Справа № 22а-3061/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 3061/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Дадим Ю.М.(справа № 2а-207/08)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів -
Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при секретарі -
Усевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення в м.
Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 25 жовтня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в м.
Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про стягнення
коштів на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2007 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту
населення в м. Павлограді про стягнення коштів на оздоровлення за період з 2003 року
по 2007 рік у сумі 8230 грн. В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у зв'язку з
чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством
для цієї категорії осіб, а тому, відповідно до ст..48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року, йому передбачені щорічні виплати на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте, відповідач,
всупереч вимогам Конституції України та ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не нарахував
вчасно суми виплат щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період
2003-2007 років у розмірах, передбачених законом, чим створив заборгованість.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 25 жовтня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 були задоволені частково. З
Управління праці та соціального захисту населення в м. Павлограді
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 було
стягнуто невиплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі
6130,00 грн. за період часу 2003-2005 і
2007 років, а за 2006 рік - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову районного суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального
права та прийняти нову постанову по справі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а
також правильність застосування судом
норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову суду змінити виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1
від 24 січня 2001 року(а.с.3), і перебуває на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення в м. Павлограді Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області. За період 2003 - 2004, 2007 р. р. позивачу взагалі
не виплачувалися суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення, в 2005 році в
червені місяці йому було виплачено 26 грн. 70 коп., а у 2006 році в серпні місяці - 100 гривень
(а.с.27).

Судом
правильно було встановлено, що відповідно до ст.48 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року, щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії виплачується у
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати ( абзац 7 частини 4 ст. 48
Закону №796-Х1І).

Суд вірно встановив пріоритетність
законів над урядовими нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору
необхідно застосовувати саме норми Закону, а не постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 72-16 Закону України "Про Держаний бюджет
України на 2003 рік" розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
грудня 2003 року - 205 грн.

Згідно зі ст. 89 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2004
рік" розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 вересня 2004
року - 237 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про Держаний бюджет України на
2005 розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року у розмірі
262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290 гривень на місяць, з 1 червня
2005 року - 310 гривень на місяць.

Стаття 76 Закону України "Про Держаний бюджет
України на 2007 рік" встановлює розмір мінімальної заробітної плати з 1
липня 2007 року - 440 грн.

Зі змісту вимог законів України про
державний бюджет України на 2003, 2004, 2005 роки не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48 Закону № 796-ХИ, на що вірно в своєму рішенні
вказував суд першої інстанції.

Крім того, встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України.

Щодо положень Закону України "Про Держаний бюджет України на 2007
рік", якими було зупинено в 2007 році дію ст.. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то в цьому випадку суд першої інстанції вірно застосував висновки
рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року, яким вищезазначені
положення Закону України "Про Держаний бюджет України на 2007 рік"
були визнані неконституційними та нечинними.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796- II, Управління праці та
соціального захисту населення в місті Павлограді повинно виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за 2003-2005 та 2007 роки, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату.

З урахуванням викладеного, розрахунок сум наступний:

виплата за 2003 рік повинна встановити:
205 ( кінець року) x 5 = 1025 грн.

виплата за 2004 рік повинна становити:
237 (кінець року) x 5 = 1185 грн.

виплата за 2005 рік повинна становити:
290 (червень) x 5 - 26,70 = 1423,30 грн.

виплата за 2007 рік повинна становити:
440 (серпень) ) x 5 = 2200 грн.

а всього = 5833,30 грн.

Таким чином, судом першої інстанції помилково було взято до розрахунків
інший розмір мінімальної заробітної плати у відповідний період проведення
виплат позивачу.

Судом обґрунтовано було відмовлено в стягненні з відповідача на користь
позивача несплаченої суми на
оздоровлення за 2006 рік у розмірі 2000 гривень, оскільки дію абзацу 5 частини 4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2006рік, в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати,
згідно із Законом України „ Про державний бюджет України на 2006рік".

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити
частково, а постанову суду змінити в частині стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 несплаченої суми на оздоровлення
за 2003 - 2005, 2007 роки, та стягнути всього 5833,80 грн. замість 6130 грн..

Крім того, необхідно скасувати і постанову в частині стягнення 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення, оскільки нормами КАС такі витрати
не передбачені.

Керуючись ст. ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення в м. Павлограді Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
25 жовтня 2007 року в частині стягнення
суми на оздоровлення позивача змінити, зменшивши суму.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення в м.
Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 несплачену суму на оздоровлення за 2003 рік - 1025 грн., за 2004 рік - 1185
грн., за 2005 рік - 1423,30 грн.,
за 2007 рік - 2200 грн., а всього -
5833,30 грн.

Постанову суду в частині стягнення 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення - скасувати.

Постанову в частині відмови в задоволені позову про стягнення з відповідача
на користь позивача суми на оздоровлення за 2006 рік - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Судді: