Справа № 22-а-2574/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів
-
Заверухи О.Б., Яворського І.О.

при
секретарі судового засідання - Бацик
О.Р.,

за
участю осіб:

від
позивача - не явився.

від
відповідача - Щесняк І.А. - представник,

від
третьої особи - не явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою - Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області

на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 жовтня 2007 року по
справі № 2-а-65/2007

за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницької області,

третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача Науково-виробниче об'єднання „Інтеграл”,

про визнання протиправною відмови по зарахуванню періоду роботи до трудового
стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, -

в с т а
н о в и л а :

15
жовтня 2007 року Нетішинським судом Хмельницької області було прийнято
постанову по справі № 2-а-65/2007 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницької області, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Науково-виробниче об'єднання „Інтеграл”, про визнання протиправною відмови по
зарахуванню періоду роботи до трудового стажу, що дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах, якою позов було задоволено частково, а саме
зобов'язано УПФ України в м.Нетішині Хмельницької області зарахувати позивачу
до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи в Хмельницькому будівельно -
монтажному управлінні тресту „Південьенергомонтаж” за спеціальністю монтажника
сталевих і залізобетонних конструкцій з 01 червня 1979 року по 25 березня 1987
року. В решті задоволення позовних вимог було відмовлено.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що відповідачем - УПФ України в
м.Нетішині не було доведено правомірності дій, щодо відмови позивачу в зарахуванні
до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи, що дає йому право на
призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачем було надано
основний документ, що підтверджує стаж роботи - трудову книжку.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - УПФ України в м.Нетішині
Хмельницької області, представник якого в подані апеляційній скарзі
покликається на те, що така прийнята з порушенням норм матеріального права,
тому просить таку скасувати та прийняти нову про відмову у задоволені позовних
вимог.

Як
на доводи в своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те,
що позивачем при зверненні до відповідача за призначенням пенсії не було подано
відповідних документів, а саме в даних трудової книжки позивача відсутній запис
про те чи працював позивач на роботі на протязі повного робочого дня.

Під
час апеляційного розгляду справи представник апелянта повністю підтримав вимоги
за апеляційною скаргою і надав суду пояснення відповідно до її змісту.

Позивач
та представник 3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог на
предмет спору в судове засідання не явились, хоча належним чином були
повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4
ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання
доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає підстави для її задоволення.

Розглядаючи
спір та приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно
і обґрунтовано виходив із вимог ст.ст.13,62 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” та на підставі досліджених доказів прийшов до вірного висновку
про те, що ОСОБА_1 з 01.06.1979 року по 25.03.1987 року працював на посаді
монтажника сталевих і залізобетонних конструкцій Хмельницького
будівельно-монтажного управління тресту „Південьенергомонтаж” з шкідливими
умовами праці (а.с. 5,11-22,53), а тому позивач має право на зарахування йому
означеного періоду роботи до пільгового стажу для призначення йому пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком № 2.

При
цьому судом першої інстанції правильно враховано, що у відповідності до ст.48
КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність
працівника, а у відповідності до вимог ст. 62
Закону України “Про пенсіне забезпечення” основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тому суд правильно взяв до уваги, що
позивач представив відповідачу трудову книжку, як основний документ, що
підтверджує стаж роботи, з відповідними записами про роботу монтажника сталевих і залізобетонних конструкцій Хмельницького
будівельно-монтажного управління тресту „Південьенергомонтаж” з 01.06.1979 року
по 25.03.1987 року, що стверджується копією такої трудової книжки (а.с.5).

Вказане
вище на думку колегії суддів спростовує доводи апеляційної скарги на
відсутність записів про роботу повний робочий день в трудовій книжці.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно п.”б” ч.1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 50 років
і при стажі роботи не менше 20 років, з яких не менше 10 років на зазначених
роботах.

Як зазначено вище судом першої
інстанції безспірно встановлено, що позивач безперервно
з 01.06.1979 року по 25.03.1987 року працював на посаді монтажника сталевих і
залізобетонних конструкцій Хмельницького будівельно-монтажного управління
тресту „Південьенергомонтаж”, що зокрема,
підтверджується записами у його трудовій книжці, яка є основним документом про
трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.3 Порядку
застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників
при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України
№383 від 18.11.2005 р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових
умовах згідно п.п. “а”, ”б” ч.1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому
до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або
за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків
(приклад вірного застосування даного положення наводиться у додатку №1 до
Порядку).

Позивач працював з 01.06.1979 року по 25.03.1987 року працював на посаді монтажника сталевих
і залізобетонних конструкцій Хмельницького будівельно-монтажного управління
тресту „Південьенергомонтаж”, тобто у період дії
постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1965 року № 1173, якою затверджено
„Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает
право на государственную пенсию на льготных условиях и льготном порядке”.

Вказаною постановою робота на якій
працював позивач віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими та важкими умовами праці, а тому весь період роботи
позивача за цією роботою слід зарахувати до пільгового стажу.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16.01.2003 р., яка була чинною на час звернення
позивача до пенсійних органів та є чинною на даний час, робота на якій працював
позивач також віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно п.п. 4; 4.5 Порядку
проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442, яка набула чинності з 21 серпня
1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки,
передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Якщо ж
атестація з 21.08.1992 р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше
проведеної після 21.08.1997 р., право не підтвердилось, до пільгового стажу
зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному
підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 р. включно, тобто до
набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж
порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше
проведеної до 21.08.1997 р., право на пільгове пенсійне забезпечення не
підтвердилось.

Крім того, відсутність записів в
трудовій книжці про роботу за вказаний період протягом повного робочого дня, на
думку колегії суддів, не може бути підставою для відмови у реалізації позивачем
свого законного права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки
невідображення такої інформації мало місце не з його вини як працівника, а виключно
з вини адміністрації підприємства де він працював.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що управління Пенсійного фонду України у
м.Нетішині Хмельницької області як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи
позивачу у зарахуванні вказаного вище періоду роботи з
01.06.1979 року по 25.03.1987 року на посаді монтажника сталевих і
залізобетонних конструкцій Хмельницького будівельно-монтажного управління
тресту „Південьенергомонтаж” до трудового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п.”б” ч.1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з
підстав відсутності в турдовій книжці записів про роботу повний робочий день,
діяло не на підставах, що передбачені Конституцією і чинними законами України,
тобто неправомірно, а тому суд правильно прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Таким
чином, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне
рішення з дотриманням норм матеріального, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає
вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної
скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої
інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницької області
залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 жовтня 2007 року по справі № 2-а-65/2007
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішині Хмельницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Науково-виробниче об'єднання „Інтеграл”, про
визнання протиправною відмови по зарахуванню періоду роботи до трудового стажу,
що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом
того ж строку з часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді: І.О.Яворський

О.Б.Заверуха