Справа № 22-а-10245/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Стиран
Доповідач - Г.А. Колеснік
Донецький окружний адміністративний суд
Справа № 2-а-4025/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2008 року
Справа 22-а-10245/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Запорожцевій Г.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької області, Головного управління Державного
казначейства України в Донецькій області - про визнання незаконною відмови щодо
виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня та стягнення заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003-2007 роки,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05 березня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом про визнання незаконною відмови щодо виплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня та стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області
щорічної грошової допомоги до 5 травня, виходячи з норм Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2003-2007 роки в
сумі 6327, 76 грн.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2008 року позов було
задоволено частково. Стягнуто на користь позивача недоплачену щорічну грошову
допомогу до 5 травня за 2003, 2004, 2005 та 2007 роки.

Управління праці
та соціального захисту населення подало
апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2008 року, як
незаконну та ухвалити нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач
в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші
сторони, які беруть участь у справі, в судове засідання за викликом не
з'явилися.

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області
необхідно задовольнити частково, а постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус
ветерана війни - учасника війни, і у відповідності до ч.5 ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на
отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 4 мінімальних пенсій за віком.

Згідно
матеріалів справи, відповідачем відповідно до Законів про державні бюджети в
2005 - 2007 роках було виплачено встановлені суми грошової допомоги для
учасників війни, а саме: 2005 рік - 50 грн., 2006 рік - 50 грн., 2007 рік - 55
грн.

Статтею 2 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» встановлено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
Закону та інших актів законодавства України;
права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом, є недійсними.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі №
1-27/2004 від 01.12.2004 року, положення статті 44
Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», які обмежували розмір щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» - визнані такими, що не відповідають Конституції
України (неконституційними), у зв'язку з тим, що вони суперечать конституційному припису, згідно з яким при
прийнятті нових законів або внесені змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в
редакції яка була дійсна на час здійснення виплати) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі 20 відсотків
середньої заробітної плати за попередній рік, яка визначається спеціально
уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

За матеріалами Держкомстату середня заробітна плата за
попередній 2003 рік складала 462 грн. 58 коп. Розмір мінімальної пенсії за
віком в 2004 році склав 92 грн. 52 коп. з розрахунку 462 грн. 58 коп. х 20%.

Отже, відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 у виплаті
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2004 рік, яка складає 370 грн. (92, 5 х 4)., а не 1138, 76
грн., яку помилково встановлено судом першої інстанції.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік»,
якою встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у розмірах менших,
ніж передбачено Законом, визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», мінімальна пенсія за віком станом на
01.04.2007 рік встановлена в розмірі 406 грн.

При
цьому, ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня
2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток.

Отже,
мінімальний розмір пенсії за віком станом на 01.04.2007 рік складав 410 грн. 06
коп.

Таким чином, відповідач також, неправомірно відмовив
ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік, яка
складає 1585 грн. з урахуванням виплаченої відповідачем суми у розмірі
55 грн.(410, 06 х 4 - 55)., а не 1493 грн., яку помилково
встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 17, 19 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», основні соціальні державні гарантії, які є основним
джерелом існування, не могуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, розмір якого встановлений законом;
мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється лише Законами України та є виключно обов'язковим для всіх державних органів влади,
органів місцевого самоврядування, та інших.

Стаття 8 Конституції України передбачає, що Конституція
має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативні акти повинні їй відповідати. Відповідно до Конституції
України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; дотримання державою і її органами встановлених
законом особистих, майнових прав гарантується Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст. 8, ч.2, 3, 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, застосовує Конституцію, закони України, інші
нормативно-правові акти; у разі невідповідності акту суд застосовує правовий
акт, що має вищу юридичну силу.

Посилання відповідача на ту обставину, що виплата
вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого державним бюджетом, є
безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі
підставою для звуження змісту існуючого у позивача права на отримання грошової
допомоги і не є підставою для звільнення відповідача від виплати допомоги у
передбаченому законом розмірі.

В даному випадку є суперечність щодо визначення розміру
даної грошової допомоги в двох різних законах.
Враховуючи рішення Конституційного суду України, наведене вище, а також
приймаючи до уваги вимоги Конституції України щодо
верховенства права і заборони щодо звуження іншими законами змісту вже
встановлених законом прав, колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції
вірно застосував к спірним відносинам закон, який встановив конкретне право, і
таке право не може бути обмежене іншим законом, в тому числі і законом «Про
державний бюджет».

Проте,
позовні вимоги позивача щодо визнання незаконною відмови щодо виплати щорічної
грошової допомоги до 5 травня та стягнення заборгованості по недоотриманій
грошовій допомозі до 5 травня, як ветерану війни - учаснику війни за 2003, 2005
та 2006 роки задоволенню не підлягають, на підставі того, що статті Закону
України «Про державний бюджет України на 2003 рік», Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» та Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» в частині розміру даної допомоги, не визнано
неконституційними, а отже і виплати допомоги до 5 травня повинні виплачуватися
в розмірах передбачених цими законами.

Таким
чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з
чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 201
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради
Донецької області - задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2008 року -
скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської
міської ради Донецької області, Головного управління Державного казначейства
України в Донецькій області - про визнання незаконною відмови щодо виплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня та стягнення заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003-2007 роки - задовольнити
частково.

Визнати
відмову Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської
ради Донецької області у виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2004 та 2007 роки - неправомірною.

Стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької
області на користь ОСОБА_1 недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2004
рік - у сумі 370 грн. та за 2007 рік - у сумі 1585, 24 грн. на загальну суму
1955 грн. 24 коп.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Л.В.
Ястребова

Д.В. Ляшенко

З
оригіналом згідно

Суддя:
Г.А. Колеснік

Головуючий у І інстанції - суддя Стиран
В.В.
Доповідач - Г.А. Колеснік

Донецький окружний адміністративний суд

Справа № 2-а-4025/08

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

16 жовтня 2008 року
Справа 22-а-10245/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Запорожцевій Г.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької області, Головного управління Державного
казначейства України в Донецькій області - про визнання незаконною відмови щодо
виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня та стягнення заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003-2007 роки,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05 березня 2008 року, -

Керуючись ст.ст. 198, 201
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради
Донецької області - задовольнити частково.

Донецького
окружного адміністративного суду від 05 березня 2008 року - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської
міської ради Донецької області, Головного управління Державного казначейства
України в Донецькій області - про визнання незаконною відмови щодо виплати
щорічної грошової допомоги до 5 травня та стягнення заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003-2007 роки - задовольнити
частково.

Визнати
відмову Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської
ради Донецької області у виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2004 та 2007 роки - неправомірною.

Стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької
області на користь ОСОБА_1 недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2004
рік - у сумі 370 грн. 50 коп. та за 2007 рік - у сумі 1585, 24 грн. на загальну
суму 1955 грн. 24 коп.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко