Справа № 22а-8277/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-8277/08
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку - 48
1-ої інстанції - Бондаренко В.М.
(справа
№ 2а-1021/08)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Мартиненка О.В. (доповідач)

суддів
- Сафронової С.В., Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання - Кочковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2008 року у справі №2а-1021/08 за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради про перерахунок та
стягнення заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення
дитиною трирічного віку та стягнення одноразової допомоги при народженні
дитини,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради в
якому просить визнати дії відповідача неправомірними по призначенню, нарахуванню і виплаті позивачці
сум: допомоги при народженні дитини у
розмірі 8500 гривень і наступним
порядком її виплати - разово в сумі 3400 гривень і протягом наступних 12
місяців по 425 гривень; допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах: 17,42 грн. за
листопад 2007 року; 130,64 грн. за грудень 2007 року; 130,64 грн. за січень
2008 року; 130,64 грн. за лютий 2008 року; 130,64 грн. за березень-квітень 2008
року; зобов'язати відповідача призначити позивачці, відповідно до ст. 12 закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року,
допомогу при народженні дитини у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
встановленого на день народження дитини, у загальному розмірі, який становить - 10463,80
грн. з виплатою одноразової виплати при народженні дитини у розмірі 4167грн. і
решти суми, яка виплачується протягом 12 місяців в розмірі 6296,80 грн. по 524,73 грн. щомісячно;
стягнути з відповідача на користь позивачці недоотриману суму одноразової
виплати при народженні дитини у розмірі 767,00 грн.; стягнути з відповідача
заборгованість з виплат за період з жовтня 2007 року по квітень 2008 року
включно суму недоотриманої допомоги при народженні дитини в розмірі 698,11
грн.; зобов'язати відповідача призначити позивачці, відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року
допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.11.2007
року у розмірах, який дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років
тобто, з 01.10.2007 року - 470,00 грн. щомісячно з наступним перерахунком при
підвищенні прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; стягнути з
відповідача на користь позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 791,94 грн. за період
вересень-грудень 2007 року; стягнути з відповідача на користь позивачці
недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період січень-березень 2008 року у розмірі 1589,44 грн.

Постановою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22
липня 2008 року позовні вимоги задоволенні частково: визнані протиправними дії
відповідача щодо нарахування,
призначення та виплати позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2007 рік;
стягнуто з відповідача на користь позивачці недоотриману суму
допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку за 2007 рік у
розмірі 791,94 грн.; стягнуто з бюджету міста Павлоград на користь позивачці
судові витрати в розмірі 7,92 грн.; в задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову
та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на
яку поширюється дія статті 13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року №
2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного
Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних
положень Закону України №2811-ХІІ розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15
цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового
мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25
відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50
відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України
№2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України
№2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року
№489-V «Про державний бюджет України на 2007»
(надалі Закон №№489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України
№2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним
доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не
менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону
України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено,
що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Суд першої інстанції правильно дійшов
висновку, що вимога про стягнення суми допомоги по догляду за дитиною за 2008
рік задоволенню не підлягає, оскільки Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на
2008 рік дію частини 15 Закону №2811-ХІІ в частині встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Щодо
вимог позивачки призначити їй відповідно до ст. 15 Закону № 2811-ХІІ допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі -
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісяця, з наступним
підвищенням щомісяця в зв'язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного
судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з
адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод
чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за
результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у
адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою
підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав,
свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке
може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи
ні.

Щодо вимог позивачки зобов'язати відповідача
призначити позивачці, відповідно до ст. 12 закону України № 2811-ХІІ одноразову
допомогу при народженні дитини колегія суддів погоджується з висновком суду
першої щодо правомірності призначення відповідачем допомоги при народженні
дитини у розмірі 8500 грн.

З огляду на викладене, постанова
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2008
року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.3
ст. 160. ст.ст. 196, 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради залишити
без задоволення.

Постанову
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2008 року у справі №2а-1021/08 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21.11. 2008
року.

Головуючий суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко