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ,
йому передбачені щорічні виплати на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат. Проте, відповідачем, всупереч вимогам Конституції України та
Закону України №796-ХІІ, було виплачено на користь позивача, значно занижені
суми компенсації на оздоровлення без врахування встановленого на території
України розміру мінімальної заробітної плати.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково, а саме: на її користь з відповідача стягнуто недоплачену
щорічну допомогу на оздоровлення за 2006 рік - 1510 грн., за 2007 рік - 1750
грн., а всього 3260 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову районного суду, оскільки вона винесена з
порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив, що
відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1А категорії, інвалідам 3
групи, виплачується щорічна допомога на оздоровлення
в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Суд вірно зазначив, що виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативно-правовими актами, при
вирішенні даного спору необхідно застосовувати саме норми Закону, а не
постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України
, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ
, щорічна допомога учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС , інвалідам 3 групи, виплачується у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати (аб.7
ч. 4 ст. 48 Закону № 796-ХIІ ).

В своєму позові ОСОБА_1 зазначає,
що строк звірення до адміністративного суду повинен обчислюватись з 28. 07.
2007 року, тому суд першої інстанції правильно застосував норми КАС України
щодо річного строку звернення до
адміністративного суду, тому обґрунтовано відмовив за цих підстав щодо визнання
бездіяльності відповідача по нарахуванню в більшому розмірі сум оздоровлення за
2001-2005 роки.

Проте, що стосується вимоги позивача в частині виплати коштів на оздоровлення за 2006 рік,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив ці вимоги,
оскільки дію аб. 2 ч. 4 ст. 48 Закону №796-ІІ було зупинено на 2006 рік в
частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законом України "Про Держаний бюджет України на
2006''. Цей закон не визнано неконституційним, він є чинним, тому при вирішенні
питання необхідно враховувати його положення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до
висновку, що правові підстави для визнання бездіяльності відповідача щодо
виплати за 2006 рік сум на оздоровлення у меншому розмірі - відсутні, тому в
цій частині постанову необхідно скасувати і відмовити в задоволені вимог щодо
стягнення матеріальної допомоги за цей рік з урахуванням розміру мінімальної
зарплати.

Згідно ст. 76 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" встановлений з
1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400
гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень
та з 1
жовтня 2007 року - 460 гривень. З цього ж закону не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48 Закону № 796-ІІ.

Встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір
щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не
відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

Щодо положень Закону України "Про Держаний бюджет
України на 2007 рік", якими було зупинено в 2007 році дію ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», то в цьому випадку суд першої інстанції вірно
застосував висновки рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007
року, яким вищезазначені положення Закону України "Про Держаний бюджет
України на 2007 рік" були визнані неконституційними та нечинними.

За таких обставин
та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796-ІІ, відповідач повинен був виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2007 рік:

460
грн. х 4 = 1840 грн.

1840
грн. - 90 грн. (сума виплаченої допомоги за 2007 рік) = 1750 грн.

Ці висновки є правильними та
обґрунтованими, тому в цій частині постанову необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до намагань обґрунтувати порушення прав
позивача відсутністю належних коштів для виконання вимог Закону та рішення
Конституційного Суду України, що не може бути прийнято до уваги, оскільки
правові висновки та обґрунтування недопустимості порушень з боку уряду чи
парламенту держави при розробці та затверджені щорічного бюджету в частині
соціальних гарантій та виплат по відшкодуванню завданої шкоди здоров'ю
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи мають
преюдиціальне значення як для судів, так і службовців, установ, підприємств та
державних органів

Керуючись ст.202 КАС України,
колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 січня
2008 року в частині стягнення з
управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради
Запорізької області на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення як
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 2006 рік у розмірі 1510 грн.
скасувати та відмовити у задоволені цих вимог.

В іншій частині - постанову залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий: Поплавський В.Ю.

Судді: Уханенко С.А.

Сафронова
С.В.