Справа № 22-а-12105/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Кірієнко В. О.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

5 листопада 2008 року справа №
22-а-12105/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Міронова Г. М.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - особисто,

від відповідачів:

не з'явився, повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Тельманівської районної державної адміністрації,
смт. Тельманове

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

9 вересня 2008 року

по адміністративній справі

№ НОМЕР_1 (суддя Кірієнко В. О.)

за позовом

ОСОБА_1, с. Старогнатівка

до

ОСОБА_2,
смт. Тельманове

про

стягнення недоотриманої щорічної допомоги
на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся 13 серпня 2008 року до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною заявою (арк. справи 1-2) до ОСОБА_2, смт. Тельманове (далі по тексту - УПСЗН Тельманівської районної державної адміністрації) про
стягнення з відповідача недоотриманої допомоги на оздоровлення з 2007, 2008
роки в розмірі 4465 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від
9 вересня 2008 року (арк. справи 20-23) позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені частково. Суд першої інстанції стягнув з УПСЗН Тельманівської районної державної адміністрації
щорічної допомоги за 2007 рік у розмірі 2080 грн. на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету
України, у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту
з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач під час
судового розгляду проти апеляційної скарги відповідача заперечував, просив
залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції -
без змін.

Відповідач про
час, місце та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, проте
своїм правом бути присутнім на судовому розгляді не скористався.

Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Закон України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, в редакції Закону
України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року зі змінами та доповненнями станом на
час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення
категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

ОСОБА_1
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та є інвалідом 2 групи, що підтверджено посвідченням, довідками
МСЕК (арк. справи 3, 6).

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за 2007 - 2008 роки
виплачував йому компенсацію на оздоровлення, в розмірі, меншому ніж передбачено
статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно довідки
відповідача (арк. справи 4) позивачу, як інваліду 2 групи, було сплачено щорічну
допомогу на оздоровлення за 2007 рік - 12 вересня 2007 року в розмірі 120 грн.,
за 2008 рік - 14 квітня 2008 року в розмірі 34 грн. 02 коп. та 21 травня 2008
року в розмірі 85 грн. 98 коп.

Абзацом 2
частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 6 червня 1996 року N
230/96-ВР передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам
ІІ групи в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Згідно частин 3, 5, 7
статті 48 вказаного Закону щорічна допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення,
виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати годувальника, розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

В апеляційній
скарзі відповідач зазначив, що при виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення керувався статтею 62 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно якої роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності. Проте, в цій статті функції щодо встановлення
розміру щорічної допомоги на оздоровлення Кабінету Міністрів України не
делеговані, а лише зазначено про те, що Кабінет Міністрів України може
затвердити порядок застосування передбачених законом пільг.

Крім того,
скаржник посилається як на підставу виплат положення постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року N
562. Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року «Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» встановлено, що інвалідам 2 групи виплата щорічної
допомоги на оздоровлення повинна здійснюватися в розмірі 120 грн.

Відповідно до
статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства
права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті
92 Конституції України передбачено, що виключно законами України
визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За частиною 2
статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 5
постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року
визначено, якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При розгляді
даної категорії спору апеляційним судом встановлено, що вищенаведена постанова
Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року була прийнята всупереч
вимог статей 48, 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому посилання скаржника
на цю постанову апеляційним судом не приймаються та оцінка правовідносин щодо
виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, здійснюється на підставі пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції
України та статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При визначенні
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік апеляційний суд враховує, що
рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у
справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян були визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 30
статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19
грудня 2006 року № 489-V, яким
було зупинено на 2007 рік дію частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007
році у редакції Закону України від 6
червня 1996 року N 230/96-ВР. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими
до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та
мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів
зазначає, що виплата повинна була здійснюватися в порядку, встановленому
абзацом 2 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат станом на день виплати. За даними відповідача
позивачу щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік була виплачена 12 вересня
2007 року в розмірі 120 грн., тому сума несплаченої щорічної допомоги на оздоровлення
за 2007 рік складає 2080 грн. (440 грн. х 5 - 120 грн., де 440 грн. - розмір
мінімальної заробітної плати встановлений на період з 1 липня 2007 року по 30
вересня 2007 року статтею 76 Закону України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік"), як і було правильно визначено судом першої інстанції.

Підпунктом 11
пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007
року № 107-VI текст
статті 48 був викладений в новій редакції: "Одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою,
щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням
Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України
на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 28 розділу II "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного
суду України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року. Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнаних неконституційними.

Таким чином, з
22 травня 2008 року була відновлена дія норм статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за якими особам постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії та віднесеним до інвалідів 2 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була призначатися та виплачуватися
відповідачем щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Суд першої
інстанції відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з
відповідача недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік
посилаючись на те, що відповідачем остаточно не проведена виплата щорічної
допомоги на оздоровлення за 2008 рік, проте в запереченні на позовну заяву та
апеляційній скарзі відповідач вказує, що виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік здійснена згідно постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року. Таким чином, враховуючи виплату відповідачем
позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 120 грн.,
встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005
року, колегія суддів дійшла до висновку про те, що висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з
відповідача недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік не
є вірним.

Колегія суддів
зазначає, що виплата повинна була здійснюватися в порядку, встановленому
абзацом 2 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат станом на день виплати. За даними відповідача
позивачу щорічна допомога на оздоровлення за 2008 рік була виплачена 14 квітня
2008 року та 21 травня 2008 року на загальну суму 120 грн., тому сума
несплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік складає 2505 грн.
(525 грн. х 5 - 120 грн., де 525 грн. - розмір мінімальної заробітної плати
становлений на період з 1 квітня 2008 року по 30 червня 2008 року статтею 59
Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI).

Статтею 63
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Колегія суддів
не приймає посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування для
здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в
межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів
з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3
Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою
діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави.

Виходячи з
вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв
оскаржувану постанову з порушенням матеріального права, що обумовлює скасування
постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови з частковим
задоволенням позовних вимог у відповідності до норм права, застосованих при
вирішенні цього спору, для забезпечення захисту прав та інтересів фізичної
особи від порушень з боку суб'єкту владних повноважень.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2, смт. Тельманове на постанову Донецького окружного адміністративного суду від
9 вересня 2008 року по адміністративній справі № НОМЕР_1 - задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
9 вересня 2008 року по адміністративній справі № НОМЕР_1 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1, с. Старогнатівка до ОСОБА_2, смт. Тельманове про
стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, смт. Тельманове на користь ОСОБА_1, с. Старогнатівка суму недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки в розмірі 4585 грн., з якої за 2007
рік - 2080 грн., за 2008 рік - 2505 грн. за рахунок
коштів Державного бюджету України.

В задоволенні
іншої частини позовних вимог відмовити.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у повному
обсязі.

Вступна та
резолютивна частини постанови складені, підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 5 листопада 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова
складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 10 листопада 2008 року.

Головуючий: /підпис/
В.Г.Яманко

Судді: /підпис/
Г.М.Міронова

/підпис/
К.П.Горбенко