Справа № 22-а-3887/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АД
МІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року

м. Львів

Колегія суддів Львівськог
о апеляційного адміністрати
вного суду в складі :

судді доповідача
Олендера І.Я.,
суддів
Пліша М.А, Заверух
и О.Б.,
при секретарі судового зас
ідання Соколовській А.
С.,

з участю сторін:
від позивача Скачко А.А., С
урков В.В. представники,
від відповідача Прищепа
О.С. представник,

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу
за апеляційною скаргою
Державної податкової інс
пекції у м.Рівне
напостанову Рівненсько
го окружного адміністративн
ого суду від 09 листопада 2007 рок
у по справі№ 2-а-674/08
за адміністративним позов
омЗакритого акціонерного
товариства «Калина ЛТД»

доДержавної податкової
інспекції в м.Рівне
про скасування податко
вих повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

09 листопада 2007 року Рі
вненським окружним адмініст
ративним судом прийнято пост
анову по справі № 2-а-674/08 за адмін
істративним позовом Закрито
го акціонерного товариства «
Калина ЛТД» до Державної п
одаткової інспекції в м.Рівн
е про скасування податкових
повідомлень рішень, якою п
озов було задоволено.

Прийняту постанову суд пер
шої інстанції мотивував тим,
щовідповідач не довів прав
омірності своїх дій, щодо при
йняття оспорюваних повідомл
ень рішень, оскільки здійсн
ення позивачем підприємниць
кої діяльності спрямоване н
а отримання доходу, а не прибу
тку, відсутність доходу від к
онкретної окремо взятої госп
одарської операції, а не приб
утку від діяльності підприєм
ства в цілому за певний звітн
ий період, не свідчить про від
сутність у підприємства озна
к господарської діяльності,
діяльність позивача протяго
м 2006 та 2007 року була прибутковою
; придбані нафтопродукти вик
ористовувались позивачем у в
ласній господарській діяльн
ості, чинним законодавством
України не передбачено кори
гування валових витрат при п
родажу товарів за ціною, нижч
ою від ціни їх придбання.

Вказану постанову суду пер
шої інстанції оскаржив відпо
відач ДПІ в м.Рівне, предста
вник якого в поданій апеляці
йній скарзі покликається на
те, що така постановлена з пор
ушенням норм матеріального п
рава, в звязку з чим просить
постанову скасувати та прий
няти нову, якою відмовити в за
доволенні позову.

Як на доводи в своїй апеляц
ійній скарзі представник апе
лянта покликається на невірн
е застосування судом першої
інстанції при ухваленні оска
ржуваної постанови п.п. 5.1,
5.9 ст.5, п.10.1 ст.10 Закону України «П
ро оподаткування прибутку пі
дприємств», пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 «Про п
одаток на додану вартість», п
.п. 17.1.3, 17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону України «
Про порядок погашення зобов'
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами».

Представник апелянт
а в судовому засіданні підтр
имав доводи апеляційної скар
ги та просить таку задовольн
ити.

Представник позивача в суд
овому засіданні просить відм
овити в задоволені вимог апе
ляційної скарги з тих підста
в, що судом правильно встанов
лено обставини справи з врах
уванням норм матеріального т
а процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення предс
тавників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи а
пеляційної скарги у їх сукуп
ності, колегія суддів приход
ить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підляг
ає задоволенню з наступних м
отивів.

Розглядаючи спір та
приймаючи рішення про задово
лення позову суд першої інст
анції підставно і обґрунтова
но виходив із вимог п.п. 5.1, 5.
9 ст.5, п.10.1 ст.10 Закону України «П
ро оподаткування прибутку пі
дприємств», пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 «Про п
одаток на додану вартість», п
.п. 17.1.3, 17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону України «
Про порядок погашення зобов'
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами», та з враху
ванням предмету спору дійшов
до правильного висновку про
протиправність прийнятих ві
дповідачем податкових повід
омлень-рішень.

Так судом першої інстанції
правильно встановлено, що ві
дповідачем було проведено пл
анову перевірку позивача з п
итань дотримання вимог подат
кового, валютного та іншого з
аконодавства за період з 01.04.2006 р
. по 31.12.2006р., за результатами якої
було складено акт № 624/23-100/33724094 від
25.05.2007р., в якому зазначено про по
рушення позивачем при здійсн
енні підприємницької діяльн
ості п.п. 5.1, 5.9 ст.5, п.10.1 ст.10 Закону У
країни «Про оподаткування пр
ибутку підприємств», п/п.7.4.4 п. 7
.4 ст. 7 «Про податок на додану ва
ртість», п.п. 17.1.3, 17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погаше
ння зобов'язань платників по
датків перед бюджетами та де
ржавними цільовими фондами»
(а.с.10-59).

На підставі вищезазначено
го акту перевірки відповідач
ем були винесені наступні по
даткові повідомлення-рішенн
я: № /0/23-121 від 05.06.2007р. на суму пода
ткового зобов`язання у розмі
рі 1 915 374,00 грн., з якого за основни
м платежем з податку на прибу
ток 1086819,00 грн., штрафних (фінан
сових) санкцій 828555,00 грн.; №
/0/23-121 від 05.06.2007р. на суму податково
го зобов`язання у розмірі 1 304 184
,00 грн., з якого за основним плат
ежем з ПДВ 869 456,00 грн., штрафних
(фінансових) санкцій 434 728,00 гр
н.

За результатами розгляду п
ервинної скарги позивача на
податкові повідомлення-ріше
ння в порядку адміністративн
ого оскарження відповідач рі
шенням № 31058/25-09 від 06.07.2007р. у задово
ленні первинної скарги позив
ачу відмовив.

За результатами розгляду п
овторної скарги позивача на
податкові повідомлення-ріше
ння в порядку адміністративн
ого оскарження Державна под
аткова адміністрація в Рівне
нській області рішенням № 20137/25
-16/135 від 13.09.2007 р. у задоволенні пов
торної скарги позивачу відмо
вила.
Державна податкова адміні
страція України залишила без
розгляду та повернула скарг
у позивачу у звязку з подан
ням останнім позовної заяви
до Рівненського окружного ад
міністративного суду у відпо
відності до вимог пп.5.2.5 п.5.2. ст.5 З
акону України «Про порядок п
огашення зобовязань платн
иків податків перед бюджетам
и та державними цільовими фо
ндами».

За результатами розгляду п
овторних скарг позивача в по
рядку адміністративного оск
арження податкових повідомл
ень-рішень державною податко
вою інспекцією в м. Рівне та Д
ержавною податковою адмініс
трацією в Рівненській област
і, відповідачем були винесен
і наступні податкові повідом
лення-рішення, які позивач та
кож просить скасувати, оскіл
ьки вони мають похідний хара
ктер від попередніх податков
их повідомлень-рішень та сто
суються одного самого період
у перевірки та одного самого
предмета та підстави переві
рки: № /1/23-121 від 06.07.2007 року на су
му податкового зобов`язання
1 915 374,00 грн.; № /2/23-121 від 20.09.2007р. на
суму податкового зобов`язан
ня 1 915 374,00 грн.; № /1/23-121 від 06.07.20
07р. на суму податкового зобов`
язання 1 304 184,00 грн.; № /2/23-121 ві
д 20.09.2007р. на суму податкового зо
бов`язання 1 304 184,00 грн..

Як правильно встановлено с
удом першої інстанції відпов
ідач на підтримання правомір
ності прийнятих рішень стосо
вно порушенням позивачем п. 5.1
, п. 5.9 ст. 5 ЗУ «Про оподаткування
прибутку підприємств», що, на
думку відповідача, призвело
до заниження скоригованого
валового доходу за IIIквартал 2
006 року в сумі 1 428 284 грн., та заниже
ння податку на прибуток за II-IVк
вартали 2006 року в сумі 1 086 819 грн.,м
отивує встановленнямфактів
реалізації позивачем партій
паливно-мастильних матеріал
ів за цінами, що нижче за їх со
бівартість, яка визначена ме
тодом середньозваженої собі
вартості відповідно до Полож
ення (стандарту) бухгалтерсь
кого обліку 9 «Запаси». Із вста
новлення зазначених фактів в
ідповідач в акті перевірки р
обить висновок, що діяльніст
ь позивача не була направлен
а на отримання прибутку та, як
наслідок, не є господарською
діяльністю.

Колегія суддів апеляційно
ї інстанції погоджується з в
исновками суду першої інстан
ції в оскаржуваній відповіда
чем постанові суду, що вищеза
значена позиція відповідача
не ґрунтується на положення
х законодавства України, та н
а фактичних обставинах, які б
ули досліджені та встановлен
і судом першої інстанції.

Так п.1.32 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» господарську д
іяльність визначає як будь-я
ку діяльність особи, що напра
влена на отримання доходу в г
рошовій, матеріальній або не
матеріальній формах, у разі к
оли безпосередня участь тако
ї особи в організації такої д
іяльності є регулярною, пост
ійною та суттєвою.

Звідси правильним є виснов
ок, що відповідно до зазначен
их вимог законодавства, госп
одарська діяльність спрямов
ана на отримання доходу, а не п
рибутку, що не є тотожними пон
яттями.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками с
уду першої інстанції, яка ґру
нтується також на відповідні
й практиці застосування зазн
ачених положень законодавст
ва України Вищим господарськ
им судом України та Верховни
м Судом України, що відсутніс
ть у підприємства доходу від
конкретної окремо взятої го
сподарської операції, а не пр
ибутку від діяльності підпри
ємства в цілому за певний зві
тний період, не може свідчити
про відсутність у зазначено
го підприємства ознак господ
арської діяльності.
Пунктом 5.1 ст. 5 Закону Україн
и «Про оподаткування прибутк
у підприємств» визначено, що
валові витрати виробництва
та обігу це сума будь-яких в
итрат платника податку у гро
шовій, матеріальній або нема
теріальній формах, здійснюва
них як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які пр
идбаваються (виготовляються
) таким платником податку для
їх подальшого використання
у власній господарській діял
ьності.

Підпункт 5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону Ук
раїни «Про оподаткування при
бутку підприємств» до складу
валових витрат відносить су
ми будь-яких витрат, сплачени
х (нарахованих) протягом звіт
ного періоду у зв'язку з підго
товкою, організацією, веденн
ям виробництва, продажем про
дукції (робіт, послуг) і охорон
ою праці.

Пункт 5.3 ст.5 Закону України «
Про оподаткування прибутку п
ідприємств» містить вичерпн
ий перелік витрат, що не належ
ать до складу валових витрат
.

Пункт 5.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підп
риємств» не дозволяє установ
лення додаткових обмежень що
до віднесення витрат до скла
ду валових витрат платника п
одатку, крім тих, що зазначені
у цьому Законі.

У той же час Закон України «
Про оподаткування прибутку п
ідприємств» не визначає обов
язок платників податків ко
ригувати валові витрати при
продажу товарів за ціною, ниж
чою від ціни їх придбання.

Обов'язковою умовою віднес
ення вартості придбаних това
рів на валові витрати Закон У
країни «Про оподаткування пр
ибутку підприємств» визнача
є вимогу щодо подальшого вик
ористання придбаних товарів
у власній господарській дія
льності.

З наявних в матеріалах спра
ви доказів вбачається, що осн
овним напрямком підприємниц
ької діяльності позивача є о
птова торгівля нафтопродукт
ами. Придбання позивачем наф
топродуктів безпосередньо п
овязане з їх подальшою реа
лізацією, тобто використання
м у власній господарській ді
яльності.

Таким чином, суд апеляційно
ї інстанції повністю погоджу
ється з висновком суду першо
ї інстанції, що віднесення по
зивачем на валові витрати су
м витрат на придбання нафтоп
родуктів, зроблено позивачем
правомірно, у відповідності
до положень п. 5.1 ст. 5 Закону Укр
аїни «Про оподаткування приб
утку підприємств».

Крім того, суд апеляційної і
нстанції вважає, що оскаржув
ана відповідачем постанова с
уду першої інстанції підстав
но мотивувалась судом встано
вленими фактами прибуткової
діяльності позивача в цілом
у за певні податкові періоди
, а саме: прибутковою діяльніс
тю позивача у II-IV кварталах 2006 р
оку, що було підтверджено пре
дставленими позивачем до суд
у деклараціями на прибуток з
а 6 місяців, за 3 квартал 2006 року,
за 11 та 12 місяців 2006 року.

Продаж позивачем певних па
ртій нафтопродуктів за ціною
, що нижча за їх собівартість п
ри загальній прибутковості п
озивача спростовує доводи ві
дповідача щодо системної зби
ткової господарської діяльн
ості позивача.

Суд погоджується з позиціє
ю позивача, що ситуативна нео
бхідність продажу нафтопрод
уктів за ціною, що нижча за соб
івартість, при загальновідом
их фактах нестабільності на
світовому ринку цін на сиру н
афту та постійному коливанню
курсу української гривні по
відношенню до іноземних вал
ют, відноситься до ризиків пі
дприємницької діяльності, що
також є однією з суттєвих озн
ак господарської діяльності
. Така ситуативна продаж пози
вачем нафтопродуктів при заг
альній прибутковості господ
арської діяльності позивача
не свідчить про відсутність
в характері господарської д
іяльності позивача ознак під
приємницької діяльності та с
простовує відповідні виснов
ки відповідача.

З висновками відпові
дача, що викладені в акті пере
вірки, щодо порушення позива
чем пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону Україн
и «Про податок на додану варт
ість», що призвело до занижен
ня у II-IVкварталах 2006 року податк
у на додану вартість на суму 86
9 456 грн., суд апеляційної інста
нції також не може погодитис
ь.

Підпункт 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону Укр
аїни «Про податок на додану в
артість» визначає, що у разі п
ридбання платником податку м
атеріальних та нематеріальн
их активів (послуг), які не при
значаються для їх використан
ня в господарській діяльност
і такого платника, то сума под
атку, сплаченого у зв'язку з та
ким придбанням (виготовлення
м), не включається до складу по
даткового кредиту.

Як доводиться матеріалами
судової справи, у тому числі с
кладеним відповідачем актом
перевірки, основним видом го
сподарської діяльності пози
вача є оптова торгівля світл
ими нафтопродуктами.

Таким чином, здійснюючи под
альшу реалізацію придбаних н
афтопродуктів, позивач безп
осередньо використовує нафт
опродукти у власній господар
ській діяльності.

Підпункт 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» визначає, що подат
ковий кредит звітного період
у складається із сум податкі
в, сплачених (нарахованих) пла
тником податку у звітному пе
ріоді у зв'язку з придбанням т
оварів (робіт, послуг), вартіст
ь яких відноситься до складу
валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи н
ематеріальних активів, що пі
длягають амортизації.

Враховуючи вищевикладені
висновки суду щодо правомірн
ості віднесення позивачем до
складу валових витрат позив
ача на придбання товарно-мат
еріальних цінностей, суд вва
жає також правомірним формув
ання позивачем податкового к
редиту з ПДВ у відповідних по
даткових періодах, що переві
рялись відповідачем.

Наявні в матеріалах справи
первинні документи підтверд
жують правомірність включен
ня витрат позивача до валови
х витрат його діяльності та п
равомірного віднесення відп
овідних сум ПДВ до складу под
аткового кредиту. Оформлені
учасниками господарських оп
ерацій первинні документи, н
а підставі яких позивач відн
іс до складу валових витрат в
итрати на придбання товарно-
матеріальних цінностей та ві
дніс відповідні суми до скла
ду податкового кредиту, повн
істю відповідають вимогам ді
ючого законодавства, зокрема
Закону України «Про бухгалт
ерський облік та фінансову з
вітність в Україні» від 16 .07.1996 р
. № 996-XIV, «Положенню про документ
альне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку», за
твердженому наказом Міністе
рства фінансів України № 88 від
24.05.1995 р. та Порядку заповнення п
одаткової накладної, затверд
женому наказом ДПА України в
ід 30.05.1997 р № 165 з відповідними змі
нами та доповненнями.

Таким чином, висновки відпо
відача в акті перевірки про н
еобхідність донарахування п
озивачу податкових зобов'яза
нь з податку на додану вартіс
ть та, як наслідок, застосуван
ня до позивача відповідних ш
трафних санкцій з ПДВ, суд апе
ляційної інстанції вважає не
правомірними, а правову пози
цію суду першої інстанції вв
ажає ґрунтовною та такою, що в
ідповідає приписам Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» та фактично встан
овленим судом обставинам спр
ави.

Розглядаючи даний спір суд
апеляційної інстанції прийм
ає до уваги та погоджується з
наявним в матеріалах судово
ї справи висновком спеціаліс
та № 0268 від 04.09.2007р. з питань дослід
ження документів бухгалтерс
ького та податкового обліку
і звітності по матеріалах пе
ревірки позивача, в якому, піс
ля ґрунтовного дослідження п
редставлених документів бух
галтерської та податкової зв
ітності робиться висновок, щ
о висновки складеного відпов
ідачем акту документальної п
еревірки № 624/23-100/33724094 від 25.05.2007 р. щод
о заниження позивачем податк
у на прибуток документально
не обґрунтовані, а висновки в
ідповідача щодо заниження по
датку на додану вартість за 200
6 рік на суму 869456 грн. документал
ьно не підтверджено.

Одночасно суд апеляційної
інстанції не погоджується з
резолютивною частиною поста
нови Рівненського окружного
адміністративного суду від
09.11.2007р. по справі № 2-а-674/07 в частині
скасування судом першої інс
танції рішення Державної под
аткової адміністрації в Рівн
енській області № 20137/25-16/135 від 13.09.20
07р., яке було прийняте за резул
ьтатами повторної скарги поз
ивача при здійсненні процеду
ри адміністративного оскарж
ення податкових повідомлен
ь-рішень.

Враховуючи, що Державна под
аткова адміністрація в Рівне
нській області не залучалась
судом у справу № 2-а-674/07 в якості
другого відповідача, у суду п
ершої інстанції не було прав
ових підстав для скасування
рішення державного органу, я
кий не був залучений у дану су
дову справу. Однак, помилкове
скасування судом першої інс
танції рішення Державної под
аткової адміністрації в Рівн
енській області ніяким чином
не впливає на правомірність
скасування судом першої інс
танції відповідних податков
их повідомлень-рішень, які бу
ли прийняті на виконання заз
наченого рішення Державної п
одаткової адміністрації в Рі
вненській області, оскільки
зазначені податкові повідом
лення-рішення мають похідний
характер від акта перевірки
, що містить неправомірні вис
новки, та попередніх податко
вих повідомлень-рішень, а том
у колегія суддів вважає, що ві
дповідні посилання суду перш
ої інстанції, щодо скасуванн
я рішення ДПА в Рівненській о
бласті підлягають виключенн
ю з резолютивної частини пос
танови.

З огляду на вказане, к
олегія суддів приходить до п
ереконання, що відповідач в о
собі ДПІ в м.Рівне не довів пра
вомірності прийнятих та оска
ржуваних в даній адміністрат
ивній справі податкових пові
домлень-рішень, що свідчить п
ро протиправність їх прийнят
тя, що правильно було встанов
лено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія
суддів вважає, що суд першої і
нстанції, вирішуючи даний пу
блічно-правовий спір, правил
ьно встановив обставини спра
ви та ухвалив законне рішенн
я з дотриманням норм матеріа
льного права, постанова суду
першої інстанції ґрунтуєтьс
я на повно, обєктивно і всеб
ічно зясованих обставинах
, відповідає вимогам ст.ст.2,10,11,71
,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи ап
еляційної скарги її не спрос
товують, тому підстав для ска
сування постанови суду першо
ї інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 К
АС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Держав
ної податкової інспекції в м
.Рівне залишити без задоволе
ння, а постанову Рівненськог
о окружного адміністративно
го суду від 09 листопада 2007 року
по справі№ 2-а-674/08 за адміністра
тивним позовом Закритого акц
іонерного товариства «Калин
а ЛТД» до Державної податк
ової інспекції в м.Рівне про с
касування податкових повідо
млень - рішень, - без змін.

Ухвала набирає законної си
ли негайно після проголошенн
я.

На ухвалу апеляційного суд
у може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищ
ого адміністративного суду У
країни протягом одного місяц
я після проголошення, а у разі
складення ухвали в повному о
бсязі відповідно до ст.160 КАС У
країни з дня складення ухв
али в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.
Я.Олендер

Судді:

М.А.Пліш

О.Б.Заверуха