Справа № 22-а-1593/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Жогіна Л.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 квітня 2008
року Справа
№ 22-а-1593/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А..

суддів: Сіваченка І.В.

Дяченко С.П.,

при
секретареві Безруковій В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянула
апеляційну скаргу Алчевського міського відділу Управління внутрішніх справ
України в Луганській області на постанову Алчевського міського суду Луганської
області від 09 листопада 2007р. у адміністративній справі № 2-а-110/07 за
позовом ОСОБА_1 до Алчевського міського відділу Управління внутрішніх справ
України в Луганській області про стягнення заборгованості, і

В С Т А Н О В И Л А :

3 вересня 2007 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Алчевського МВ УМВС України в Луганській області в якому просила стягнути
щорічну матеріальну допомогу за період 1996 - 1999 роки з урахуванням
інфляції у сумі 2205,61 грн. та витрати,
пов'язані з правовою допомогою у сумі 220 гривень.

Постановою Алчевського міського суду м.Луганська від 09 листопада 2007 року
позовні вимоги задоволені частково. З відповідача на користь позивача стягнуто
заборгованість по несплаченій матеріальній допомозі з врахуванням індексів
інфляції в сумі 2205,61грн. В іншій частині позову відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення,
яким в задоволенні вимог позивача відмовити, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач у судовому засіданні при апеляційному розгляді справи просила
апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без
змін.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов в частині стягнення
заборгованості по виплаті щорічної матеріальної допомоги з врахуванням індексу
інфляції підлягає задоволенню на
підставі Указу Президента України №926 від 04.10.1996 року «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового та начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ» згідно якого
посадові особи УМВС України зобов'язані виплачувати матеріальну допомогу в
розмірі місячного грошового забезпечення щорічно, оскільки на підставі ч.7
ст.43 Конституції України. Оскільки позивач не знала про наявність вищевказаного
Указу №926 і з його змістом не була ознайомлена, суд прийшов до висновку, що
позивачем строк для звернення до адміністративного суду не пропущений. Суд
відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат, пов'язаних з
правовою допомогою по підготовці позовної заяви звідповідача, оскільки це не передбачене законом.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної
скарги, перевірила юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідила правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права і вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, а постанову суду першої
інстанції скасувати з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив наступне.

Позивач проходила службу в органах
внутрішніх справ України в Луганській області з 01.04.1999 року та була
звільнена 27.01.1999 року в зв'язку з виходом на пенсію.

Суд першої інстанції дійшов помилкового
висновку про задоволення вимог в частині стягнення щорічної матеріальної
допомоги з відповідача, оскільки вказані обставини не знайшли свого
підтвердження під час судового розгляду, зокрема, позивач за період з 1996 року
до 27.01.1999 року з рапортом про надання матеріальної допомоги до Алчевського
МВ УМВС України в Луганській області не зверталася і проти цього не
заперечувала при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій. Суд
першої інстанції вирішив, що позивач строк пред'явлення позову до
адміністративного суду не пропустила, але не вирішив це питання у відповідності
з вимогами п.1 та п.2 ст.100 КАС, оскільки представник відповідача при розгляді
справи в суді першої інстанції наполягав на відмові в позові через пропуск
строку на звернення до адміністративного
суду, посилаючись на те, що Указ Президента України №926 від 04.10.1996 року
«Про умови грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу та
оплати праці працівників органів
внутрішніх справ» був офіційно опублікований, а позивач не привела
поважних причин пропуску строку.

З огляду на вимоги ст. 161 КАС України, суд під час прийняття постанови вирішує: чи є
інші фактичні дані (пропущення строку звернення до суду тощо), які мають
значення для вирішення справи, та докази їх підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до приписів
ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Право звернення до суду зазначено в ст. 99 КАС України і
визначено певним терміном - один рік, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Зазначена норма носить імперативний характер і у випадку,
якщо на її застосуванні наполягає відповідач, вона є обов'язковою для
виконання.

Отже, суд першої інстанції порушив
норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням
нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 196,
198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Алчевського міського відділу Управління внутрішніх справ
України в Луганській області
задовольнити.

Постанову Алчевського міського суду Луганської області від 09 листопада
2007р. у адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до Алчевського міського
відділу Управління внутрішніх справ України в Луганській області про стягнення
заборгованості скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Алчевського міського відділу Управління внутрішніх
справ України в Луганській області про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення. Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: