Справа № 22-а-3170/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня
2008 року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Заверухи О.Б.,
Пліша М.А.

при секретарі
судового засідання - Каблака Т.П.,

з участю сторін:

від позивача -
ОСОБА_2 - представник,

від відповідача
- Блаженно Г.М. - юрисконсульт - представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Управління
праці та соціального захисту населення Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської області

на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської
області від 16 жовтня 2007 року по справі № 2-а-18/2007

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення
Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області

про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И
Л А :

16
жовтня 2007 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області прийнято постанову по справі № 2-а-18/2007 за адміністративним позовом ОСОБА_1до
управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської області про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення, якою позовні вимоги
задоволено, та стягнуто з управління праці та соціального захисту населення
Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області
недоотриману одноразову допомогу на оздоровлення в сумі 3733 грн. 00 коп. за
період з 2004 року по 2007 рік.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що при проведенні нарахування
позивачці щорічної допомоги на оздоровлення, посилання Управління праці та
соціального захисту населення Галицької РДА на постанову Кабінету Міністрів
України від 26.07.1996 р. № 836 „ Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щодо розмірів одноразової
компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і щорічної допомоги
на оздоровлення постраждалим громадянам, а також щодо розмірів розрахункової
величини мінімальної заробітної плати, що застосовується для обрахування
згаданих виплат є неправомірною, оскільки даною постановою порушуються
Конституційні права позивачки, оскільки така постанова суперечить вимогам
спеціального Закону, а саме Закону України « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», через що і слід
позов її задовольнити повністю.

Вказану
постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач - управління праці та
соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації
Івано-Франківської області, представник якої в поданій апеляційній скарзі
покликається на те, що така постановлена з порушенням норм матеріального права,
в зв'язку з чим просить постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити
провадження по даній справі.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те, що
оскільки судом першої інстанції не було враховано те, що відповідачем
проводилась виплата одноразової допомоги на оздоровлення постраждалим внаслідок
аварії на ЧАЕС, за рахунок коштів державного бюджету в межах кошторисних
призначень, і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
р. № 836 „ Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та ст. 101 Закону України „Про державний бюджет на
2007 рік” якою надано право Кабінету Міністрів України у 2007 році
встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних
сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Представник
апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить
таку задовольнити.

Представник
позивача в судовому засіданні просить відмовити в задоволені вимог апеляційної
скарги з тих підстав, що судом правильно встановлено обставини справи з
врахуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта та представника
позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Так судом першої
інстанції правильно встановлено, що відповідно до ст. 48 Закону України „ Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення евакуйованим із
зони відчуження виплачується в розмірі
трьох мінімальних заробітних плат. В цій же статті зазначено, що розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплатив порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

При цьому судом
першої інстанції правильно встановлено, що посилання відповідача на те, що ст.
48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової допомоги, а ст. 62
зазначеного закону передбачено, що застосування Закону здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими
для виконання, є безпідставними.

Колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що при нарахуванні і
виплаті позивачці допомоги на оздоровлення, відповідач повинен був керуватися
вимогами Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” де зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в розмірі, евакуйованим із зони відчуження - трьох мінімальних
заробітних плат, оскільки це спеціальний Закон, норми якого не можуть бути
змінені підзаконним нормативно-правовим актом, в даному випадку Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836 „ Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Крім того, за
загальним правилом, у випадку коли норми підзаконного нормативно-правового акту
суперечать нормам Закону, то слід застосовувати норми відповідного Закону.

Однак, як
вбачається із розрахунку, який долучається до позовної заяви та згідно виданих
довідок відповідачем за період з 2004 р. по 2007 рік ОСОБА_1 недоотримала 3733
грн. 00 коп. щорічної допомоги на оздоровлення, що вказує на протиправність дій
відповідача, на що правильно вказав суд першої інстанції з чим і погоджується
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду.

З огляду
на вказане вище колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції
про те, що при проведенні нарахування та виплаті позивачці щорічної допомоги на
оздоровлення, посилання Управління праці та соціального захисту населення
Галицької районної державної адміністрації на постанову Кабінету Міністрів
України від 26.07.1996 р. № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щодо розмірів одноразової
компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і щорічної допомоги
на оздоровлення постраждалим громадянам, а також щодо розмірів розрахункової
величини мінімальної заробітної плати, що застосовується для обрахування
згаданих виплат є неправомірною, оскільки даною постановою порушуються
Конституційні права позивачки.

З огляду
на це колегія суддів вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, відповідає вимогам ст.ст.10,11,71,138,143,159,160-163 КАС України,
доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної
державної адміністрації Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 16 жовтня 2007 року по справі № 2-а-18/2007 за
адміністративним позовом ОСОБА_1до управління праці та соціального захисту
населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення.

На
ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді: М.А.Пліш

О.Б.Заверуха