Справа № 22а-8280/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22-а-8280/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції
категорія статобліку- 48
Литвиненко В.М. (справа № 2а-707/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю. (доповідач),

суддів
- Сафронової С.В., Уханенка С.А.,

при секретарі -
Кочковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської міської ради

на постанову Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 25 червня
2008 року за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської міської ради про визнання неправомірними дій та
стягнення заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в
подальшому змінила та просить визнати неправомірними дії управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо неправильного
нарахування та виплати позивачці сум державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на протязі з січня 2007 року по березень 2008 року включно;
стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму заборгованості по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку за січень 2007року по березень
2008 року в сумі 5488,41 грн., моральну шкоду та судові витрати.

Постановою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25
червня 2008 року позовні вимоги
задоволенні частково. Визнані неправомірними дії відповідача по нарахуванню і
виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; стягнуто з відповідача на користь позивачці суму недоотриманої
державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з
січня 2007 року по 10 березня 2008 року включно у розмірі 5141,09 грн.; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову
та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на
яку поширюється дія статті 13 Закону № 2811-ХІІ, та має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі
встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 15 вказаного Закону №
2811-ХІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2811-ХІІ розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону,
визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при
цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного
прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового
мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону №
2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007» від 19 грудня 2006 року № 489-V (надалі Закон № 489-V).

Статтею 56 Закону № 489-V встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до
Закону № 2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону №
2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено,
що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Водночас, суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, в частині стягнення на користь позивачки суми недоотриманої
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік у
розмірі 910,78 грн. не зважив на те, що Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на
2008 рік дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону
України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо
конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів
Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів,
як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності
нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття
рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших
нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити,
що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до
визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01
квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00
грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з липня 2007 року допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснював за липень 2007 року у
розмірі 104,49 грн., за серпень 2007
року у розмірі 109,62 грн., за вересень
2007 року у розмірі 108,18 грн., за жовтень 2007 року у розмірі 109,62 грн., за
листопад 2007 року у розмірі 112,50 грн., за грудень 2007 року у розмірі 115,65
грн.

Недоплачена сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік
становить: за липень 463,00 - 104,49 = 358,51 грн., за серпень
463,00 - 109,62 = 353,38 грн., за вересень 463,00 - 108,18 = 354,82 грн., за
жовтень 470,00 - 109,62 = 360,38 грн., за листопад 470,00 - 112,50 = 357,50
грн., за грудень 470,00 - 115,65 = 354,35 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить
2139 грн., яка підлягає стягненню на користь позивачки. В частині стягнення за
період з січня по червень 2007 року та з січня по березень 2008 року - необхідно відмовити.

Оскільки частково задоволено позовні вимоги, то на
користь позивачки необхідно з місцевого бюджету стягнути її судові витрати у
розмірі 21,39 грн.

Постанову суду в частині, в якій відмовлено позивачці в
задоволені позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне залишити без
змін, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на законі.

За таких обставин колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду частковому скасуванню.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 198, 201, 207 КАС
України колегія суддів, -

п о с т а н о в и
л а:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради задовольнити
частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 25 червня
2008 року у справі № 2а-707/08 скасувати частково.

Визнати дії управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради по нарахуванню і виплати ОСОБА_1
сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік
неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради донарахувати на користь ОСОБА_1
2139,00 грн. недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, а частині
стягнення за період з січня по червень 2007 року та з січня по березень 2008
року - необхідно відмовити.

Стягнути на користь позивачки з місцевого бюджету її
судові витрати у розмірі 21,39 грн.

В іншій частині - постанову суду без змін.

Постанова суду набирає чинності з моменту її проголошення
та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду
України шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 26
листопада 2008 року.

Головуючий суддя: В.Ю.
Поплавський

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко