Справа № 22-а-3623/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів
-
Обрізка І.М., Пліша М.А.

при
секретарі судового засідання - Неміш
О.П.,

за
участю осіб:

від
позивача - не явився,

від
відповідачів - не явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області
від 30 жовтня 2007 року по справі № 2-а-825/08

за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, Служби Безпеки
України,

про визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити одноразову допомогу,
-

в с т а н о в и л а :

В
липні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до
УСБУ в Хмельницькій області та СБУ, в якому вказував, що він як особа, що
проходила військову службу в органах СБУ, у відповідності до вимог ст.26 Закону
України „Про Службу безпеки України”, ст.16 Закону України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, набув право на виплату
йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності,
пов'язаною з виконанням ним службових обов'язків та просив визнати
неправомірними дії УСБУ у Хмельницькій області, щодо невиплати такої допомоги
та зобов'язати нарахувати та виплатити таку допомогу у розмірі 42-місячного
грошового забезпечення.

Постановою
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2007 року
в даній справі № 2-а-825/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
Служби безпеки України в Хмельницькій області, Служби Безпеки України, про
визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити одноразову допомогу, в
задоволені позову було відмовлено.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що позивач, як особа, що
проходила військову службу в органах СБУ, у відповідності до вимог ст.26 Закону
України „Про Службу безпеки України”, ст.16 Закону України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, хоча і набув право на
виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності,
пов'язаною з виконанням ним службових обов'язків, однак відсутній відповідний
порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України про виплату такої на
2007 рік, що виключає можливість задоволення його позову.

Вказану
постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив позивач
ОСОБА_2, який в подані апеляційній скарзі просить зазначену постанову скасувати
і ухвалити нову, про задоволення позовних вимог, покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права та неврахування істотних
обставин справи.

В
обґрунтування апеляційної скарги позивач покликається на те, що суд фактично
заперечив встановлено законодавчо його право на отримання оспорюваної
одноразової допомоги, хоча самі відповідачі не заперечили, що таке право у
нього є.

Позивач
та представники відповідачів в судове засідання на виклик суду не явились, що не
перешкоджає судовому розгляду справи відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга
підлягає задоволенню.

Як
вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в органах служби безпеки з 01.03.1993
року по 14.10.2006 року (а.с.22).

Як вбачається з наявних матеріалів справи під
час проходження військової служби в органах служби безпеки позивач отримав
захворювання, яке пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що спричинило стійку втрату
працездатності, у зв'язку з чим йому з 18.01.2007 року встановлено 2 групу
інвалідності (а.с.7 довідка НОМЕР_1).

В
суді першої інстанції відповідачі не заперечили вище вказаного факту.

Однак,
як вбачається з повідомлення УСБУ у Хмельницькій області від 11.05.2007 року
(а.с.5) позивачу було відмовлено у виплаті одноразової допомоги, оскільки
Кабінетом Міністром України у 2007 року не врегульовано яким чином має
проводитись така виплата.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає,
що висновки суду першої інстанції про правомірність таких дій відповідача УСБУ
у Хмельницькій області є не правильними.

Так,
відповідно відповідно до ст.26 Закону України „Про службу безпеки України” та
ст.16 Закону України „Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх
сімей” у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) заподіяного
військовослужбовцю СБУ (згідно Закону України „Про службу безпеки України”) під
час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що
настала в період служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, пов'язаного з
виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності,
йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Судом
першої інстанції не було враховано, що відповідно до вимог вказаних вище
Законів, одноразова грошова допомога, виплачується в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів України, проте ці Закони не ставлять в
залежність виникнення у відповідача обов'язку щодо виплати допомоги від
прийняття Кабінетом Міністрів України такої постанови.

З
огляду на це суд першої інстанції повинен був врахувати, що відповідно до ч.7
ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а тому обґрунтованими є застосуванням судом першої інстанції
положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 року за № 284,
якою затверджено „Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що
сталися у 2006 році”, а саме п.2 такої.

Колегія
суддів вважає, що оскільки позивач отримав 2-гу групу інвалідності протягом 3-х
місяців після звільнення зі служби, то позивач має право на виплату йому
одноразової грошової допомоги в розмірі 42 місячного грошового забезпечення.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає,
що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, не об'єктивно
і всебічно не з'ясованих обставинах, не відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України, прийнята з порушенням
норм матеріального права, доводи апеляційної скарги її спростовують, тому така
підлягає скасуванню, а в справі слід прийняти нову постанову про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л
а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2007 року
по справі № 2-а-825/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби
безпеки України в Хмельницькій області, Служби Безпеки України, про визнання
дій неправомірними та зобов'язання виплатити одноразову допомогу, - скасувати
та прийняти нову.

Позов ОСОБА_1
до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, Служби Безпеки
України, про визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити одноразову
допомогу, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Служби безпеки
України в Хмельницькій області, щодо не виплати одноразової грошової допомоги
внаслідок інвалідності позивача ОСОБА_1, як особи, звільненої з військової
служби та зобов'язати Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області
виплатити ОСОБА_1 таку допомогу в розмірі 42-місячного грошового забезпечення.

Постанова набирає законної сили негайно після
проголошення, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції, а у разі прийняття постанови в порядку ч.3ст.160 КАС
України, протягом того ж строку з часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді: М.А.Пліш

І.М.Обрізко