Справа № 22-а-5367/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Медінцева Н.М.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

06
червня 2008 року справа №
22-а-5367/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого

Арабей Т.Г.

суддів: при
секретарі

Геращенко І.В.,
Малашкевич С.А. Літвіновій Л.О.

розглянувши
у відкритому апеляційну скаргу

судовому
засіданні управління праці та соціального захисту
населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області;

на
постанову

Артемівського
міськрайонного суду Донецької області

від

14 квітня 2008
року

у
адміністративній справі

№ 2-а-87/08

за позовом

ОСОБА_1

до

управління
праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації
Донецької області

про

визнання
незаконною відмову відповідача щодо виплаті щорічної грошової допомоги до 5
травня в розмірі семи мінімальних пенсій та стягнення заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003-2005 роки та 2007
рік, В С Т А Н О В И Л А:

08.10.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня
2008 року позов ОСОБА_1до управління
праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації
Донецької області Донецької області про визнання незаконною відмову відповідача
щодо виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних
пенсій та стягнення заборгованості по недоотриманій грошовій допомозі до 5
травня за 2003-2007 роки було задоволено частково. Визнано неправомірними дії
УПСЗН Артемівської райдержадміністрації Донецької області Донецької області
щодо відмови виплатити грошову допомогу за 2004, 2007 роки та зобов'язано
відповідача виплатити заборгованість з щорічної разової грошової допомоги за
вищезазначені роки.

Не погодившись з таким судовим рішенням, управління праці та соціального
захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області подало
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
невірне застосування судом першої інстанції ст. 28 Закону України “Про
державний бюджет України на 2003 рік”, ст. 44 Закону України “Про державний
бюджет України на 2004 рік”, ст. 34 Закону України “Про державний бюджет
України на 2005 рік”, ст. 30 Закону України “Про державний бюджет України на
2006 рік”, ст. 29 Закону України “Про
державний бюджет України на 2007 рік”, тобто виплати грошової допомоги ОСОБА_1
здійснювались у відповідності з діючим законодавством.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач дійсно є
учасником бойових дій та перебуває на обліку у відповідача та має право на
щорічну грошову допомогу до 5 травня.

Проте, виплати позивачу грошової допомоги у 2003, 2005 р.р. здійснені на
підставі ст.ст. 28, 34 Закону України «Про Державний бюджет України», на
відповідний рік та є правомірними і розмір цих виплат які отримав позивач не
визнані не конституційним.

Таким чином недорахованими є суми у 2004 та 2007 роках, а саме: у 2004 р.-
у розмірі - 517,50 грн. та у 2007 р. - 2570,42 грн.

Сторони до судового засідання не з'явилися. Про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є інвалідом війни третоьї групи, у зв'язку
з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічної грошової
допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від управління праці та соціального захисту
населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області в 2003р.- 100
грн., в 2004р.-130 грн., в 2005 р. - 270 грн., в 2006 р. - 270 грн., в
2006р.- 270 грн., та у 2007 р. - 300 грн. При цьому відповідач керувався
положеннями Закону України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Проте, ст. 34 Закону України “Про державний бюджет
України на 2005 рік”, ст. 30 Закону
України “Про державний бюджет України на 2006 рік” до теперішнього часу не
визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції
правильно дійшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. в цій частині.

Положення пункту 13 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати
компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 р.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про
нарахування ОСОБА_1. щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року
в розмірі 300 гривень, встановлених Законом України “Про Державний бюджет на
2007 рік”, а не в розмірі 2870 грн.
(410,06 х 7) згідно абз.5 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є
очевидною. Відповідача належить зобов'язати нарахувати ОСОБА_1. недоплачену
суму щорічної грошової допомоги як інваліду війни третьої групи в розмірі 2570
гривень (410,06 х 7 - 300).

Відповідно до ст. 3 Конституції
України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави».

Згідно ч. 2
ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того, ч. 2,
3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод».

Приймаючи
викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи
та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.ст.
184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія судів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Артемівської
райдержадміністрації Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2008 року у
справі за № 2-а-87/08 за позовом ОСОБА_1до управління праці та соціального
захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області про
визнання відмови відповідача щодо виплати разової грошової допомоги
неправомірною та стягнення недоотриманих сум- без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили.

Головуючий: Т.Г.
Арабей

Судді: І.В.
Геращенко

С.А. Малашкевич