Справа № 22-а-1582/08
Суддя: Усенко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-1582/08 Головуючий
у І інстанції Кириченко В.І.
Суддя-доповідач: Усенко В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

«14» жовтня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Усенка В.Г,

суддів Горбань Т.І. та Романчук
О.М.,

при секретарі Літоміній
Н.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 07 травня 2007 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України та Міністра оборони України про покладення
обов'язку вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою
Кагарлицького районного суду Київської області від 07 травня 2007 року в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та
Міністра оборони України про покладення обов'язку вчинити дії, - відмовлено (а.с.36-37).

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити
його позовні вимоги (а.с.41-42).

Апеляційний
розгляд справи здійснюється за відсутності
представників сторін, які належним чином повідомлялись про дату, час та
місце судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний адміністративний суд
дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як
свідчать матеріали справи, згідно з наказом
від 12.05.1999р. ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за віком.

26 грудня 2005 року позивач через приймальну Міністра оборони України подав
звернення до Міністра оборони України, в якому просив визнати незаконними:
атестацію на нього від 06.10.1997р.; тримання його поза штатом у
військовій частині; виплату йому грошового утримання під час перебування
поза штатом; звільнення його з військової служби в запас. А також просив вжити
заходів для поновлення його порушених прав і встановлення винних осіб у
порушенні його прав у зв'язку з вказаними вище незаконними рішеннями, а також
призначити службове розслідування відносно службових осіб Міністерства оборони
України, причетними до розгляду його звернення від 07.02.2005р. з такими ж
вимогами. Вказані обставини підтверджуються записом в військовому квитку
позивача про підстави звільнення в запас, заявою позивача від 26.12.2005р.

По зазначених питаннях про незаконні рішення відносно
нього під час проходження ним військової служби та незаконне звільнення з
військової служби позивач звертався до Міністерства оборони України неодноразово, починаючи з 1999 року після
звільнення з військової служби і отримував відповіді, що його не влаштовували.

Це підтверджуються письмовою пропозицією заступника Міністра оборони України Нещадима М.І. - Міністру оборони України
від 01.12.2005р. про припинення розгляду звернень ОСОБА_1 на підставі ст. 8 ч.2
Закону України «Про звернення громадян», повідомленням позивачу від
15.12.2005р. про прийняття Міністром оборони України рішення про припинення в подальшому
розгляду звернень позивача, постановою Миронівського районного суду Київської
області від 27.11.2006р.

Згідно зі ст.ст.8 ч.2, 17 Закону України «Про звернення
громадян» скарга на рішення може бути подана до органу або посадової особи вищого рівня протягом 1 року з моменту його прийняття, але не
пізніше 1 місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги,
подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються. Позивач фактично
оскаржує рішення атестаційної комісії у вигляді висновку та накази командування
збройних сил України.

Відповідно
до ст.1 ч.2 ЗУ «Про звернення громадян» тільки після звільнення в запас позивач
мав право подати скаргу відповідно до Закону
України «Про звернення громадян» по рішеннях, які стосуються його минулої
службової діяльності.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з
висновком місцевого суду про те, що оскарживши прийняте відносно нього рішення
Міністру оборони України 26.12.2005р. і не зазначивши поважних причин
пропущення терміну 1 рік на оскарження рішень, які прийняті до 12.05.1999р.
- дати звільнення в запас та наказу від
12.05.2005р. про звільнення в запас, то є безпідставною вимога ОСОБА_1 про
покладення на Міністерство оборони України та Міністра оборони України
обов'язку вчинити дії по призначенню службового розслідування відносно
службових осіб Міністерства оборони України, причетних до розгляду звернення
позивача від 07.02.2005р.

Окрім того постановою Миронівського
райсуду Київської області від 27.11.2006р. встановлено правомірність дій
Міністерства оборони України при розгляді звернення ОСОБА_1 від 07.02.2005р., а
тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні його позовних вимог.

З
огляду на викладене, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим, то
воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 07 травня 2007 року,
- без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий - суддя:
Усенко В.Г.,

судді: Горбань Т.І.,

Романчук О.М.