Справа № 22-а-9497/08
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №
Головуючий у І інстанції: Кричина А.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2008 року м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кравченко Т.М., за участюОСОБА_1.,
представника відповідача -ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Києві справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1на постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2007 року у справі за адміністративним
позовомОСОБА_1до Київського міського військового комісаріату, третя особа:
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання
неправомірними дій під час тарифікації типової військової посади та
перерахування розміру пенсії за вислугу років військової служби, стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И Л А :

У листопаді 2006
року ОСОБА_1. звернулась в суд з вказаним позовом, який під час розгляду справи
збільшував та зазначив, що він є кандидатом
технічних наук, старшим науковим співробітником, полковником у відставці та
звільнений в запас в 1988 році. Пенсія призначена з посадового окладу 290 крб.,
але під час здійснення її перерахунку, відповідачем було допущено помилку в
розмірі посадового окладу з якого здійснювався перерахунок пенсії, що призвело
до отримання пенсії у заниженому розмірі. В зв'язку з викладеним відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням помилки при
перетарифікації та враховуючи 40% надбавки посадового окладу з 01.09.1999 р.,
введеної в дію Указом Президента України №847 від 14.07.1999 року; враховуючи
100% надбавки передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 р.
№173/2002; 90% надбавки з 01.05.2003 року відповідно до Указу Президента
України від 05.05.2003 р. №389/2003; премії 33,3 з 01.10.1996 року згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 р. №829 та наказу Міністра
оборони України від 28.07.1995 р. №184; щомісячної 50 % надбавки мінімальної
пенсії за віком з 01.09.2003 року передбаченої Законом України від 22.10.1993
р. №3551-XII; 25% надбавки до посадового окладу за науковий ступінь і
вчене звання передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
року №393; 30 % щомісячної надбавки до посадового окладу з 01.07.1995 року за
роботу з таємними документами, носіями і виробами згідно ст..3 Положення
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.1994 р. №414 та
наказу Міністра оборони України від 06.03.1995 р. №50. Також просив стягнути з
відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50% від суми, яка буде
йому нарахована за рішенням суду.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2007 року в задоволенні адміністративного
позову
ОСОБА_1. відмовлено за
відсутності правових підстав.

Позивач в апеляційній
скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог, посилаючись на порушення
норм Конституції України, ст. 14 Європейської Конвенції «Про захист прав людини
та основоположних свобод», а також норм матеріального
та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому
зменшив розмір моральної шкоди з 50% до 10% суми, яка підлягає нарахуванню за
час порушеного його законного права на повну пенсію.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача та
представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198
ч. 1 п. 1 та 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач
був звільнений в запас в 1988 році і йому була призначена пенсія з посадового
окладу 290 руб., однак під час перерахунку пенсії позивачу 01.01.1991 року
відповідачем була допущена помилка та її розрахунок був проведений з заниженого
окладу, а саме: 230 крб. Зазначене порушення 28.04.1991 року було виявлено та
усунуто, шляхом здійснення розрахунку пенсії позивачу виходячи з посадового
окладу - 330 руб. Судом також встановлено, що позивачу пенсія обрахована
відповідно до довідки про грошове забезпечення офіцера, тобто позивач отримував
не заробітну плату, в зв'язку з чим, відповідач позбавлений можливості
здійснити перетарифікацію військової посади за тарифікаційною схемою ЦФУ МО
СРСР станом на 27.06.1988 року, неможливо здійснити також і перерахунок
додаткових видів грошового забезпечення у зв'язку з реалізацією вимоги про
перетарифікацію військової посади.

Встановлено, що
позивачу з 1992 року була перерахована пенсія відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» ( в редакції чинній на
момент виникнення спірних правовідносин).

Під час служби
зазначені позивачем у позові надбавки він не отримував, а тому на підставі
діючого законодавства за період до 1 січня 2005 року позивач права на
перерахування пенсії з урахуванням додаткових видів забезпечення, запроваджених
після звільнення його зі служби, не має.

Колегією суддів
відзначається, що відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону №2262-12 та п. 7 постанови
Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992р «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей» перерахунок пенсії з урахуванням надбавок, які особи не
отримували під час проходження служби та включення до обчислення пенсії, не
було передбачено.

Закон України
від 15.06.2004 року № 1769-1У «Про внесення змін до ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб» (далі - Закон № 1769-1У), який набув чинності 01.01.2005 року, не
має зворотної сили. А тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням
надбавок після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премій за минулий час, тобто до 01.01.2005 року задоволенню не
підлягають.

Наведене також
кореспондується з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005
року № 4.

Крім того,
рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2007 від 14.06.2007 року визнані
такими, що відповідають Конституції
України перше речення пункту 2 розділу 11 «Прикінцеві положення» Закону №
1769-1У, а також положення ч. 3 ст. 43, ст.ст. 51 та 55, ч. 3 ст. 63 Закону №2262-12.

Не можливо не
погодитись з висновком суду першої інстанції з приводу того, що відповідач на
підставі діючого законодавства не в праві провести перерахунок пенсії з
01.07.1995 року з врахуванням 30 % надбавки до посадового окладу за роботу з таємними
документами, носіями і виробами передбаченої Постановою Кабінету Міністрів
України від 06.03.1995 року №414, оскільки з наданих позивачем довідок не
вбачається, що він безпосередньо
виконував науково-дослідні та науково-конструкторські роботи, що містять
державну таємницю і передбачені державним замовленням.

Судом також не
встановлено порушень Закону України «Про статус ветеранів війни» (чинним на
момент виникнення спірних правовідносин) по відношенню до позивача при
здійсненні розрахунку пенсії від 01.09.2003 року, т.я. він отримає надбавку за
роботу в тилу під час війни в розмірі встановленому законодавчо.

Отже, суд першої
інстанції обґрунтовано визначився з висновком про безпідставність вимог
позивача та правомірністю відмови йому відповідачем у перерахунку пенсії, а
оскільки не встановлено вини відповідача, порушення пенсійного законодавства по
відношенню до ОСОБА_1., то і відсутні підстави для задоволення позовних вимог
про стягнення моральної шкоди.

Необґрунтованими колегія суддів вважає
доводи і посилання апелянта на порушення судом ст. ст. 8, 17, 21, 22, 24, 46,
48, 55 та 56 Конституції України та ст. 14 Європейської Конвенції «Про захист
прав людини та основоположних засад», оскільки позивачем не доведено того, що
він мав законні підстави для одержання вказаних вище виплат.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки постанова Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2007 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, т.я.
прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також
ухвалена на підставі повно і всебічно з»ясованих обставинах справи, то колегія
суддів не знаходить підстав для її скасування та задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись
ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів
-

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну
скаргуОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 19 жовтня 2007 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді:

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: №
22-а-9497/08
Головуючий у І інстанції: Кричина А.В.

Суддя-доповідач: Межевич М.В.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та
резолютивна частини)

23 вересня 2008 року м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кравченко Т.М., за участюОСОБА_1.,
представника відповідача -ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Києві справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1на постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2007 року у справі за адміністративним
позовомОСОБА_1до Київського міського військового комісаріату, третя особа:
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання
неправомірними дій під час тарифікації типової військової посади та
перерахування розміру пенсії за вислугу років військової служби, стягнення
моральної шкоди.

Керуючись
ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів
-

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну
скаргуОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 19 жовтня 2007 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: