Справа № 22а-842/07
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2007-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2007 року грудня місяця 1
8 дня Судова к
олегія Одеського апеляційно
го
адміністративного суду

у складі:
головуючого - Бітова А.І.

суддів - Золотнік
ова О.С.
- Милосердного М.М. при се
кретарі - Усенко С.М.
з участю: представника С
пеціалізованої державної по
даткової інспекції по роботі
з великими платниками подат
ків у м. Миколаєві - Глушко Дми
тра Вікторовича; представник
а Державної податкової інспе
кції в Корабельному районі м
. Миколаєва - Кравчука Олексан
дра Ілліча; представника від
критого акціонерного товари
ства "Дамен Шіпярдс Океан" - Ві
штал Лідії Василівни,
розглянувши у відкри
тому судовому засіданні в мі
сті Одесі адміністративну сп
раву за апеляційними скаргам
и Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роб
оті з великими платниками по
датків у м. Миколаєві та Держа
вної податкової інспекції в
Корабельному районі м. Микол
аєва на постанову господарсь
кого суду Миколаївської обла
сті від 19 квітня 2007 року по спра
ві за позовом відкритого акц
іонерного товариства "Дамен
Шіпярдс Океан" до Державної п
одаткової інспекції в Корабе
льному районі м. Миколаєва, Сп
еціалізованої державної под
аткової інспекції по роботі
з великими платниками податк
ів у м. Миколаєві, Головного уп
равління державного казначе
йства України у Миколаївські
й області за участю прокурор
а Миколаївської області в ін
тересах держави в особі Голо
вного управління державного
казначейства України у Мико
лаївській області, про стягн
ення з Державного бюджету Ук
раїни в особі Головного упра
вління державного казначейс
тва України у Миколаївській
області, суми відсотків, нара
хованих на суму бюджетної за
боргованості,
ВСТАНОВИЛА:
У травні 2005 року відкр
ите акціонерне товариство (д
алі ВАТ) "Дамен Шіпярдс Океан"
звернулося до суду з позовно
ю заявою до Державної податк
ової інспекції (далі ДШ) в Кора
бельному районі м. Миколаєва
, Головного управління держа
вного казначейства України у
Миколаївській області про в
ідшкодування бюджетної забо
ргованості та суми відсотків
, що нарахована на цю заборгов
аність, вказуючи, що воно доку
ментально підтвердило існую
чу бюджетну заборгованість т
а відсотки по ній, але з вини в
ідповідачів йому не відшкодо
вані розраховані суми.
Посилаючись на наведе
не та керуючись ст.ст. 7, 8 Закону
України "Про податок на додан
у вартість", позивач просив за
довольнити позов.
Відповідачі і прокурор по
зовні вимоги не визнали, вказ
уючи, що згідно з Наказом Держ
авної податкової адміністра
ції України від 24 квітня 2003 рок
у, відшкодування бюджетної

Головуючий у першій ін
станції - Васильєва Л.І.
Справа №22а-842/2007 р.
Доповідач Бітов А.І.

Категорія
№23

2
заборгованості позива
чу неможливо без проведення
попередньої документальної
перевірки. Також, посилаючис
ь на ст. 12 Закону України "Про Де
ржавний бюджет України на 2004 р
ік", відповідачі вказали, що ос
кільки заявлена позивачем су
ма була оформлена облігаціям
и внутрішньої державної пози
ки, то вимоги позивача про стя
гнення відсотків з цієї суми
є необгрунтованими.
Справа розглядалася с
удами неодноразово.
Постановою Вищого гос
подарського суду України від
03 березня 2005 року справу було н
аправлено на новий розгляд д
о суду першої інстанції.
Ухвалою господарського с
уду Миколаївської області ві
д 23 січня 2007 року було залучено
до участі у справі в якості др
угого відповідача Спеціаліз
овану державну податкову інс
пекцію по роботі з великими п
латниками податків у м. Микол
аєві (далі СДПІ по роботі з ВПП
у м. Миколаєві).
05 квітня 2007 року позивач в
ідмовився від частини позовн
их вимог, яка стосується відш
кодування бюджетної заборго
ваності і уточнив позовні ви
моги, які стосуються відшкод
уванню процентів по бюджетні
й заборгованості.
Постановою господарс
ького суду Миколаївської обл
асті від 19 квітня 2007 року адмін
істративний позов задоволен
ий, стягнуто з Державного бюд
жету України через Головне у
правління державного казнач
ейства України у Миколаївськ
ій області /54055, м. Миколаїв, пр-т.
Леніна, 141В, / на ко
ристь ВАТ "Дамен Шіпярдс Океа
н" /54050, м. Миколаїв, Заводська пло
ща, 1, розрахунковий рахунок 26000
9927 у МОД ВАТ "Райффайзен банк Ав
аль", МФО 326182 код 14307653/ 7 844, 68 грн. відсо
тків бюджетної заборгованос
ті.
В апеляційних скаргах С
ДПІ по роботі з ВПП у м. Микола
єві і ДПІ в Корабельному райо
ні м. Миколаєва ставиться пит
ання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що вон
о постановлено з порушенням
норм матеріального права.
Розглянувши матеріали с
прави, заслухавши доповідача
, доводи апеляційних скарг СД
ПІ по роботі з ВПП у м. Миколає
ві і ДПІ в Корабельному район
і м. Миколаєва перевіривши за
конність і обгрунтованість с
удового рішення в межах позо
вних вимог і доводів апеляці
йних скарг, судова колегія вв
ажає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, з та
ких підстав.
Судом встановлено, що 20
лютого 2004 року позивач надав Д
ПІ в Корабельному районі м. Ми
колаєва податкову деклараці
ю з податку на додану вартіст
ь за січень 2004 року і розрахуно
к експортного відшкодування
, згідно яких різниця між сумо
ю податкового зобов'язання і
податкового кредиту мала ві
д'ємне значення і складала 1 334 5
24 грн. в тому числі 1 131 359 грн. бюдж
етного відшкодування і 3 165 - екс
портного.
ДПІ в Корабельному райо
ні м. Миколаєва своєчасно не н
адала до органу державного к
азначейства висновків щодо в
ідшкодування позивачу 1131 359 грн
. з державного бюджету і вказа
на сума не була перерахована
на розрахунковий рахунок по
зивача в установі банку.
У червні 2004 року позивач з
вернувся до суду з позовною з
аявою про відшкодування бюдж
етної заборгованості та суми
відсотків по ній.
У липні 2004 року частина бю
джетної заборгованості у сум
і 1 131 359 грн. була відшкодована по
зивачу шляхом погашення пода
ткового векселя, а у серпні 2004 р
оку на останню частину бюдже
тної заборгованості у сумі 3 16
5 грн. було видано облігацію вн
утрішньої державної позики.

05 квітня 2007 року позивач зве
рнувся до суду з клопотанням
про відкликання позовних ви
мог в частині стягнення бюдж
етної заборгованості у сумі
1 134 524 грн. і уточнив позовні вимо
ги відносно суми процентів н
а бюджетну заборгованість, я
ка згідно з його розрахункам
и складала 7 844, 68 грн. (7 811, 10 + 33,58), де 7 811,68
грн. - проценти, нараховані з с
уми 1131 359 грн., а 33, 58 грн. - проценти, н
араховані з суми 3 165 грн.
Вирішуючи справу, суд п
ершої інстанції виходив з то
го, що право позивача на стягн
ення процентів по бюджетній
заборгованості ґрунтується
на положеннях ст. 7 Закону Укр
аїни „Про податок на додану в
артість" (у редакції, яка діяла
на час виникання спірних пра
вовідносин) і виникає при пор
ушені строків відшкодування
незалежно від способу погаш
ення заборгованості.

3
Судова колегія вваж
ає ці висновки суду першої ін
станції правильними і такими
, що відповідають вимогам ст.с
т. ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст
. 7 Закону України "Про податок
на додану вартість".
В апеляційних скаргах С
ДПІ по роботі з ВПП у м. Микола
єві і ДПІ в Корабельному райо
ні м. Миколаєва вказується, що
суд першої інстанції не врах
ував, що оскільки погашення б
юджетної заборгованості з по
датку на додану вартість про
водилося у відповідності до
Закону України "Про державни
й бюджет України на 2004 рік" і бу
ло оформлено (за заявою позив
ача) облігацією внутрішньої
державної позики, то позивач
втратив право на стягнення п
роцентів.
Судова колегія не прий
має до уваги ці доводи апелян
тів, оскільки з матеріалів сп
рави вбачається, що основна б
юджетна заборгованість, яка
складала 1 131 359 грн. була відшкод
ована позивачу шляхом погаше
ння податкового векселя, а не
оформленням облігації внутр
ішньої державної позики.
Отже, судова колегія вва
жає, що до спірних правовідно
сини з приводу процентів у су
мі 7 811,68 грн., які нараховані на з
азначену заборгованість, вза
галі не відносяться ні Закон
України "Про державний бюдже
т України на 2004 рік", ні "Порядок
випуску, обігу, погашення обл
ігацій внутрішньої державно
ї позики із строком обігу п'ят
ь років" затверджений Постан
овою Кабінету Міністрів Укра
їни від 25 грудня 2003 року, і тому н
езастосування цих нормативн
их актів судом першої інстан
ції при розгляді тієї частин
и позовних вимог, яка стосуєт
ься стягнення 7 811,68 грн. є правил
ьним.
Судова колегія вважає
, що означені спірні правовід
носини регулюються Законом У
країни "Про податок на додану
вартість" (у редакції, що діял
а на час виникнення спірних п
равовідносин); Указом Презид
ента України "Про деякі зміни
в оподаткуванні" від 07 серпня
1998 року (який діяв на час виник
нення спірних правовідносин
); "Порядком відшкодування под
атку на додану вартість" затв
ердженим Наказом Державної п
одаткової адміністрації та Д
ержавного казначейства Укра
їни від 02 липня 1997 року № 209/72.
Згідно з пп.3.4 п.3 "Порядку
відшкодування податку на до
дану вартість" затвердженого
Наказом Державної податково
ї адміністрації та Державног
о казначейства України від 02 л
ипня 1997 року № 209/72 - з операцій, що
оподатковуються за повною с
тавкою, сума належного платн
ику відшкодування (після пог
ашення податкової заборгова
ності минулих звітних період
ів) зараховується до зменшен
ня податкових зобов'язань пл
атника податку протягом трьо
х наступних звітних періодів
. Залишок непогашеної суми пі
длягає відшкодуванню з Держа
вного бюджету України протяг
ом місяця, що настає після под
ання декларації за третій зв
ітний період після виникненн
я від'ємного значення податк
у.
У відповідності до п.4 У
казу Президента України "Про
деякі зміни в оподаткуванні
" від 07 серпня 1998 року (який діяв
на час виникнення спірних пр
авовідносин), якщо сума від'єм
ного значення податку не пог
ашається сумами податкових з
обов'язань, що виникли протяг
ом трьох наступних звітних п
еріодів, така сума підлягає в
ідшкодуванню з Державного бю
джету України на умовах, визн
ачених законодавством, протя
гом місяця, що настає після по
дання декларації за третій з
вітний період після виникнен
ня від'ємного значення подат
ку.
Як убачається з матері
алів справи, позивач предста
вив податкову декларацію з р
озрахунком суми бюджетного в
ідшкодування 20 лютого 2004 року.
Сума від'ємного значення под
атку не була погашена сумами
податкових зобов'язань, що ви
никли протягом трьох наступн
их звітних періодів (тобто, до
червня 2004 року). Також, ця сума н
е була відшкодована позивачу
з Державного бюджету Україн
и протягом червня 2004 року.
Згідно пп.1.2, 1.3 п.1 вищевказ
аного Порядку № 209/72, термін від
шкодування - визначений відп
овідно до чинного законодавс
тва період, протягом якого з Д
ержавного бюджету України у
відповідності до рішення пла
тника перераховується належ
на йому сума податку на додан
у вартість. Бюджетна заборго
ваність з податку на додану в
артість - суми, не відшкодован
і платнику протягом визначен
их законодавством термінів в
ідшкодування.
Таким чином, сума у розмі
рі 1 13159 грн., яка не була відшкодо
вана позивачу протягом визна
чених законодавством термін
ів з 01 липня 2004 року стала бюдже
тною заборгованістю.
У відповідності до ст. 7
Закону України „Про податок
на додану вартість" (у редакці
ї, що діяла на час виникнен
ня спірних правовідносин),
на суму бюджетної заборг
ованості

4
нараховуються процен
ти на рівні 120 відсотків від об
лікової ставки Національног
о банку України, встановлено
ї на момент її виникнення, про
тягом строку її дії, включаюч
и день погашення.
Платник податку має пра
во у будь-який момент після ви
никнення бюджетної заборгов
аності звернутися до суду з п
озовом про стягнення коштів
бюджету.
Як убачається з матері
алів справи, бюджетна заборг
ованість була відшкодована п
озивачу 30 липня 2004 року шляхом
погашення податкового вексе
ля, тобто вона діяла 30 днів: з 01 п
о 30 липня 2004 року.
Отже, нарахування позивач
ем на суму бюджетної заборго
ваності 120 відсотків від облік
ової ставки Національного ба
нку України у період з 01 по 30 ли
пня 2004 року, а також вимоги пози
вача по стягненню цих відсот
ків відповідають нормам, вст
ановленим ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартіс
ть" (у редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовід
носин).
За таких підстав судов
а колегія вважає, що висновки
суду першої інстанції відно
сно стягнення на користь поз
ивача 7 811, 68 грн. є вірними, а твер
дження апелянтів про втрату
позивачем права на проценти
внаслідок того, що бюджетну з
аборгованість було оформлен
о облігацією внутрішньої дер
жавної позики є такими, що не в
ідповідають обставинам спра
ви.
Остання частина бюджетн
ої заборгованості у сумі 3 165 гр
н. була оформлена облігаціям
и внутрішньої державної пози
ки. Однак, судова колегія не пр
иймає доводи апелянтів про т
е, що оформивши бюджетну забо
ргованість облігаціями внут
рішньої позики, позивач втра
тив право на проценти, з таких
підстав.
Перед викладенням своєї
позиції, судова колегія зазн
ачає, що оскільки апелянти не
заперечують проти наявності
у позивача права на стягненн
я процентів до оформлення бю
джетної заборгованості облі
гаціями внутрішньої позики,
а наполягають тільки на „втр
аті права" після оформлення, т
о судова колегія не вважає не
обхідним обґрунтовувати у ць
ому абзаці виникнення такого
права, тим більш, що таке обґр
унтування було приведене у ч
астині судового рішення, яка
стосується стягнення відсот
ків з суми 1113 159 грн.
Щодо „втрати права" піс
ля оформлення бюджетної забо
ргованості облігаціями внут
рішньої державної позики, то
у відповідності до ст. 12 Закон
у України „Про державний бюд
жет України на 2004 рік", на яку по
силаються апелянти, погашенн
я простроченої бюджетної заб
оргованості по податку на до
дану вартість, що виникла за с
таном на 01 листопада 2003 року та
не відшкодована за станом на
01 січня 2004 року здійснюється ш
ляхом її оформлення облігаці
ями внутрішньої державної по
зики з терміном обігу п'ять ро
ків.
Порядок випуску, обігу
, погашення зазначених обліг
ацій, а також нарахування від
сотків на них затверджується
Кабінетом Міністрів України
.
Облігації внутрішньої
державної позики підлягають
щорічному погашенню рівними
частинами (у розмірі 20 відсот
ків номінальної вартості так
их облігацій) одночасно із ви
платою доходів (процентів) із
розрахунку 120 відсотків річни
х облікової ставки Національ
ного банку України.
У відповідності до Осн
овних умов і Порядку випуску
, обігу, погашення облігацій в
нутрішньої державної позики
із строком обігу п'ять років,
затверджених Постановою Каб
інету Міністрів України від
25 грудня 2003 року, основні умови
випуску облігацій є публічн
ою пропозицією платникам под
атку щодо оформлення простро
ченої бюджетної заборговано
сті з податку на додану варті
сть. Заборгованість вважаєть
ся погашеною з моменту зарах
ування облігацій на рахунков
ий рахунок платника податку.

Детальний аналіз наве
дених положень і цих нормати
вних актів в цілому свідчить
, що ні Закон України "Про держ
авний бюджет України на 2004 рік
", ні Порядок випуску, обігу, по
гашення облігацій внутрішнь
ої державної позики із строк
ом обігу п'ять років, затвердж
ений Постановою Кабінету Мін
істрів України від 25 грудня 2003
року, не встановлюють, що плат
ник податку, який обрав спосі
б погашення бюджетної заборг
ованості облігаціями, втрача
є право на відшкодування про
центів, нарахованих у відпов
ідності до ст. 7 Закону України
„Про податок на додану варті
сть" (у редакції, яка діяла на ч
ас виникнення спірних правов
ідносин) до обрання їм такого
способу.

5
Цей висновок підтвер
джується зокрема положенням
п.1 вищевказаного Порядку, згі
дно якого, Порядком визначаю
ться правила оформлення прос
троченої бюджетної заборгов
аності з податку на додану ва
ртість, що утворилася на 1 лист
опада 2003 р. і не відшкодована до
01 січня 2004 p., облігаціями внутрі
шньої державної позики із ст
роком обігу п'ять років, випущ
ених для погашення простроче
ної бюджетної заборгованост
і з податку на додану вартіст
ь відповідно до статті 12 Закон
у України "Про Державний бюдж
ет України на 2004 рік" та Законів
України "Про податок на додан
у вартість", "Про цінні папери
і фондову біржу", "Про Націонал
ьну депозитарну систему та о
собливості електронного обі
гу цінних паперів в Україні".

Отже, зазначений Поря
док був затверджений у відпо
відності до Закону України "П
ро податок на додану вартіст
ь", ст. 7 якого передбачає, що на
суму бюджетної заборгованос
ті нараховуються проценти на
рівні 120 відсотків від обліко
вої ставки Національного бан
ку України, встановленої на м
омент її виникнення, протяго
м строку її дії, включаючи ден
ь погашення. Платник податку
має право у будь-який момент п
ісля виникнення бюджетної за
боргованості звернутися до с
уду з позовом про стягнення к
оштів бюджету.
Аналізуючи наведене, су
дова колегія доходить до вис
новку, що день оформлення заб
оргованості облігаціями є не
днем "втрати права на процент
и", а днем, з якого платнику под
атку лише припиняють нарахов
увати проценти на виниклу за
боргованість, однак нарахова
ні до цього дню проценти, мают
ь бути відшкодовані йому.
За таких підстав, судова к
олегія вважає, що оформивши б
юджетну заборгованість облі
гаціями, позивач не втратив п
раво на стягнення процентів,
нарахованих до цього оформл
ення.
Також, судова колегія в
важає, що згідно з сенсом ст. 7 З
акону України "Про податок на
додану вартість" (у редакції,
яка діяла на час виникнення с
пірних правовідносин) та з вр
ахуванням обставин справи, н
а сьогоднішній день єдиною п
ідставою для втрати позиваче
м права на відшкодування про
центів, нарахованих до оформ
лення заборгованості обліга
ціями, є відшкодування йому ц
их процентіа
Отже, твердження апеля
нтів про те, що оформивши бюдж
етну заборгованість облігац
іями внутрішньої позики, поз
ивач втратив право на стягне
ння процентів, нарахованих д
о оформлення заборгованості
облігаціями, є необгрунтова
ним і таким, що суперечить зак
онодавству України (яке діял
о на час виникнення спірних п
равовідносин).
Враховуючи все вищевикл
адене, судова колегія вважає
, що суд першої інстанції пору
шень матеріального і процесу
ального права при вирішенні
справи не допустив, а наведен
і в скарзі доводи правильніс
ть висновків суду не спросто
вують. За таких обставин апел
яційна скарга задоволенню не
підлягає.
Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч
.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 К
АС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги С
пеціалізованої державної по
даткової інспекції по роботі
з великими платниками подат
ків у м. Миколаєві та Державно
ї податкової інспекції м. Мик
олаєва залишити без задоволе
ння, а постанову господарськ
ого суду Миколаївської облас
ті від 19 квітня 2007 року залишит
и без змін.
Ухвала апеляційного суд
у набирає чинності негайно п
ісля її проголошення, але мож
е бути оскаржена в касаційно
му порядку до Вищого Адмініс
тративного Суду України прот
ягом одного місяця після наб
рання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної ін
станції.
Повний текст судового
рішення виготовлений 24 грудн
я 2007 року.