Справа № 22-а-5886/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів
-
Заверухи О.Б., Яворського І.О.

при
секретарі судового засідання - Бацик
О.Р.,

за
участю осіб:

від
позивача - ОСОБА_1,

від
відповідача - Сідельник С.Б. - представник,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою - Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді
Львівської області

на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17 жовтня 2007 року по справі
№ 2-а-77/2007

за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області,

про відмову у проведені перерахунку пенсії, -

в с т а
н о в и л а :

17
жовтня 2007 року Червоноградським міським судом Львівської області було
прийнято постанову по справі № 2-а-77/2007 за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області, про
відмову у проведені перерахунку пенсії, якою позов було задоволено та визнано
дії відповідача про відмову у проведені перерахунку пенсії позивача
протиправними та зобов'язано відповідача
провести перерахунок призначеної позивачу пенсії незалежно від віку з
врахуванням всього часу перебування на інвалідності у зв'язку з професійним
захворюванням починаючи з 13.07.1989 року по даний час.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що відповідачем - УПФ України в
м.Червонограді не було доведено правомірності дій, щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії незалежно від віку з врахуванням всього часу перебування на
інвалідності у зв'язку з профзахворюванням починаючи з 13.07.1989 року по даний
час.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - УПФ України в м.Червонограді
Львівської області, представник якого в подані апеляційній скарзі покликається
на те, що така прийнята з порушенням норм матеріального права, тому просить
таку скасувати та прийняти нову про відмову у задоволені позовних вимог.

Як
на доводи в своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те,
що підстав для зарахування часу перебування на інвалідності у зв'язку з
професійним захворюванням з 04.03.1991 року по 31.12.2003 року немає, так як
ОСОБА_1 призначена пенсія з 04.03.1991 року по ст.15 Закону СРСР „Про пенсійне
забезпечення громадян СРСР” незалежно від віку, як працівнику провідних
професій, зайнятому на підземних роботах.

Під
час апеляційного розгляду справи представник апелянта повністю підтримав вимоги
за апеляційною скаргою і надав суду пояснення відповідно до її змісту.

Позивач
в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить таку
відхилити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання
доводів апеляційної скарги, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для її
задоволення.

Розглядаючи
спір та приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно
і обґрунтовано виходив із вимог ст.56 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” від 05 листопада 1991 року,
із наступними змінами
та доповненнями, який діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, згідно
якого час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на
виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для
призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами,
який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах
(стаття 13 і 14 „Закону”).

Судом першої інстанції було безспірно встановлено, що позивач тривалий час працював на шахті №7 „Великомостівська” та
був зайнятий на підземних роботах.

24
липня 1989 року позивачу було призначено
пенсію по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням отриманим
під час роботи на шахті, а 04 березня 1991 року, ОСОБА_1, згідно поданої заяви,
був переведений на інший вид пенсії - незалежно від віку, як представник
провідних професій зайнятого 20 років на підземних роботах, і
йому, у відповідності до ст. 56 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, правомірно до стажу
роботи для призначення пенсії на пільгових умовах зарахований час перебування
на інвалідності.

22
травня 2002 року інвалідність позивачу була встановлена безтерміново.

З
набранням 01 січня 2004 року чинності Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, у відповідності до п.4 ст.24 такого
встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до
стажу для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло
раніше.

При
цьому за повний рік стажу роботи (до набрання чинності цим Законом) на
підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами
за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим
КМУ, зайнятість на яких давала право на
пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по
одному року.

З
врахуванням вказаного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що підстав для відмови в зарахуванні до стажу роботи всього часу
перебування на інвалідності позивачу станом на 01 червня 2006 року у працівників Управління Пенсійного Фонду
України в м.Червонограді не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що управління Пенсійного фонду України у
м.Червонограді Львівської області як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи
позивачу у перерахунку пенсії незалежно від віку з врахуванням
всього часу перебування на інвалідності у зв'язку з профзахворюванням починаючи
з 13.07.1989 року по даний час з підстав
призначення раніше йому пенсії з 04.03.1991 року по ст.15 Закону СРСР
„Про пенсійне забезпечення громадян СРСР” незалежно від віку, як працівнику
провідних професій, зайнятому на підземних роботах, діяло не на підставах, що передбачені Конституцією і чинними
законами України, тобто неправомірно, а тому суд правильно прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог.

Таким
чином, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне
рішення з дотриманням норм матеріального, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає
вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної
скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої
інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області
залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду
Львівської області від 17 жовтня 2007 року по справі № 2-а-77/2007 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області, про відмову у проведені перерахунку пенсії,
- без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом
того ж строку з часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
І.О.Яворський

О.Б.Заверуха