Справа № 2-а-14946/08
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Кузьменко Л.В. ,

при
секретарі - Дейнеці І.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації

про
стягнення виплат, передбачених Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи",-

встановив:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої
дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з вказаним позовом до суду.
Посилаючись на те, що в період з 01.07.1998 р. по 31.12.2007р. їм не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.37
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення їх прав. Крім
того, в період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року їй не було проведено у
повному обсязі виплати, передбачені ст. 39 вказаного Закону. Заборгованість по
доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст.39) позивачка визначила в розмірі 16327,70 грн., а
заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства
(ст.37) в розмірі 6152,70 грн., а всього 22480,40 грн.
Посилається на те, що отримувала відповідні доплати та допомоги у розмірах,
передбачених Постановою Кабінету
Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші,
значно більші, їх розміри, кратні мінімальній
заробітній платі у відповідні періоди.

Позивачка в позовній заяві просить розглянути справу без
її участі.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час
і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка
про отримання повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачка та її неповнолітня дитина в
спірний період часу проживали, а позивачка працювала в м. Овруч Житомирської
області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст.37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ст.39 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні
посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата
щомісяця.

Проте вказані допомога та доплата виплачувались у розмірах, визначених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги
та доплат в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивачки.

Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки
дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього частини першої
статті 39 зупинено на 2007 рік в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно
із Законом N
489-V ( 489-16
) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від
09.07.2007.

Заборгованість по допомозі та доплаті, передбаченій
ст.ст. 37, 39 Закону, підлягає задоволенню лише за період з липня по грудень 2007 року включно.

З врахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме :

Розмір мінімальної заробітної плати становив:

з 1 липня 2007 року -440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460
грн..

Заборгованість
становить:

1) по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону:

- за липень-вересень 2007 року - 691,40 грн.(440грн.х40%х2х2= 704 грн. -
4,20 грн.х3);

- за жовтень-грудень 2007 року - 723,40
грн.(460грн.х40%х2х2= 736 грн. - 4,20грн.х3), а
всього 1414,80 грн.( 691,40грн. +
723,40грн.).

2) по доплаті, передбаченій ст.39 Закону:

- за липень -грудень 1998 р. - 660 грн. (55 грн. х 6х2)

- за січень-грудень 1999 р. - 1776 грн. (74 грн. х 12х2)

- за січень-грудень 2000 р. - 2400 грн. (74 грн.х3х2 +
90грн.х3х2 + 118 грн. х6х2 )

- за січень-грудень 2001 р. - 2832 грн. (118 грн. х12х2)

- за січень-березень 2002р. - 840 (140 грн. х 3х2)

Інформація про виплати за квітень 2002 р. по грудень
2003 р. відсутня, тому суд не стягує заборгованість по допомозі та доплаті,
передбаченій ст.ст. 37, 39 Закону за цей період.

за січень-грудень 2004 р. - 5176 грн. (205 грн. х8х2 +
237х4х2)

за січень-грудень 2005 р. - 7208 грн. (262 грн.х3х2 +
290грн.х3х2 + 310грн.х2х2 + 332грн. х4х2)

за липень-грудень 2007 р. - 4520 грн. (440 грн.х2х2 +
460 грн.х3х2),

а всього 26162,10грн. (26826,80 грн.- 664,70 грн.
(фактично виплачені доплати та допомоги, передбачені ст.ст. 37,39)

Отже з врахуванням викладеного вище в спірний період
часу розмір заборгованості перед позивачкою по виплатах, передбачених ст.37
Закону становить 1414,80 грн., а по ст.39 Закону -
26162,10грн., а всього -27576,90 грн., а не 22480,40 грн.

Тобто під час розрахунку заборгованості позивачка
допустила помилки.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України суд виходить за межі позовних вимог для
повного захисту прав позивачки.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Народницької
районної державної адміністрації, суд стягує з нього заборгованість у розмірі
27576,90 грн.

Керуючись Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” ст. ст. 158 -163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Народицької районної державної адміністрації заборгованість у розмірі
27576,90 грн.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: Л.В.
Кузьменко