Справа № 22а-1116/08
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-1116/08
головуючий суддя у 1-й
категорія статобліку-36
інстанції - Колодій С.Б.
(справа
№14/187)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 р. м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при
секретарі: за участю: представника позивача -

Туркіної Л.П.,
Проценко О.А. Піцик Р.В. Жабський Д.В., довіреність від
03.07.2007р.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Державної податкової інспекції у м.
Кіровограді

на постанову Господарського суду
Кіровоградської області від
05.09.2007року у справі №14/187

за
позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю
«Інгул-Опт-Сервіс», м. Кіровоград

до: про:

Державної
податкової інспекції у м. Кіровограді визнання нечинними актів

В С Т А Н О В И Л А :

04.07.2007р.
Товариство з обмеженою відповідальністю
«Інгул-Опт-Сервіс» (далі - ТОВ
«Інгул-Опт-Сервіс») звернулось до Господарського суду Кіровоградської області
з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Кіровограді (далі - ДПІ у
м. Кіровограді) про визнання нечинними актів.

Позивач
посилаючись у позовній заяві на те, що прийняті відповідачем податкові
повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій на підставі
акту перевірки від 02.02.2007р. №9/23-10/23683378 суперечать нормам чинного
законодавства, просить суд визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення №/0 від 14.02.2007р., №/1 від
17.04.2007р., №/2 від 02.07.2007р., рішення про застосування штрафних
санкцій №/0 від 16.02.2007р., №/1 від 17.04.2007р.

Постановою
Господарського суду Кіровоградської області від 05.09.2007р. у справі №14/187
позовні вимоги позивача задоволено частково, визнано нечинними податкові повідомлення-рішення №/0 від 14.02.2007р.,
№/1 від 17.04.2007р., №/2 від 02.07.2007р., в частині
визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в розмірі
4943,97 грн. основного платежу та 2471,99 грн. штрафної санкції, та визнано
нечинним рішення про застосування штрафних санкцій №/0 від
16.02.2007р., №/1 від 17.04.2007р., в іншій частині позовних вимог
відмовлено / а.с. 69-78 том 2/.

Відповідач по справі - ДПІ у м. Кіровограді
не погодившись з вищезазначеною постановою суду подав апеляційну скаргу.
Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам справи, ухвалене судом першої інстанції
рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права,
просить суд постанову суду від 05.09.2007р. по даній справі скасувати частково:
- в частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0 від
14.02.2007р., №/1 від 17.04.2007р., №/2 від 02.07.2007р. в
частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в
розмірі 4943,97 грн. основного платежу та 2471,99 грн. штрафної санкції;
рішення про застосування фінансової санкцій №/0 від 16.02.2007р.,
№/1 від 17.04.2007р., просить апеляційну скаргу відповідача
задовольнити, позивачу в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у судовому
засіданні надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає
її необґрунтованою, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час
розгляду справи з'ясовано усі обставини,
які мають суттєве значення
для вирішення справи,
встановлені судом факти

відповідають фактичним обставинам справи,
просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без
задоволення, а постанову суду від 05.09.2007р. по даній справі залишити без
змін.

Представник відповідача у
судове засідання не з'явився. Відповідач про день, годину та місце розгляду справи
повідомлений судом належним чином / а.с. 102 том 2/, про поважність причин не
явки свого представника у судове засідання суд у встановленому законом порядку
не повідомив, за таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути
справу у відсутність представника відповідача ДПІ у м. Кіровограді.

Заслухавши у судовому засіданні
представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ДПІ у м. Кіровограді проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «Інгул-Опт-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 30.09.2006р., за результатами
перевірки складено акт №9/23-10/23683378 від 02.02.2007р. / а.с. 11-47 том 1/.

За результатами перевірки
відповідачем були прийняті: - податкові повідомлення-рішення: №/0 від
14.02.2007р., №/1 від 17.04.2007р., №/2 від 02.07.2007р.
якими визначено суму податкового зобов'язання позивача з податку на додану
вартість у розмірі 7676,00 грн., у тому числі за основним платежем - 5117,00
грн., за штрафними (фінансовими) санкціями
- 2559,00 грн. / а.с. 48-50 том 1/; та рішення
про застосування фінансових санкцій: /0 від 16.02.2007р.,
№/1 від 07.04.2007р. якими визначено суму фінансової санкції у
вигляді штрафу у розмірі 136432,05 грн. /
а.с. 51-54 том 1/.

За результатами розгляду скарг
позивача вищезазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про
застосування штрафних санкцій були залишені без змін : рішенням Державної
податкової адміністрації у Кіровоградській області № 2387/10/25-037 від
22.06.2007р. та рішенням Державної податкової адміністрації України №
11486/7/25-0415 від 08.06.2007р. /а.с. 138-143 том 1/.

Як вбачається з ксерокопії
акту перевірки №9/23-10/23683378 від 02.02.2007р., на підставі якого
відповідачем були прийняті вищезазначені податкові повідомлення-рішення та
рішення про застосування фінансових санкцій, відповідач зазначає,

- що позивачем було порушено п.3.1 ст.3, п.п.7.4.5, п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість за 2006р. у розмірі
5117,00 грн.;

- що в порушення п.п.6.3.2, п.6.3 ст.6 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» донараховано податку з доходів фізичних осіб у розмірі 141,96
грн., у тому числі за 2004р. - 22,75 грн., за 2005р. - 119,21 гр.;

- що в порушення п.11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
встановлено невірне кодування товарів в реєстраторах розрахункових операцій;

- що порушено п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запровадження
мінімальних цін на вітчизняні та імпортні горілки і лікеро - горілчані вироби»;

- що порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», в частині зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання, які не
внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

З акту перевірки вбачається, що згідно
документів, наданих для перевірки та реєстру отриманих податкових накладних та
накладних на придбання товарів (робіт, послуг) за вересень 2006р. відсутня
податкова накладна, яка отримана від ПП «Торговий дім «Доманський» на суму
1037,55 грн., в тому числі з податку на додану вартість - 172,93 грн., за
№9110105 від 13.09.2006р., яка рахується під №36 в реєстрі придбаних податкових
накладних за вересень 2006р. та яка не знайшла свого документального підтвердження
на момент проведення перевірки.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними чи митними деклараціями.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок
акту перевірки про неправомірне включення до складу
податкового кредиту з податку на додану вартість суму у розмірі 172,93 грн. по
господарській операції з ПП «Торговий дім «Доманський», а тому суд
першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в цій частині позовних вимог.

З акту перевірки вбачається,
що підприємством включено до складу податкового кредиту за вересень 2006р.
податкову накладну від 12.09.2006р. №4853, яка отримана від ПП ОСОБА_1. засобом
електронного зв'язку - факсом та відображена в реєстрі придбаних податкових
накладних за вересень 2006р. по позиції №33, в порушення Закону України «Про податок на додану
вартість»

Відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари
(послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового
кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового
кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками
платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним
чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що
підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів

(послуг), з визначенням загальної суми такого платежу,
суми податку та податкового номера постачальника.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами
згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені
до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді
фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму
податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення права платника
податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або
дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно
видаткової накладної №РН-0011692 від 12.09.2006р. позивач отримав від ПП ОСОБА_1. тютюнові вироби на
суму у розмірі 29663,81 грн. /а.с. 53-55 том 2/ та сплатив за отриманий товар
ПП ОСОБА_1. суму у розмірі 29,583,22 грн. у тому
числі податок на додану вартість у розмірі 4943,97грн., що підтверджується
платіжним дорученням та банківською випискою від 12.09.2006р. /а.с. 56-57/.

Враховуючи
вищевикладене, та приймаючи до уваги, що на момент перевірки відповідачу було
надано податкову накладну, що надійшла позивачу факсом,
колегія суддів вважає висновок відповідача щодо завищення позивачем
податкового кредиту у розмірі 4943,97 грн. не відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача в
цій частині.

З акту перевірки вбачається, що встановлено факт реалізації позивачем
кінцевому споживачеві 26.01.2004р. в умовах дії Постанови Кабінету Міністрів
України «Про запровадження мінімальних цін на вітчизняні та імпортні горілки і
лікеро - горілчані вироби» алкогольних напоїв, а саме коньяк «Гетьман» по ціні
14,76 грн., що стало підставою для застосування до позивача фінансової санкції
у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч.2
ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової
або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, виготовленими за
коньячною технологією, горілкою та лікеро-горілчаними виробами за цінами,
нижчими від встановлених мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на
коньяк, алкогольні напої, виготовлені за коньячною технологією, горілку та
лікеро-горілчані вироби - 100 відсотків вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але
не менше 1 000 гривень.

З акту
перевірки вбачається, що вартість отриманої позивачем партії коньяку «Гетьман»
на час його реалізації відповідачем не встановлено, копії накладних на
отриманий позивачем коньяк, що знаходиться в реалізації, їх реєстраційні дані
відсутні, закупочна вартість відповідачем також не встановлена, отже підстав
для нарахування фінансових санкцій не має, а тому висновок суду першої
інстанції про неправомірність застосування штрафної санкції у розмірі 1000,00
грн. є обґрунтованим.

З акту перевірки вбачається, що в порушення Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів» позивач зберігає алкогольні напої в
місцях зберігання, які не внесені до Єдиного державного реєстру місць
зберігання.

Відповідно до ст.15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях
зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного
реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за
заявою якого суб'єкта підприємницької діяльності таке місце зберігання було
внесено до Єдиного реєстру.

Відповідно
до ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання
спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не
внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться
в такому місці зберігання, але не менше 1 700 гривень.

Відповідачем не надано доказів
встановлення кількості та вартості товару, що знаходиться у місцях зберігання
позивача, не внесених до Єдиного реєстру, за якими Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»
передбачено застосування фінансових санкцій.

Враховуючи
вищевикладене, та приймаючи до уваги, що відповідачем не доведено факту
зберігання позивачем алкогольних напоїв на суму 136432,05 грн. в місцях не
внесених до Єдиного державного реєстру, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано визнав нечинним рішення про застосування фінансової
санкції у розмірі 136432,05 грн.

Крім того в податкових повідомленнях-рішення та рішеннях про
застосування штрафних санкцій відповідач посилається на акт перевірки від
05.02.2007р., а як вбачається з акту його було складено 02.02.2007р.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для
вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по
справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються
зібраними по справі доказами, рішення суду прийнято без порушення норм
процесуального та матеріального права, і тому рішення суду від 05.09.2007р. у справі №14/187 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ДПІ у м. Кіровограді спростовуються дослідженими
по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування законної постанови
суду по даній справі, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без
задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.196, 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді - залишити
без задоволення.

Постанову
Господарського суду Кіровоградської області
від 05.09.2007р. у справі №14/187 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до
Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст ухвали
виготовлено 24.06.2008р.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: Л.П.
Туркіна

О.А. Проценко