Справа № 2-а-68/07
Суддя: Галій О.Й.
Дата ухвалення: 2007-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а-
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2007 р. Жидачівський районний
суд Львівської області

в складі:
головуючої - судді Галій О.И.

при
секретарі Швед 1.1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві цивільну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у
Жидачівському районі Львівської області про визнання нечинним податкового
повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у підтвердження заявлених вимог
покликається на те, що 17.03.2006 року
отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, після
смерті матері ОСОБА_2., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно якого успадкувала право на земельну
частку (пай), розташовану на території
Баковецької сільської Ради, розміром
2.01 га.

На
підставі цього відповідач з метою оподаткування, на власний розсуд, не зсипаючись при цьому на жодну норму закону
, відніс успадковану нею земельну частку
(пай) до об'єктів комерційної власності та 04.07.2007 року виніс податкове
повідомлення № / 9187, яким
визначив суму податкового зобов'язання за платежем: , податок з доходів фізичних осіб за спадщину
за ставкою 13 % в розмірі 2481.00 грн.

Дане
повідомлення вважає нечинним, так як
відповідно до ст. 4, п.
6.1 ст.
6 Закону України " Про порядок погашеня зобов"язаннь платників
податків перед бюджетом та державними цільовими фондами", контролюючий орган (податкова інспекція ) не
зіслався на норму податкового закону,
відповідно до якого був зроблений розрахунок податкового
зобов'язання, а зіслався на п. 12 ст. 11
ЗУ "Про державну
податкову службу в Україні", який
не має жодного відношення до порядку нарахування та сплати податку з доходів
фізичних осіб . Єдиною підставою для здійснення розрахунку податкового
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, зокрема на спадщину є норми Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" відповідно до якого відповідач
і мав право зробити розрахунок такого податкового зобов'язання і на який
повинен був зіслатися у податковому зобов"язанні.

Успадкована
земельна частка (пай) не надала їй права власності на частку у статутному фонді
жодної юридичної особи, як і не надала
права на участь в управлінні нею, а ні
права на отримання відповідної частки прибутку такої юридичної особи та активів
у разі її ліквідації. Оскільки, в даному
випадку успадкувала об'єкт нерухомого майна- земельну частку (пай), через те нарахування податку повинно було
проводитися за нульовою ставкою.

Представник
позивачки ОСОБА_3. в судовому засіданні,
покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, вимоги підтримав.

Представник
Державної податкової інспекції у Жидачівському районі Феденьків І.М. з позовом не згідна та пояснила, що згідно квартальної звітності, поданої Ходорівською нотаріальною конторою
щодо виданих свідоцтв про право на спадщину встановлено, що фізична особа - ОСОБА_1. одержала протягом
2006 року дохід у вигляді спадщини - земельного сертифікату на суму 19084.00
грн.

02.04.2007
року ОСОБА_1. подала до ДПІ у Жидачівському районі деклрацію про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2006
року, у якій вкзано одержаний нею дохід
у сумі 19084.00грн за 2006 рік. При розгляді оподаткування вартості майнового
сертифіката, одержаної позивачкою
спадщини, вони виходити з того, що зміст прав особи, які засвідчує майновий сертифікат є тотожним
змісту корпоративних прав. Крім того,
вважають , що земельний
сертифікат , це приватизаційний цінний
папір , який посвідчує право власника на
безоплатне одержання у процесі приватизації частки майна у земельному фонді.
Відповідно до ч. в п.п. 13.2, 13.2.1
Закону України " Про податок з доходів фізичних осіб" : оподаткуванню
за ставкою, визначеною у п. 7.1 ст. 7
цього Закону у 2006 році - 13% ,
підлягає вартість об'єктів комерційної власності , до яких ,
зокрема віднесено корпоративні права та майнові, успадковуваних будь-якими особами незалежно
від ступеня спорідненості зі спадкоємцем.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача, свідка та дослідивши наявні письмові докази
по справі вважає, що заявлені вимоги
підлягають до задоволення , виходячи з
таких підстав: 17 березня 2006 року позивачка отримала свідоцтво про право
власності за законом на спадкове майно - право на земельну частку (пай), розташовану на території Баковецької
сільської ради Жидачівського району Львівської області , СПП "За волю", розміром 2.01 га, належну померлій матері ОСОБА_2, на підставі Сертифікату на право на земельну
частку (пай), виданого Жидачівською РДА
від 07.03.06 р. на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від
03.04.1997 р.

22 березня 2007
року на підставі згаданого
свідоцтва Жидачівським районним відділом
земельних ресурсів позивачці видано Державні акти на право власності на земельні
ділянки. Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК
України : земельні ділянки належать до нерухомих речей.

Відповідно
до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України: сертифікати на право
на земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються правовстановлюючими
документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки
(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сетрифікати
на право на земельну частку ( пай) є дійсними до виділення власникам земельних
часток (паїв) у натурі на (місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних
актів на право власності на землю.

Відповідно
до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паюванню підлягають землі цих
підприємств, які після їх поділу на
частки (паї) не втратили свого статусу нерехомості, а продовжують нею залишатися.

Згідно
п. 13.1 ст. 13 Закону України " Про податок з
доходів фізичних осіб",
об"єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування
на : об"єкти нерухомого майна; об"єкти рухомого майна; об"єкти
комерційної власності... Частиною в п.13.1
ст. 13 згаданого закону до
об"єктів комерційної власності віднесено -цінний папір, корпоративне право , власність на об"єкт бізнесу як
такий, тобто власність на цілісний
майновий комплекс, інтелектуальна
(промислова ) власність або право на отримання доходу за неї.

Із
вищенаведеного видно, що серед
перелічених обєктів комерційної власності не має такого об"єкту як
земельна частка (пай), а також вона не
входить до складу жодного з перелічених об"єктів комерційної
власності, зокрема корпоративного права, як і не розглядається поряд з корпоративним
правом.

Так
згідно ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначена у статутному фонді
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Із
пояснень свідка ОСОБА_4. видно, що оподаткування за ставкою 13 %, визначеною у п. 7.1 ст. 7
цього Закону у 2006 році,
проведено, виходячи із того, що в даному випадку об"єктом спадкування
позивачки є об"єкт комерційної власності,
до яких, зокрема віднесено
корпоративні права та майнові.

Виходячи
із вимог діючого законодавства видно, що
сертифікат на право на земельну частку (пай) жодного корпоративного, майнового права власнику земельної чатки
(паю) не надає і не засвідчує. Він є правовстановлюючим документом, який засвідчує право власності на земельну
частку (пай), яка є земельною ділянкою
до моменту видачі державного акту на право власності на цю земельну ділянку.

Оскільки, ДПІ у Жидачівському районі під час винесення
оспорюваного податкового повідомлення діяла всупереч вимогам чинного законодавства, через те його слід визнати нечинним.

На
підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 10,
11, 105, 159- 160,
163 КАС України, ст. 181 ЦК
України, п. 13.1 ст. 13
Закону України " Про податок з доходів фізичних осіб", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити. Визнати нечинним податкове повідомлення № / 9187 від
04.07.2007 року Державної податкової інспекції у Жидачівському районі Львівської області.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її
проголошення, Апеляційна скарга на
постанову - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження постанови.