Справа № 22-а-12624/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Кірієнко В.О. Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«30» жовтня 2008 року справа №
22-а-12624/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого
судді

Старосуда М.І.

суддів: при секретарі за участю позивача

ОСОБА_1, ОСОБА_2ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

управління Пенсійного фонду України в Київському районі
м. Донецька

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

27 серпня 2008 року

по справі

№ 2-а-15774/08

за позовом

ОСОБА_4

до

управління Пенсійного фонду України в Київському районі
м. Донецька

про

визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання
зробити нарахування доплати до пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з
позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.
Донецька про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання зробити
нарахування доплати до пенсії з 22 травня 2008 року, згідно ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2008
року у справі № 2-а-15774/08 позовна заява задоволена, в наслідок чого,

- визнана
неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька щодо не нарахування ОСОБА_4 щомісячної доплати до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 9 липня 2007 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька нарахувати
ОСОБА_4 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
з 9 липня 2007 року.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної заяви
відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що суд
не врахував положення ч.2 ст.95 Конституції України, в якій сказано, що
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків, а також п.5 ст.18 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідно до якого страхові внески не можуть зараховуватися до
Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та не підлягають вилученню з
Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на
цілі, не передбачені цим Законом.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», це
підтверджується посвідченням № 34475/48 та користується правами і пільгами,
встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивач
зверталась до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.
Донецька з заявою про перерахунок доплати до пенсії як дитині війни, але
отримала відмову, оскільки у законодавчому порядку питання визначення величини
мінімальної пенсії за віком не вирішено.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У
справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

За Преамбулою
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” цей
Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства
України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій,
надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим
Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду
та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування
довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей
та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58
зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління
солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення
пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в
повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання,
здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду,
вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих
осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Правовий статус
дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальну
захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки встановлює
Закон України “Про соціальний захист дітей війни”.

Відповідно до
ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» /п.41 розділу 2
внесення змін до деяких законодавчих актів/ текст статті 6 викладено в такій
редакції:

"Дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") ( 3551-12 ) до пенсії
або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги,
що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (
3551-12 ) дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із
законів".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України ( 254к/96-ВР ) (є неконституційними), положення
статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів
20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення
змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України" ( 107-17 ).

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зазначено, що
фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо виходу за межі позовних
вимог, відповідно до ст.11 КАС України.

Згідно ст. 111
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, у 2007 році
підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6
Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується
особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у
розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п.
12 ст. 71 цього Закону, з метою приведення окремих норм законів у відповідність
з цим Законом зупинена на 2007 рік дія
ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Рішенням
Конституційного суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі, п. 12 ст.
71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”.

Таким
чином позовні вимоги підлягають задоволенню з 09 липня 2007 року, а саме з дня
прийняття Конституційним Судом України рішення про неконституційність положення
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст.
71, яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

За приписами
абзацу 1 частини 5, частини 3 статті 62 Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19 грудня 2006 року (у редакції
Закону України від 15 березня 2007 року N 749-У, який набрав чинності 28
березня 2007 року) для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для осіб, які втратили
працездатність затверджений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць: з 1 січня 2007 року - 380 грн., з 1 квітня 2007 року -410 грн. 06 коп.,
з 1 жовтня 2007 року - 415 грн. 11 коп. Таким чином, для позивача розмір
підвищення до пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька -
залишити без задоволення.

Постанову
Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2008 року у справі
№ 2-а-12377/08 за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо не
нарахування ОСОБА_4 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком з 9 липня 2007 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька нарахувати ОСОБА_4
щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 9
липня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий

Судді