Справа № 22-а-1328/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-1328/08 р.
Головуючий у першій інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач: Саприкіна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка І.І., Маслія В.І.

при
секретарі: Трибой
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 таОСОБА_2 на постанову
Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2007 року по справі за їх
позовом до Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві, третя особаОСОБА_3, про визнання
реєстрації незаконною та її скасування, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з адмінпозовом до
Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві про визнання реєстраціОСОБА_3 в кв. АДРЕСА_1 незаконною та її скасування.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивачі
подали апеляційну скаргу, в якій просять апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою
задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення. Зазначають, що постанову винесено з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, до
вересня 1996 року в спірній квартирі АДРЕСА_1 проживало 4 особи, а саме:
ОСОБА_1., ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3. та його дочкаОСОБА_4. Після цього
ОСОБА_3. забрала свої речі і дитину та переїхала проживати в інше місце.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10.12.1997 року ОСОБА_3. була визнана такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в спірній квартирі, внаслідок чого 27.10.1998
року була виписана зі спірної квартири.

08.02.1999 року вказане рішення було
скасовано та направлено справу на новий розгляд до Дніпровського райсуду.

21.12.1999 року було постановлено
нове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3. про вселення до спірної квартири. Дане рішення набуло законної сили
12.04.2000 року, в задоволенні позову щодо визнання ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим приміщенням, було відмовлено. За таких
правових підстав ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів знаходить, що при вирішенні
даного спору Дніпровським районним судом м.
Києва було правильно застосовано
норми матеріального та процесуального права та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому
апеляційна інстанція виходить з того, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо неналежного обґрунтування позовних вимог та відмовив в його
задоволенні.

Відповідно до ст. 99 КАС України,
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачі
дізналися, про те, що ОСОБА_3. була зареєстрована до спірної квартири в квітні
2004 року, коли отримали квитанцію про сплату комунальних послуг, в якій зазначено,
що в спірній квартирі проживає чотири особи, відповідно до чого збільшився
розмір сплати за комунальні послуги. Про ці підстави повідомляють самі
позивачі, і дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

З матеріалів
справи також вбачається, що однією з підстав для відмови в даному позові за клопотанням ВГІРФО Дніпровського РУ ГУ МВС зазначено пропуск строку для звернення до
суду.

Судова колегія повністю погоджується
з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для відмови в
задоволенні позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що позивачами був
пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом майже на
рік (повинні були звернутися до квітня 2005 року, звернулися лише 01.03.2006
року); з боку відповідачів поступила заява про застосування наслідків пропуску
такого строку при вирішенні справи, що і було прийнято Дніпровським районним
судом м. Києва, а тому судова колегія приходить до висновку, що існували всі законні підстави для відмови в
задоволенні даного адміністративного позову.

Крім того,
колегія суддів не може прийняти правову позицію апелянта, що позивачами
пропущено строк позовної давності з поважних причин за їх правової
необізнаності і дуже великих гонорарів, які вимагають адвокати.

При цьому
судова колегія виходить з наступного: в м. Києві має місце велика
кількість адвокатських, юридичних бюро та об'єднань, дуже багато осіб мають приватну юридичну практику, в мережі освітньої продажі мається
багаточисельні юридичні видання, в засобах масової інформації дуже популярні
відділи щодо юридичних консультацій та порад населенню безкоштовно, а тому суд
приходить до висновку, що посилання на такі чинники, як вказує ОСОБА_1. та
ОСОБА_2є безпідставними, а тому вони не можуть слугувати обґрунтуванням для
поновлення пропущеного строку звернення до суду.

З урахуванням наведеного
вище, апеляційна інстанція знаходить встановленим, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не вбачається. За таких підстав апеляційна
скаргаОСОБА_1 таОСОБА_2 на постанову Дніпровського
районного суду м. Києва від 16.03.2007 року по справі за їх позовом до Відділу
у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського
районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, третя особаОСОБА_3, про визнання реєстрації незаконною та її
скасування - підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 9, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скаргиОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову
Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді: