Справа № 22а-3153/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 3153/08 Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія - 47 Дуда Т.М. (справа №2а-882/07)
23 жовтня 2008 року м.
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - Поплавського В.Ю. (доповідача),
суддів - Сафронової С.В., Кожан М.П.,
при секретарі - Кочковій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради
на постанову Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області від 31 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради про зобов'язання призначити їй державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму з 09.07.2007 року у відповідності до вимог ст. 43 Закону України №
2240-III від 18.01.2001р. «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
похованням» та провести виплату недорахованої суми цієї допомоги.
Відповідач позов не визнав, оскільки
провадяться виплати у розмірі, який перераховується для виплат центральним
Постановою Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області від 31 жовтня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 були
задоволені та зобов'язано відповідача призначити їй державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму у відповідності зі ст. 43 Закону України № 2240-III від 18.01.2001р.
та провести виплату недорахованої суми цієї допомоги.
Відповідач, не погодившись із постановою суду
подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона
суперечить нормам матеріального права, та прийняти нову.
Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права
та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що у ОСОБА_1 15 квітня 2006 року народилася донька ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 43 Закону України № 2240-III від
18.01.2001р. допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду,
але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом України «Про державний бюджет України на 2007
рік» було встановлено, що наступне:
- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону:
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі,
що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України;
- пункт 7 ч. 1 ст. 71 Закону: з метою
приведення окремих норм
законів у відповідність із цим
Законом зупинити на 2007 рік дію статей 41 та 43 Закону України
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
Відповідач проводив відповідні виплати до
вищезазначеного порядку та розмірів.
Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня
2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п.
7 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення
має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.
Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в даному випадку, слід керуватися ст. 43 Закону України №
2240-III від 18.01.2001р.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно
встановив та визначив розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
Проте, з огляду на протиправність дій відповідача стосовно не нарахування
позивачці допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у розмірах, визначених ст. 43 Закону України
№ 2240-III від 18.01.2001р. та бездіяльності стосовно виконання покладених на
нього функцій по нарахуванню та виплаті позивачці цієї допомоги, а також
враховуючи зміст позовної заяви, в якій наголошувалося на неправомірність дій
відповідача та порушення цим самим прав позивачки на належний соціальний захист
- колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був запропонувати
позивачці викласти вимоги у відповідності до вимог ч.3 ст. 105 КАС України, а у
разі відмови позивачки від уточнень суд виходячи із принципу диспозитивності,
та для повного захисту прав
позивача, про захист яких він просить,
повинен був вийти за межі викладених у прохальній частині позову вимог і
користуючись своїми повноваженнями, визначеними
у ч.2 ст. 162 КАС України, суд повинен був постановити рішення по справі
не тільки з визначенням способу відновлення прав позивача, а і визначитися
також стосовно протиправності дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Оскільки судом першої інстанції в
мотивувальній частині постанови було встановлено та визнано протиправними дії
відповідача щодо не нарахування та невиплаті позивачці допомоги у відповідності
до вимог Закону, виходячи з визначених у ч.1 ст. 2 КАС України завдань
адміністративного судочинства та відповідно до принципу офіційності, згідно з
ч.2 ст. 11 КАС України, а також зважаючи на підстави та зміст звернення
позивача до суду - колегія суддів вважає можливим для повного захисту прав
позивача, вийти за межі апеляційної скарги та в межах адміністративного позову
визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін..
Керуючись ст. 198, ст.200 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Управління праці,
соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради залишити
без задоволення, постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 31 жовтня 2007 року - без змін.
Доповнити резолютивну частину постанови
«Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради щодо не нарахування та не сплати позивачці ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленому
ст. 43 Закону України № 2240-III від 18.01.2001р. «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний
текст ухвали суду виготовлено 25 листопада 2008 року.

Головуючий Поплавський
В.Ю.

Судді: Кожан
М.П.

Сафронова С.В.