Справа № 2а-364/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-364/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
вересня 2007 року м. Вінниця

Староміський
районний суд м. Вінниці

в складі
головуючої судді Денишенко Т.О.,

при
секретарі Пащенко К.І., з участю представника позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 , представ­ника відповідача:
управління праці та соціального захисту населення в Староміському районі
м. Вінниці Дзигун О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Вінниці, в приміщенні суду, в залі судових засі­дань № 5 адміністративну
справу № 2а-364/07 за адміністративним по­зовом

ОСОБА_1
до управління пра­ці і соціального захисту населення в Старомісько­му районі
м. Вінниці про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги за 2004 -2006 роки в сумі 2250, 35 гривень,

ВСТАНОВИВ:

02 липня
2007 року до Староміського районного суду м.
Вінниці надій­шов адміністративний позов ОСОБА_1 до виконкому Вінницької
мі­ської ради, управління праці і
соціального захисту населення Старомісь-кої районної ради м. Вінниці про стягнення недоплачених коштів
разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 2250, 35 гривень як
учасниці війни ( а. с. 1-2 ).

На
виконання ухвали судді Староміського районного суду м. Вінниці від 04.07.2007 року ( а. с. 19 ) позивачка усунула недолік свого звернення
до суду та визначила відповідачем за своїми вимогами управління праці і
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці ( а. с. 22).

Короткий
зміст позовних вимог наступний. Позивачка є учасницею вій­ни, в зв'язку з цим до 5 Травня їй повинна
надаватися разова щорічна гро­шова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за
віком. Не дивлячись на це, в 2004 році така допомога їй не була
виплачена, в 2005 та 2006 роках

разова
щорічна грошова допомога була виплачена позивачці у розмірі по 50, 00 гривень.
Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила 92, 45 гривні, у 2005 році - 332, 00 гривні, у 2006 році - 359, 00 гривень, то разова щорічна грошова допомога за цей час
була виплачена позивачці не в повному обсязі. Розміри виплат повинні були б
складати: у 2004 році -277, 35 грн., у
2005 році - 996, 00 грн., у 2006 році -
1077, 00 грн. без враху­вання уже здійснених виплат. Загальний розмір
недоплаченої щорічної грошової допомоги ОСОБА_1 складає 2250, 35 гривень.
Вважаючи свої права порушеними,
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Представник
відповідача - управління праці та соціального захисту на­селення в
Староміському районі м. Вінниці Дзигун
О.Л., яка діє по належ­но оформленому і
посвідченому дорученню ( а.
с 23 ), позовних вимог не визнала.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - Салій Ж. С, яка діє по дорученню від 31.08.2007 року ( а.
с. 26 ),
позов підтримала за обставин,
викладених у ньому, та
зазначила, що оспорювані виплати
здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Позивачка просить суд
позов задовольнити в повному обсязі,
оскільки зменшення сум належних виплат згідно Рішення Конституційного
Суду України, ін­ших Законів України є
незаконним. Пільги ветеранів війни не
можуть бу­ти звужені чи зменшені.

В
судовому засіданні представник відповідача - управління праці і соці­ального
захисту населення в Староміському районі м.
Вінниці Дзигун О. Л. позов не визнала та пояснила, що в компетенцію управління входить ті­льки
здійснення виплат допомоги ветеранам, а
не визначення розмірів цих виплат. Всі виплати здійснюються в межах бюджетних
асигнувань, вста­новлених
кошторисом. Виплата даної допомоги
здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема Конституції України, і дії відпо­відача є правомірними.
Представник Дзигун О.Л. просить суд застосувати у вирішенні цього спору ст. 99
КАС України, відмовити в позові ОСОБА_1
в повному обсязі. Суду надано для приєднання до матеріалів спра­ви оголошені в
судовому засідання письмові заперечення на позов ( а. с. 24).

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи № 2а-3 64/07 та проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового
розгляду справи по суті в їх сукупності,
суд приходить до висно­вку, що в
позові належить відмовити.

Крім
пояснень осіб, які беруть участь у
справі, судом також досліджена
законодавча та нормативно-правова база,
що регулює питання виплати ра­зової щорічної грошової допомоги учасникам
війни і прирівняним до них категоріям громадян.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 згідно
безтермінового посвід­чення серії В-ІИ № 647679, виданого 13.05.1997 року Староміським район­ним
відділом соціального захисту населення Староміської районної ради м. Вінниці,
дійсного на всій території України,
є учасницею війни, і має право на
пільги, встановлені для цієї категорії
громадян - ветеранів війни ( а. с. 6 ).
Згідно Законів України про Державні бюджети України на 2005-2006 роки їй
виплачено передбачені ними суми щорічних разових грошо­вих допомог до 5
Травня, що доводиться довідкою
виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 12.04.2007 року № 397, вида­ною на підставі даних управління праці і
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці ( а. с. 5 ).

Відповідно
до ст.
ст. 92, 96 Конституції України виключно Законом вста
новлюється Державний бюджет України, що
затверджується щорічно і підлягає обов'язковому виконанню на всій території
України. Статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно Законом України про Де­ржавний
бюджет України визначаються будь-які видатки-держави на за­гальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків. Згід­но з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не
суперечать положенням Конституції Украї­ни.

Положення ст. 34
Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік», якими установлено
розміри щорічної разової грошової допомоги від­повідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соці­ального
захисту» чинні, в Конституційному Суді
України на предмет кон-ституційності не розглядалися, тому не втратили своєї законної сили, під­лягали виконанню на всій території
України і були виконані відповідачем у справі.

Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/ 2004 було визнано
неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» і тільки. Тому аналогію за­кону або права до даних
правовідносин застосовувати неприпустимо. Та­кою є правова позиція Київського
апеляційного адміністративного суду ( справа № 22а-926/2007 р.).

Відповідно
до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані неконституційними, втрачають' чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Суд
приходить до висновку про законність та підставність застосуван­ня у вирішенні
цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005
року, оскільки поважних причин
пропущення строку звер­нення до суду представник позивачки не навела. Позивачка
взагалі не по­рушувала питання щодо поновлення строку на звернення в суд з
даним

позовом.
. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, сво­бод та інтересів особи встановлено річний
строк. Вимагаючи стягнення недоплачених коштів за 2004-2006 роки, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом лише
26.04.2007 року ( а. с. 1 ), що унеможливлює позитивне вирішення її
вимоги, оскільки згідно ч.1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у за­доволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Саме
така ситуація має місце в даній справі. Разом з тим ви­моги ОСОБА_1 є
безпідставними в своїй суті.

За
викладених обставин суд приходить до висновку,
що законних під­став для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
відповідача у справі, який діяв на
підставі законів України про Державні бюджети Укра­їни на певний рік, в межах своїх повноважень та у визначений
Конституці­єю України і її Законами спосіб,
немає.

Керуючись ст.
ст. 92, 95,
96, 152 Конституції України, Бюджетним ко­дексом України, Законами України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік», «Про Державний
бюджет України на 2005 рік», «Про Держав­ний
бюджет України на 2006 рік», ст. ст.
99, 100, 158-163,
167 КАС Укра­їни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові
ОСОБА_1 до управління праці і соціаль-ного захисту населення в Староміському
районі м. Вінниці про стягнення
недоплаченої суми разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки у
розмірі 2250, 35 гривень - відмовити.

постанова
суду в повному обсязі буде виготовлена станом на 10 верес­ня 2007 року. З цього
дня особи, які беруть участь у
справі, можуть озна­йомитися з
постановою в повному обсязі.

Заява
про апеляційне оскарження .постанови суду може .бути подана про­тягом десяти
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апе ляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського
апеляційного адміністративного суду через Старо-міський районний суд м. Вінниці.