Справа № 22-а-6395/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року
м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів -
Пліша М.А., Заверухи О.Б.

при секретарі судового засідання - Бацику
О.Р.,

за участю осіб:

від позивача - не явився,

від відповідача - Кедюлич Н.В. -
представник,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на постанову Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 22 січня 2008 року по справі № 2-а-50/2008

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській
області,

про перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих сум
пенсії, -

в с т а н о в и
л а :

22 січня 2008 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято постанову по справі №
2-а-50/2008 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області, про перерахунок пенсії та стягнення
недоотриманих сум пенсії, якою в задоволені позову було відмовлено.

В обґрунтування прийнятої постанови
суд першої інстанції покликається на те, що пенсія позивачу була призначена у
відповідному розмірі з дотриманням норм передбачених Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб» та Законами України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та
«Державний бюджет України на 2007 рік», в порядку визначеному постановою уряду,
а тому дії відповідача, щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачу є
правомірними.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач
- ОСОБА_1., який в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що така
прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною
та необґрунтованою, тому просить таку скасувати та прийняти нову про
задоволення позовних вимог.

Як на доводи в своїй апеляційній
скарзі позивач покликається на те, що суд першої інстанції не врахував, вимог
п.19 Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України з питань
пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», яким
внесено зміни до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», та те, що вимоги Законів України, щодо бюджету на
2006 та 2007 роки до спірних правовідносин не застосовуються.

Апелянт - позивач в судове засідання
не явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце
апеляційного розгляду, тому з огляду на це та його заяву, апеляційний розгляд
проведено у його відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить її відхилити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення представника відповідача на заперечення доводів
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстави для її задоволення.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції ОСОБА_1. був звільнений в грудні 2006 року з служби в органах
Служби безпеки України в запас за станом здоров'я та 19.12.2006 року йому була
призначена пенсія в розмірі 74 % грошового забезпечення відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Суд першої інстанції правильно врахував вимоги ст.43
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби
та деяких інших осіб», оскільки вказаною нормою визначено лише умова визначення
розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням
взагалі, а не конкретно на день або останній місяць перед звільненням, оскільки
до уваги в даному випадку має братись певний період служби за останньою штатною
посадою перед звільненням.

При цьому правильно враховано, що оскільки вказаним вище
Законом не регулюється порядок визначення розміру щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення військовослужбовців при призначені пенсії за вислугу
років даної категорії громадян, то з метою реалізації положень такого Закону
було прийнято Постанову Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року №
393, відповідно до п.7 якої в редакції на день звільнення позивача було
визначено, що розмір додаткових видів грошового забезпечення визначається (за
вибором тих хто звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби
підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців
служби підряд протягом усієї служби перед зверненням за пенсією незалежно від
наявних перерв у службі.

Крім того судом першої інстанції правильно враховано, що
згідно вимог ст.40 «Про державний бюджет України на 2006 рік» та ст..37 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» звільненим у 2006-2007 роках
особам офіцерського складу, які мають право на пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» до грошового забезпечення враховуються відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років
у розмірах, встановлених за останньою штатною посадою перед звільненням, а
також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати,підвищення) та премії в розмірі, що визначається за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед звільненням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, який згадувалося вище.

З огляду на це суд першої інстанції правильно
вказав, що пенсія позивачу в розмірі 2824 грн. 84 коп. була призначена
відповідно до вимог наведеного вище Законів та порядку визначеному постановою
уряду, підстав для її перерахунку на час його звернення до відповідача з заявою
не було, а тому йому було правильно відмовлено у задоволені позову, оскільки
відповідачем було доведено правомірність його дій та рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно
встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального
права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції
не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 22 січня 2008 року по справі № 2-а-50/2008 за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,
про перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих сум пенсії, - без змін.

Ухвала набирає законної
сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку
ч.3ст.160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення такої в повному
обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

О.Б.Заверуха