Справа № 22-а-2476/08
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2008 року колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: -
Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретарі - Холодній Д.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційні скарги Конотопського
міського управління праці та соціального захисту населення та ОСОБА_1 на
постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2008
року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопського міського
управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради,
Міністерства праці і соціальної політики України, Державного казначейства
України, Міністерства Фінансів України, 3-я особа Конотопське управління
Державного казначейства в Сумській області про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної грошової допомоги як учасника бойових дій в розмірі
3602,25 грн.,-

В с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом (з уточненнями) до управління праці та соціального
захисту населення Конотопської міської ради Сумської області про стягнення сум
одноразової щорічної допомоги за 2002-2006 роки всього у сумі 3.602,25 грн. та
зобов'язання Міністерство праці і соціальної політики України, Державне
казначейство України, Міністерство Фінансів України перерахувати кошти на вказані виплати. Вимоги
обґрунтовує тим, що він є учасником бойових дій і відповідно до ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому
щорічно повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Постановою
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково.

Стягнуто з
управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради
Сумської області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої щорічної грошової
допомоги за 2006 рік у розмірі 1545 грн., та зобов'язано Міністерство праці і
соціальної політики України, Державне казначейство України, Міністерство
Фінансів України перерахувати кошти в
розмірі 1545 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду від 17 січня
2008 року управління праці та соціального захисту населення Конотопської
міської ради Сумської області звернулось
з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального
права просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

__________________________________________________________________________________________________________________

Категорія: 47
Головуючий 1 інстанції - Ярмак О.М.

Справа №
22-а-2476/08
Суддя доповідач -
Мельнікова Л.В.

Також не погоджуючись з зазначеною постановою суду від 17
січня 2008 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою стягнути з
Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення
Конотопської міської ради, Міністерства праці і соціальної політики України,
Державного казначейства України, Міністерства Фінансів України, Конотопського
управління Державного казначейства в Сумській області на його користь
недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки у сумі 3297 грн. 25
коп.

Заслухавши доповідь судді Харківського апеляційного
адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення підлягає
задоволенню, в задоволенні апеляційної
скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а судове рішення підлягає скасуванню з підстав
передбачених п.4 ч.1 ст. 202 КАС України.

Відповідно до положення
п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

Як вбачається з матеріалів
справи позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням
серії АБ № 529379, виданим 15 квітня 1997 року командиром В/Ч А-2503.

Законом України «Про внесення
змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 25.12.1998 року статтю 12 цього Закону доповнено
частиною п'ятою (з урахуванням наступних змін) такого змісту: щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком".

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на його користь з відповідача 1545
грн. у якості суми недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику бойових
дій за 2006 рік, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей,
встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу
РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права
і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Також суд першої інстанції посилається на ч. 2 ст. 19, ч.
З ст. 22 Конституції України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками,
виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України, -
органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року з наступними
доповненнями, передбачено щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня
в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року
за № 177 „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" встановлено, що Міністерство фінансів і Державне
казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", у розмірах, установлених законом про Державний
бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам
праці та соціального захисту населення.

Колегія суддів погоджується з зазначеним судом першої
інстанції про те, що у відповідність до ч. 3 ст. 22 Конституції України, - при
прийнятті нових законів або
внесенні змін до
чинних законів не опускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проте саме Конституцією України передбачено (ч. 2 ст.
95), що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Відповідно до ст. 23
Бюджетного кодексу України, - будь-які бюджетні зобов'язання та платежі
з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного
призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Статтею 19 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2002 рік" від 20.12.2001 року передбачена виплата у 2002 році
щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у
розмірі 80 гр.

Статтею 28 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2003 рік" від 26.12.2002 року встановлено виплату у 2003 році щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 90 гр.

Статтею 44 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2004 рік" від 27.11.2003 року встановлено виплату у 2004 році щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 120 гр.

Статтею 34 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2005 рік" від 23.12.2004 року
встановлено виплату у 2005 році щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі 250 гр.

Статтею
30 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005
року встановлено виплату у 2006 році щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі 250 гр.

Дію частини п'ятої статті 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зупинено на 2006
рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
ветеранам війни згідно із п. 18 ст. 77 Законом України «Про державний бюджет на
2006 рік» від 20.12.2005 року.

Законами України про Державний бюджет України щорічно
затверджуються асигнування для головних розпорядників коштів.

Відповідно до положень ст. 35 Бюджетного кодексу України,
головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів
для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені
Міністерством фінансів України та несуть відповідальність за своєчасність,
достовірність та зміст поданих Міністерству фінансів України бюджетних запитів,
які мають містити всю інформацію, необхідну для аналізу показників проекту
Державного бюджету України, згідно з вимогами Міністерства фінансів України.

Головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи
в особі їх керівників, які відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України
отримають повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

У даному випадку головним розпорядником коштів для
виплати разової щорічної грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", є Міністерство праці та соціальної політики
України (бюджетна програма КПКВ 2501150).

Головний розпорядник бюджетних коштів розробляє план
своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, належного їх виконання,
визначених нормативно-правовими актами, та виходячи з необхідності досягнення
конкретних результатів своєї діяльності за рахунок бюджетних коштів.

Граничний обсяг видатків загального фонду бюджету на
плановий рік доводиться до головного розпорядника в цілому, що дає можливість
головному розпоряднику здійснити розподіл граничного обсягу видатків з
урахуванням пріоритетних напрямів своєї діяльності.

Бюджетні запити розробляються головним розпорядником
бюджетних коштів за участю підпорядкованих йому установ на основі їх проектів
кошторисів.

Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004
року № 20-рп/2004 по справі № 1-27/2004 визнані такими, що не відповідають
Конституції України, положення ст. 44 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2004 рік", якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195 грн., інвалідам
війни П групи - 160 грн., інвалідам
війни Ш групи - 130 грн., учасникам бойових дій - 120 грн., особам, що
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною - 195 грн., членам сімей
загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників
війни, визнаних за життя інвалідами - 65 грн.

Частинами 2 та 3 ст. 152 Конституції України визначено,
що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода,
завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними,
відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

З довідки Конотопського відділення № 246 ВАТ „Державний
ощадний банк України" вбачається, що ОСОБА_1 за 2002 рік була виплачена
разова грошова допомога до 5 травня 2002 року як учаснику бойових дій в розмірі
80 грн., за 2003 рік - 90 грн., за 2004 рік - 120 грн., за 2005 рік - 250 грн.,
за 2006 рік - 250 грн. (а.с. 29).

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення на його користь з
Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення
Конотопської міської ради 1545 грн. у якості суми недоплаченої щорічної
грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2006 рік і вважає, що в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у цій частині слід відмовити.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до
висновку про безпідставність позовних вимог пред'явлених до Міністерства
Фінансів України, та інших відповідачів щодо зобов'язання Міністерства Фінансів
України, Міністерства праці і соціальної політики України, Державне
казначейство України перерахувати Конотопському міському управлінню праці та
соціального захисту населення Конотопської міської ради кошти у розмірі 3602
грн. 25 коп.

Як вбачається з судового рішення, колегією суддів
Конотопського міськрайонного суду Сумської області відмовлено в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 стосовно
стягнення на його користь з відповідача
по справі суми у якості суми недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику
бойових дій за 2002-2005 роки з підстав пропуску процесуального строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 3 ст. 100 Кодексу адміністративного
судочинства України позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним
судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Оскільки пропущення цього строку є підставою для відмови
у задоволені позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін, то
питання про поновлення цього строку вирішується судом лише у судовому засіданні
при розгляді позовної заяви.

У випадку визнання поважною причини пропущення строку суд
продовжує розгляд справи по суті позовних вимог.

Підставою для звернення до суду з таким позовом ОСОБА_1
вказує відмову (дії) відповідача Конотопського міського Управління праці та
соціального захисту населення Сумської області, на його звернення від
26 січня 2007 року.

Колегія суддів зазначає, що щорічно позивач ОСОБА_1
отримував разову допомогу відповідно до Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі, який не відповідає
розміру п'яти мінімальних пенсій за віком, про що позивачу було відомо та, що
фактично влаштовувало позивача, оскільки з відповідним позовом до суду за
захистом своїх прав останній не звертався.

Колегія суддів вважає, що не має правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з управління праці та
соціального захисту населення Конотопської міської ради на його користь різниці
між сумами сплаченими та сумами, визначених ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2002, 2003, 2004, 2005,
2006 роки.

Аналізуючи вищезазначене в його сукупності, колегія
суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 до Конотопського міського управління праці та соціального захисту
населення Конотопської міської ради, Міністерства праці і соціальної політики
України, Державного казначейства України, Міністерства Фінансів України, 3-я
особа Конотопське управління Державного казначейства в Сумській області про
стягнення сум одноразової щорічної допомоги як учаснику бойових дій за 2002-2006
роки всього у сумі 3.602,25 грн. та зобов'язати
Міністерство праці і соціальної політики, Державне казначейство України,
Міністерство Фінансів України
перерахувати кошти на вказані виплати.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської
області - задовольнити.

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської
області від 17 січня 2008 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Конотопського
міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської
ради, Міністерства праці і соціальної політики, Державного казначейства
України, Міністерства Фінансів України, 3-я особа Конотопське управління
Державного казначейства в Сумській області про стягнення сум одноразової
щорічної допомоги як учаснику бойових дій за 2002-2006 роки всього у сумі
3.602,25 грн. та зобов'язати
Міністерство праці і соціальної політики, Державне казначейство України,
Міністерство Фінансів України
перерахувати кошти на вказані виплати - відмовити.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя
- (підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) З.Г. Подобайло

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст
постанови виготовлений 29 вересня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова