Справа № 22-а-9961/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Попков О.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 жовтня 2008
року Справа
№ 22-а-9961/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.

суддів: Ханової Р.Ф.

Старосуда
М.І.

при
секретареві Кірсановій М.В.

розглянула
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради Луганській області на постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 04 серпня 2008р. у справі № 2-а-592/08 за
позовомОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради Луганській області про визнання дій неправомірними
та стягнення недоотриманої щорічної допомоги, і

В С Т А Н О В И Л А :

08 квітня 2008 р.ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради Луганській області про
визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної допомоги, в
якому просила визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй
передбаченої ч. 5 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічної
допомоги в 2004-2007 роках, стягнення заборгованості в розмірі 6453,75 грн..

Постановою Стахановського міського суду Луганської області від 04 серпня
2008р.позовні вимогиОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради Луганській області (далі - УПСЗН) про
стягнення разової грошової допомоги задоволені частково: визнана незаконною
бездіяльність УПСЗН щодо несплати у розмірі, встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнуто з
відповідача недосплачену разову грошову допомоги за 2004, 2007р.р. в розмірі
2297,55 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Управління праці та соціального
захисту населення Стахановської міської ради Луганській області подало
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися - про час, дату та місце
апеляційного перегляду справи сповіщені належним чином.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є членом
сім'ї померлого ветерана війни і згідно ч. 5 статті 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання
разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком і згідно
вказаного Закону та Законів України «Про державний бюджет» на відповідні роки з
відповідача на користь позивача необхідно стягнути недоплачену разову грошову
щорічну допомогу до 5 травня за 2004, 2007р.р.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи
апеляційної скарги за матеріалами справи і вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням нової з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є
особою, яка має статус члена сім'ї померлого ветерана війни, у зв'язку з чим та
відповідно до вимог ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” має право на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1,
виданим 01.10.2004 року (а. с. 6).

Статтею 2 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів
війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог щодо стягнення сум грошової допомоги за 2005, 2006
роки, тому що відповідно до розділу III Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” встановлено, що виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня мають здійснюватися у розмірах,
встановлених Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний
рік, дані положення не були визнані неконституційними, тому виплати за вказані
роки відповідачем виплачені у відповідності
до встановлених законом розмірах.

Але суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимогиОСОБА_1 за
2004 рік, бо її соціальний статус за ст.15 ч.5 Закону №3551 підтверджується тільки з 01.10.2004
року, а разова допомога за 2004 рік виплачується до 5 травня відповідного року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги в частині стягнення недоплаченої
щорічної одноразової допомоги за 2007 рік дійшов до вірного висновку визнавши незаконною бездіяльність відповідача
та стягнувши недоплачені кошти, виходячи з приписів ч.1, ч.2 ст.21 та ч.4
ст.105 КАС України.

Отже суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача на користь
позивача недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги за 2007 рік в розмірі, передбаченому ч. 5 ст.15
Закону України «“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
але при цьому помилково по тексту постанови та в її резолютивній частині
зазначив ст.12 ч.5 та ст.14 ч.5 Закону
№3551, тому постанову суду в цій частині
треба змінити на ст.15 ч.5 цього ж Закону..

Відповідно до ст. 3 Конституції України «Права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава
відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Також встановлено, що судом першої інстанції допущена описка при написанні
по-батькові позивача і зазначено «Григорівна», а необхідно за паспортом
«Григоріївна» (а.с.4), тому даною постановою
описку виправлено.

Таким чином, постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних
вимог за 2004 рік підлягає скасуванню,
оскільки судом першої інстанції дійшов до висновку, який не відповідає
матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202 ч.1
п.3, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради Луганській області задовольнити частково.

Постанову Стахановського міського суду Луганської області від 04 серпня
2008р. у справі за позовомОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради Луганській області про визнання дій
неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної допомоги скасувати частково.

Визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради Луганської області щодо не нарахування та
виплати у 2007 році щорічної допомоги,
передбаченої ч.5 ст.15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” Шуть Ганні Григоріївні.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради Луганської області за рахунок коштів Державного бюджету на
користьОСОБА_1 недоплачену щорічну
допомогу, передбачену ч. 5 ст. 15 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” за 2007
рік в сумі 1900,30грн. (одна тисяча дев'ятсот гривень 30 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: