Справа № 22-а-11342/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Блохін А.А. Доповідач - Г.А.
Центрально-Міський районний суд м. Горлівки
Справа № 2-а-69/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2008
року
Справа 22-а-11342/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді: Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі
судового засідання: Запорожцевій
Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Небогаткіної
Валентини Дмитрівни до Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області, Головного управління Державного
казначейства України в Донецькій області - про стягнення недоотриманої суми на
оздоровлення за 2000 - 2007 роки,

за апеляційною
скаргою Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської
ради Донецької області на постанову Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 01 вересня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про
стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Горлівської
міської ради Донецької області щорічної
допомоги на оздоровлення,
виходячи з норм
Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2000 - 2007 роки.

Постановою Центрально-Міського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 01 вересня 2008 року позов задоволено
частково. Визнано дії Управління при визначенні позивачу сум щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік протиправними. Стягнуто допомогу на оздоровлення за
2007 рік у розмірі - 1510 грн. В іншій
частині позову було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата
щорічної допомоги постраждалим 3 групи інвалідності у
розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Управління
праці та соціального захисту
населення подало апеляційну скаргу
на рішення суду першої інстанції,
в якій просить скасувати постанову
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 01 вересня
2008 року, як незаконну та ухвалити нову
постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що
судом першої інстанції порушено
норми матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови. Згідно
Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» застосування
норм цього Закону проводиться у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року постраждалому
3 групи інвалідності виплачується допомога
на оздоровлення, яка у 2007 році
складає 90 грн. Позивачу в такому розмірі
і виплачена допомога за 2007 рік. Це повністю відповідає нормам
Конституції України, Закону України «Про бюджет на 2007 рік», а також
Бюджетному Кодексу, згідно яким усі компенсації і виплати проводяться з бюджету
тільки в межах бюджетних
асигнувань.

Позивач в судове засідання за викликом не
з'явилася.

Відповідачі письмово просили розглянути справу
без участі їх представників.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Горлівської
міської ради Донецької області задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
правильно встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, як інвалід
3 групи, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право
отримувати щорічну допомогу на оздоровлення
згідно Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Висновки суду першої
інстанції щодо розміру мінімальної заробітної плати, яку необхідно було
виплатити позивачу, відповідають нормам Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отже судом правильно нараховано
суму щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи з мінімальної заробітної плати,
яка діяла на момент виплати
допомоги позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що допомога у
2007 році виплачувалась у розмірі, який
не відповідає Закону. Судом стягнута недоплачена сума згідно норм Закону і зараховано суму, яку позивач отримав на оздоровлення за цей
період.

Доводи відповідача про те, що матеріальна
допомога виплачувалась виходячи з фінансових можливостей у державі та розмірів, які встановлені Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необґрунтовані.

Законом «Про державні соціальні стандарти та
Державні соціальні гарантії» передбачено, що мінімальний розмір
заробітної плати визначається
виключно Законами України. При
цьому Закони, які встановлювали
мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм статті
48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом першої інстанції правомірно стягнуто
недоплачену допомогу за 2007 рік, оскільки рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» про внесення змін
до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи з принципу адміністративного
судочинства - верховенства права та пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами, яким є Постанова Кабінету Міністрів України, при вирішення
даного спору треба застосовувати
безпосередньо норму ст. 48 названого вище Закону «Про
статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляційної скарги про те, що
ст.62 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» питання обчислення розміру виплат віднесено до
компетенції Кабінету Міністрів є також
необґрунтованими, оскільки Законом це
не передбачено, і навпаки,
Законом передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування
цих норм Закону.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не
має.

Керуючись статтями 198, 200 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 01 вересня 2008 року про
часткове задоволення позовних вимог Небогаткіної Валентини Дмитрівни - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Колегія
суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Л.В.
Ястребова

Д.В. Ляшенко

З оригіналом згідно

Суддя: Г.А.
Колеснік