Справа № 22-а-7148/08
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-7148/08 Головуючий у 1-й інстанції: Маляренко А.В.
Суддя -доповідач: Межевич
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27
жовтня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Бабенка К.А. та
Глущенко Я.Б., при
секретарі Кірієнко І.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача Гостищєвої Наталії Вікторівни, розглянувши апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Фастівському районі на постанову Господарського суду Київської області від 23 липня 2007 року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду України в Фастівському районі до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у Фастівському районі про зобов'язання
вчинити певні дії , -

в с т а н о в
и л а :

Постановою Господарського суду Київської області від 23.07.2007 року в задоволенні
позову у вказаній справі відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі, просить
скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі
ст.ст. 198 ч. 1 п. 3 та 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанцій при розгляді справи
по суті встановлено, що починаючи з 1982 року позивач виплачував пенсію
відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999 № 1105 (далі - Закон)
громадянину ОСОБА_2, як інваліду 3 групи, яка настала від нещасного випадку на
виробництві (травма лівого ока).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, помер, причина смерті IXC, коронарний атеросклероз. В наслідок його смерті позивач
виплатив дружині померлого допомогу на поховання в розмірі 302,28 грн. (з
урахуванням витрат на виплату і доставку пенсії).

Згідно статті 10
Закону України “Про пенсійне забезпечення” пенсійне забезпечення громадян
здійснюється органами Пенсійного фонду України і згідно статті 8 того ж закону
Пенсійний фонд, наряду з іншими надходженнями, формується за рахунок коштів, що
відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування.

Відповідно до
статті 81 Закону України “Про пенсійне забезпечення” призначення пенсій і
оформлення документів для їх виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статті 21 та 28
Закону передбачають обов'язок ФССНВУ відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні
страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання.

Збір та
акумулювання страхових внесків здійснює ФССНВУ відповідно до статті 46 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а також статей 1 та 2 Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Положення ч. 2
п. 5 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
встановлюють що, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг між ФССНВ і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

З наведеного
слід зробити висновок, що витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду
України у Фастівському районі в зв'язку з виплатою пенсій підлягають
відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Відповідно до ч.
2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від
22.02.2001 року ФССНВУ сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року,
з того часу,
коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду
документи, що підтверджують право
цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні послуги,
або коли таке право встановлено в
судовому порядку.

Потерпілі,
документи яких не передані до
ФССНВ, продовжують отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України.
При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у
рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

16.05.2003 року
Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Пенсійного
фонду України та правління ФССНВУ від 04.03.2003 року № 5-4/4, якою затверджено
"Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання» (далі - Порядок).

Згідно п. 2
вказаного Порядку останній визначає механізм відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5
Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з
відділеннями виконавчої дирекції ФССНВ звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму
витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і
управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6
Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції ФССНВ на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують
Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та
до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного
фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7
Порядку встановлено, що ФССНВ на підставі вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду.

Спір виник на
стадії проведення звірки витрат по особових справах потерпілих та підписання
актів щомісячної звірки з підстав неприйняття ФССНВ до заліку витрат на виплату
пенсій громадянам, страховий випадок з якими стався за межами України.

Відповідно до
ст. 3 Закону України "Про правонаступництво України" від 12.09.1991
року закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української
РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України,
ухваленим після проголошення незалежності України.

Стаття 9
зазначеного Закону передбачає, що всі громадяни Союзу РСР, які на момент
проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є
громадянами України. Україна гарантує забезпечення прав людини кожному
громадянину України незалежно від національної приналежності та інших ознак
відповідно до міжнародно-правових актів про права людини.

Відповідно до
Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до
статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені
законодавством держав - учасниць Угоди.

Відповідно до
статті 3 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, усі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Відповідно до ч.
2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або
законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього закону.

Отже, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо
страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за
законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Таким чином,
ФССНВ України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України
витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території
держав-учасниць Угоди.

Обґрунтування
відповідачем своєї позиції стосовно відмови виконати дії по підписанню актів
взаємозвірки із УПФУ положеннями Угоди
про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику
каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоров'я, які
пов'язані із виконанням трудових обов'язків,
від 09.09.1994 року є неправомірними, оскільки вказана Угода передбачає
відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням
або іншими ушкодженнями здоров'я, які пов'язані із виконанням ним трудових
обов'язків і не регулює питання виплати пенсій, що відповідає і вимогам
цивільного законодавства, зокрема ст. 1195 ЦК України та ст. 456 ЦК Української
РСР.

Тобто відшкодування шкоди фізичній особі і відшкодування
витрат на пенсійне забезпечення у зв'язку з трудовим каліцтвом - це різні
поняття, які регулюються різними нормативно-правовими актами.

Разом з тим, обраний у цій справі спосіб захисту
(відновлення) порушеного права колегія суддів вважає частково таким, що не
відповідає змісту прав Управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування ФССНВ України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003
р. № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні ФССНВ України
Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом

України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2
статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застрахованим, та потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством
колишнього Союзу РСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

На підставі вище викладеного та
враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду не вірно було визначено
спосіб захисту, який виразився в невірному формулюванні позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку про скасування постанови Господарського суду Київської
області 23.07.2007 року
та винесення нової постанови про відмову
в задоволенні позовних вимог УПФУ у Фастівському районі в зв'язку з
невірно обраною формою захисту .

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України у Фастівському районі - задовольнити
частково.

Постанову
Господарського суду Київської області від
23 липня 2007 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою в задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в Фастівському районі до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у Фастівському районі про зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити в зв'язку з невірно обраною формою захисту.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді:

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: № 22-а-7148/08 Головуючий у 1-й інстанції: Маляренко А.В.

Суддя -доповідач: Межевич
М.В.

П О С Т А Н О В А

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

27
жовтня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Бабенка К.А. та
Глущенко Я.Б., при
секретарі Кірієнко І.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача Гостищєвої Наталії Вікторівни,
розглянувши
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Фастівському районі
на постанову
Господарського суду Київської області від
23 липня 2007 року у
справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду
України в Фастівському районі до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у Фастівському районі про зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України у Фастівському районі - задовольнити
частково.

Постанову
Господарського суду Київської області від
23 липня 2007 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою в задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в Фастівському районі до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у Фастівському районі про зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити в зв'язку з невірно обраною формою захисту.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: