Справа № 22а-1665/07
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2007-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1665/2007
першої інстанції суддя - Крикун М.П. Категорія
Доповідач суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада
2007 року м. Одеса

Колегія суддів
Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Димерлія О.О.

суддів - Золотнікова О.С., Милосердного М.М.

при секретарі - Вихренко К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.АДРЕСА_1апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської
області від 28.04.2007 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Саратської
районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області про визнання
протиправним дій, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА: . 16.03.2007 року позивач звернувся до суду з вказаним вище
адміністративним позовом та просив: визнати протиправними дії відповідача щодо
звільнення його з посади завідуючого санітарно-гігієнічним відділом Саратської
районної санітарно-епідеміологічної станції за ч.3 ст. 40 КЗпП України;
зобов'язати відповідача відмінити наказ від 16.01.2007 року про його звільнення
з посади; зобов'язати відповідача поновити його на посаді, яку він займав до звільнення; стягнути з
Саратської районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області
заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 758 грн.44 коп. та у
відшкодування завданої моральної шкоди - 1500 грн.; відшкодувати витрати за
надану юридичну допомогу в сумі - 90 грн.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 19.03.2007 року
відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від
28.04.2007 року закрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1
до Саратської районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області про
визнання протиправним дій, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди в зв'язку з тим, що
справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Позивачу
роз'яснено, що йому необхідно звернутися
до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1.,
з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання, неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
вирішення питання, просить скасувати
оскаржуване судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України: "Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
.повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами
України встановлено інший порядок судового провадження".

Пунктом 1 частини 1 ст. З КАС України визначено значення
терміну "справа адміністративної юрисдикції" - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір,
у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування. їхня посадова
чи службова особа або інший суб'єкт,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

"Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок
судового вирішення" - ч.2 ст.4 КАС України.

Згідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.17 КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Виходячи з цього,
висновок суду про неможливість розгляду позову ОСОБА_1 в порядку, визначеному Кодексом адміністративного
судочинства України і закриття провадження по справі - правильний та
обґрунтований, оскільки правовідносини
між сторонами урегульовані Кодексом законів про працю України.

Про це свідчать
і підстави звільнення позивача - ч.3 ст.40 КЗпП України.

Окрім
цього, посада, яку займав позивач не пов'язана з публічною
службою, він не є державним службовцем.

При розгляді питання судом правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Ухвала суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки грунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст. 185, 195, 199, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Арцизького районного суду Одеської
області від 28.04.2007 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Саратської
районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області про визнання
протиправним дій, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди - без змін.

Ухвала суду
набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.