Справа № 22-а-5709/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Шальєва В.А.
Суддя-доповідач
- Старосуд М.І.
апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2008 року справа № 22-а-5709/08

приміщення
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Старосуд
М.І.

суддів при секретарі за участю
сторін: позивача представника від відповідача

Горбенко К.П., Дяченко С.П. Чуріковій Я.О. не з'явився
П'яткіної О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:

ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від 17 квітня
2008 року

по справі

№ 2-а-5516/08 /суддя Шальєва В.А./

за позовом

ОСОБА_1

до

Національного банку України

про

зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Національного банку України про зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, а саме: зобов'язати
Національний банк України провести перевірку Акціонерного комерційного банку
«Укрсоцбанк» і видати йому довідку про його особисті рахунки та грошові
операції, здійснені ним і зобов'язати Національний банк України сплатити на
його користь відшкодування за завдану моральну шкоду у сумі 100 000 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2008
року у справі № 5516/08 в задоволені
позову ОСОБА_1до Національного банку України про зобов'язання вчинити певні дії
та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1. подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти
нову постанову, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлен належним чином,
просив розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги
заперечував, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну
скаргу встановила наступне.

У своєму позові ОСОБА_1. вказував, що у 2000 році ним через Краматорську
філію АКБ «Укрсоцбанк» був здійснений переказ суми, еквівалентної 360
англійським фунтам стерлінгів, за рахунок закордонної освітньої установи як
плата за послуги з навчання англійській мові. Візовим та консульським органом
Посольства Великобританії в Україні позивачу було відмовлено у відкритті візи на підставі ненадання вітчизняним
комерційним навчальним закладом ПВНЗ «Краматорський економіко-гуманітарний
інститут» підтвердження про його навчання в цьому вузі. Як зазначає позивач,
кошти йому повернені не були.

16.11.2007 року позивач звернувся до Краматорської філії АКБ «Укрсоцбанк» з
заявою про надання документу, що підтверджує проведену у 2000 році грошову
операцію і закриття його особистого рахунку на підставі незнаходження на ньому
коштів та невикористання за призначенням.

05.01.2008 року позивач звернувся до НБУ із заявою про проведення перевірки Краматорської філії
АКБ «Укрсоцбанк» і зобов'язання Краматорську філію АКБ «Укрсоцбанк» виконати
його вимоги, тому що відповіді на звернення він не отримав.

29.01.2008 року АКБ «Укрсоцбанк» листом відмовив позивачу у наданні довідки
про його особисті рахунки та грошові операції з посиланням на недотримання ним
вимог щодо оформлення заяви.

31.01.2008 року НБУ листом повідомив
ОСОБА_1 про відсутність передбачених законом підстав для проведення перевірки
Краматорської філії АКБ «Укрсоцбанк», тому позивач звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.2 Закону України «Про Національний банк України», Національний
банк України є центральним банком України, особливим центральним органом
державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і
принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та
іншими законами України.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про Національний банк України»,
головною метою банківського регулювання і нагляду є безпека та фінансова стабільність
банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх
підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України
та за кордоном, банківськими об'єднаннями, представництвами та філіями
іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами
банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і
економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій
фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Згідно ст.71 Закону України «Про банки і банківську діяльність», перевірка
банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком
України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про
проведення планової перевірки Національний банк України зобов'язаний повідомити
банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку.

Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової
перевірки банку при наявності обгрунтованих підстав. Таке рішення має бути
підписане Головою Національного банку України або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.1.8 положення про планування та порядок проведення
інспекційних перевірок, затвердженого Постановою Правління Національного банку
України від 17.07.2001 р. № 276, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України
15 серпня 2001 р. № 703/5894, Національний банк може прийняти рішення про
проведення позапланової перевірки за наявності обґрунтованих підстав. Такими
підставами є виявлення під час здійснення безвиїзного нагляду (у тому числі за
результатами аналізу показників системи раннього реагування) суттєвого
погіршення фінансового стану банку або фактів проведення банком (його
підрозділами) ризикових операцій, що загрожують інтересам вкладників або інших
кредиторів банку, чи фактів подання Національному банку недостовірної
звітності, а також зміна власника (власників) істотної участі у банку або
голови спостережної ради та/або голови правління, набуття банком статусу
спеціалізованого, звернення банку щодо відкриття філій або інших власних
підрозділів, отримання ліцензій чи дозволів, передбачених законодавством.

Стаття 19 Конституції України наголошує, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зазначені позивачем у зверненні до НБУ від 05.01.2008 р. питання, щодо
проведення перевірки Краматорської філії АКБ «Укрсоцбанк» не є підставою, що
передбачена діючим законодавством, для проведення перевірки, тому відповідач
діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст.56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», клієнт має
право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу
клієнта надати таку інформацію: відомості, які підлягають обов'язковій
публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан;
перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та
юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; перелік послуг, що надаються
банком; ціну банківських послуг; іншу інформацію та консультації з питань
надання банківських послуг.

Відповідно до п.1 ст.62 цього Закону,
інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську
таємницю, розкривається банками на письмовий запит або с письмового дозволу
власника такої інформації.

Порядок розкриття банківської таємниці передбачений Правилами зберігання,
захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими
постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року за № 267,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 3 серпня 2006 року за №
935/12809, відповідно до п.3.1 яких, письмовий запит та/або дозвіл клієнта,
складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи -
клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений
підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку
або нотаріально.

Оскільки рахунок позивача був відкритий в Краматорський філії АКБ
«Укрсоцбанк», то інформація про стан рахунку та проведені за ним операції
знаходяться саме в цьому банку, та саме цей банк повинен надати таку інформацію
клієнту в порядку, передбаченому для розкриття банківської таємниці.

Таким чином, інформація, яку вимагає надати йому позивач, може бути надана
не Національним банком України, у якого відсутні повноваження на це, а
Краматорською філією АКБ «Укрсоцбанк», за умови надання позивачем заяви із
засвідченням підпису заявника керівником
банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

Суд першої інстанції правомірно визнав необґрунтованими позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача видати позивачу довідку про його особисті
рахунки та здійснені ним грошові операції.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що
відповідачем не були вчинені будь-які протиправні дії щодо позивача, а тому не
були порушені будь-які права позивача.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Однак, з боку відповідача не були вчинені будь-які протиправні дії, не
приймались протиправні рішення та не була допущена протиправна бездіяльність,
тому відсутні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про Національний банк України», Законом України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.
195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 17 квітня 2008 року у справі №5516/08 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
17 квітня 2008 року у справі №5516/08
про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного банку України про
відмову у задоволенні позову про зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді