Справа № 22-а-2671/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Маслія В.І.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Черкаської
області від 30 травня 2007 року
в адміністративній справі №11/2136-а за позовом ОСОБА_1 до Смілянської
об'єднаної Державної податкової інспекції про визнання недійсним рішення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2007 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив скасувати повідомлення-рішення про
застосування штрафних санкцій Смілянської ОДПІ №/0 від 17.08.2006
року в частині нарахування, штрафних санкцій у розмірі 1466,10 грн.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 30 травня 2007 року у
задоволенні вказаного позову відмовлено.

Приймаючи рішення суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин
положення ст.1, п.п.9,11,13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і
на підставі наведених норм права дійшов висновку про необґрунтованість позовних
вимог.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Господарського
суду Черкаської області вів 30 травня 2007 року і прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення і
апеляційної скарги, пояснення осію, які з'явилися в судове засідання та,
перевіривши доводи апеляції наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою адміністрацією в
Черкаській області було проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог
чинного законодавства при здійсненні розрахункових операцій у сфері готівкового
та безготівкового обігу.

За наслідками проведення перевірки відповідачем було складено Акт
№013567/30/23-323 від 07.08.2006р.

Як вбачається з вищевказаного Акту та з матеріалів справи, продавцем
позивача ОСОБА_2 було здійснено продаж товарів проте через реєстратор
розрахункових операцій розрахункову
операцію проведено без використання режиму попереднього програмування
найменування товару та ціни, про що свідчить виданий чек.

Окрім того, Актом перевірки встановлено невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків та невиконання щоденного друку
фіскального чеку 10.06.2006р.,
05.07.2006р. та 17.07.2006р.

В позовній заяві позивач вказує на те, що сума готівкових коштів у розмірі
293,32 грн., які перевіряючи в Акті відобразили як не оприбутковані та не
проведені через РРО, насправді являлися власністю СГДФО ОСОБА_2 та складали її
торгову виручку станом на 16-00 07.08.2006р. та не належали позивачу. Проте суд
першої інстанції правомірно не взяв такі пояснення позивача до уваги, оскільки
відповідно до п.23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.06.2006 р. №822, забороняється зберігання на місці
проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не
належить суб'єкту господарювання, а також
особистих речей касира чи інших працівників.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи
державної податкової служби у випадках, у межах та у порядку встановлених
законами України мають право здійснювати контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках,
порядку та розмірах, встановлених законами України.

Статтею 15
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно з п.9,
11, 13 ст.3 вищевказаного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за
виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і
забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій, проводити
розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням
режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку
їх кількості, забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Вказані вище
вимоги не були дотримані позивачем при здійсненні господарської діяльності,
що підтверджено матеріалами справи та не
спростовується доводами апеляційної скарги.

Пунктом 4, 6
статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах:

- двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або
його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій;

- п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових
операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму
попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх
кількості.

Відповідно до
ст.22 зазначеного Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те,
що виявлені перевіркою факти правопорушень є доведеними та про те, що
відповідач є компетентним органом щодо проведення таких перевірок і
застосування до господарюючих суб'єктів фінансових санкцій відноситься до його
компетенції.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та відповідні їм
правовідносини і правильно застосував до спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права, а
наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Господарський суд Черкаській області правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Господарського суду Черкаської області від 30 травня 2007 року в
адміністративній справі №11/2136-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________ В.Маслій

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 16 ЖОВТНЯ 2008 РОКУ