Справа № 2-а-13179/08
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Кузьменко Л.В.,

при
секретарі - Дейнеці І.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління праці і соціального захисту
населення Овруцької райдержадміністрації

про
стягнення виплат, передбачених Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи",-

встановив:

У липні 2008 року
позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що з січня
1998 року по грудень 2007 року їй не було проведено у повному обсязі виплати,
передбачені ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що
призвело до порушення її прав. Заборгованість по доплаті громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивачка визначила
в розмірі 32804,06 грн., по допомозі в зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування (ст. 37) за період з липня по грудень 2007 року -в розмірі
2134,80 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивачка та представник відповідача в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому
законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивачка в спірний період часу
проживала і проживає на даний час в м. Овруч Житомирської області, яке
віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, працює в Овруцькій
ЦРЛ, має на утриманні неповнолітню дитину, є потерпілою від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1.

Згідно із ст. 37 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі -Закон), громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного
відселення -40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно із ст. 39 Закону в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні гарантованого
добровільного відселення -дві мінімальні заробітні плати щомісяця.

Проте вказані допомога та доплата виплачувались у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі. По статті 37 Закону вона отримувала
по 2 грн. 10 коп. щомісячно, по статті 39 -по 10 грн. 50 коп.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення
перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплати і допомоги в твердих сумах,
встановлених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року,
порушені права позивачки.

Дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу
третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно із Законом N3235-IV (3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм
зупинено згідно із Законом N489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня
2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N6-рп/2007
(v0a6p710-07) від 09.07.2007р.

За таких обставин в межах заявлених вимог заборгованість
по ст.39 Закону підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП
України незалежно від часу її виникнення (крім 2006 року та січня -червня 2007
року), оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2
Закону України "Про оплату праці" є складовою структури заробітної
плати; заборгованість по ст. 37 Закону підлягає стягненню -за 6 місяців 2007
року.

З врахуванням викладеного вище, розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний період часу, а також розміру доплати і
допомоги, отриманих позивачкою за цей час в безспірному порядку, що
підтверджується письмовими доказами, розмір заборгованості перед нею та її
неповнолітньою дитиною по виплатах, передбачених ст. 37 Закону, становить
2134,80 грн. По ст.39 Закону заборгованість перед позивачкою становить 32653
грн., а всього -34787,80 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. ст. 94, 158 -163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_134787,80
грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом
10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж
порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: Л.В.
Кузьменко