Справа № 22-а-8885/08
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2008-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-8885/08 Головуючий
у 1-й інстанції Денишенко Т.О.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2008 року Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Дурицької О.М., Зайцева М.П.,

при секретарі Токар
М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального
захисту населення Вінницької міської ради, Управління праці та соціального
захисту населення в Староміському районі м. Вінниці про визнання дій
протиправними та стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до
5-го травня, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 16 жовтня 2007 року,
-

В С Т А Н О В И В:

У
серпні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з
відповідачів невиплаченої разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових
дій за 2007 рік у сумі 1770,30 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що він згідно
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової
грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, проте зазначена
допомога в 2007 році йому була виплачена у розмірі 280,00 грн., з посиланням на
Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Постановою
Староміського районного суду м. Вінниці від 16 жовтня 2007 року позов залишений
без задоволення.

Не
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та
ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких
підстав.

Згідно
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1
як учаснику бойових дій в 2007 році була виплачена допомога в розмірі
280,00 грн., що свідчить про виплату одноразової щорічної грошової допомоги в
повному обсязі, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік».

Однак з
таким висновком суду не можна погодитися.

Колегією
суддів встановлено, що позивач є учасником бойових дій відповідно до
посвідчення НОМЕР_1

Статтею 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Частиною
3 ст. 2 цього Закону встановлено, що нормативні акти органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.

Однак,
Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію
положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
зазначеним категоріям осіб та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи
із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного
бюджету.

Обговорюючи питання про можливість застосування до
спірних правовідносин Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», колегія суддів виходить з наступного.

Конституційний
Суд України у рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні
гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про
Державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть
вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися
інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів
України.

Оскільки
предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції
України, Бюджетному кодексі України, Конституційний Суд України підкреслив, що
цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг,
компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

З
урахуванням зазначеного, пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», визнано Конституційним Судом України таким, що не
відповідає Конституції України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції при
розрахунку суми разової щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік мав
керуватися положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не положеннями Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», які з 9 липня 2007 року втратили чинність.

На
користь такого висновку свідчать і положення ст. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких
особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Відтак,
незважаючи на те, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» втратили чинність лише з 9 липня 2007 року, слід врахувати, що
позивач звернувся до суду у серпні 2007 року, тобто після ухвалення Рішення
Конституційним Судом України та в межах строку, протягом якого він має право
звернутися за отриманням недоплаченої допомоги.

За таких обставин, з врахуванням законодавчо
встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, яка на момент здійснення
виплати складала 410,06 грн., та
отриманих позивачем 280,00 грн.,
судова колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь недоплаченої
грошової допомоги до 5-го травня за 2007 рік у сумі 1770,30 грн.

Одночасно слід відмітити, що з огляду на встановлені
фактичні обставини справи щодо надання повноважень по виплаті одноразової
щорічної грошової допомоги та враховуючи, що відповідно до довідки від
14.08.2007 року № 01-08-П-1777 виплата допомоги позивачу проводилася Головним
управлінням праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради,
судова колегія вважає, що кошти слід стягувати саме з названого управління, а
тому у позові до Управління праці та соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці належить відмовити.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Староміського районного суду м. Вінниці від 16 жовтня 2007 року - скасувати.

Позов
задовольнити частково.

Визнати
протиправними дії Головного управління праці і соціального захисту населення
Вінницької міської ради щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5-го травня за 2007 рік.

Стягнути
з Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської
ради на користь ОСОБА_1 1770,30 грн. недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5-го травня за 2007 рік.

У
позові до Управління праці та соціального захисту населення в Староміському
районі м. Вінниці відмовити.

Повний
текст постанови виготовлений 27 жовтня
2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 28 жовтня 2008 року,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя

Судді: