Справа № 2-а-3536/08
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2008-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05
вересня 2008 р. Справа
№ 2-а-3536/08

м.
Вінниця

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Мельник-Томенко Жанни Миколаївни,

При секретарі
судового засідання: Пивовар Інні
Михайлівні

За участю представників сторін:

позивача :
Матвіюк М.В., представник за довіреністю

відповідача
: Багрій А.С., представник на підставі
довіреності

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: закритого акціонерного товариства "Зернопродукт
МХП"

до: Хмільницької міжрайонної прокуратури
Вінницької області

про:
визнання протиправним припису

ВСТАНОВИВ
:

ЗАТ “Зернопродукт МХП”звернулось до суду з
позовом до Хмільницької міжрайонної прокуратури Вінницької області про визнання
припису № 3422 протиправним.

Позов
мотивовано наступним.

28.11.2007
року Хмільницькою міжрайонною прокуратурою
винесено припис № 3422 про усунення порушень законодавства регулюючого
охорону водних ресурсів та земель водного фонду. Згідно припису, під час
комплексного обстеження земель Великомитницької територіальної сільської
громади було встановлено факт розорювання більше 1,3027 га. земель, які
відносяться до земель водного фонду та які є складовою частиною прибережної
захисної смуги північного берега ставка “Вінницький”, розташованого біля села
В. Митник. Внаслідок самовільного розорювання, державі спричинено збитки у
розмірі 12594 грн. Позивач не погоджується з вказаним приписом, оскільки
вказаний ставок знаходиться у довгостроковому користуванні за договором оренди.
Прибережна смуга ставка захищена насадженнями дерев, які захищають водойм з
усіх сторін. Орендар не заявляв жодних претензій, що розорювання земель
спричинило збитки водойму. Крім того, позивач, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.
89 Водного кодексу України у прибережній захисній смузі навколо водойму
здійснив розорювання земель площею 1,3027 га. з метою залуження. Також, позивач
вважає, що експертиза щодо розміру збитків проведена неналежно.

За таких
підстав, позивач вважає припис прокуратури № 3422 необґрунтованим, безпідставним
і протиправним.

У судовому
засіданні представники позивача позов підтримав повністю та посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві, просив суд задоволити позов в повному
обсязі.

Представник
відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказавши,
що припис був винесений прокурором на підставі виявлених порушень ст. ст. 85-90
Водного кодексу, Законів України “Про природно заповідний фонд”, “Про охорону
навколишнього природного середовища”, у відповідності до ст. ст. 8,12,20,22
Закону України “Про прокуратуру” . У відповідності до ст. 111 Водного кодексу
України в приписі вказано обов'язок позивача відшкодувати збитки завдані
державі в розмірі 12594 грн. Враховуючи викладене, відсутні підстави для
задоволення позову.

Суд, заслухавши
пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає
повному задоволенню, з наступних підстав.

Хмільницьким
міжрайонним прокурором 28.11.2007 року винесено припис № 3422 “Про усунення
порушень законодавства, регулюючого охорону водних ресурсів та земель водного
фонду”. Згідно даного припису Хмільницькою міжрайонною прокуратурою проведено
перевірку дотримання філією ім.. Мічуріна ЗАТ “Зернопродукт МХП”с. Великий
Митник вимог законодавства, регулюючого охорону земель водного фонду та водних
об'єктів. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Закону України “Про
охорону навколишнього природного середовища”, “Про природно заповідний фонд України”та ст. ст. 85-90
Водного кодексу України. Так, під час комплексного обстеження земель
Великомитницької територіальної сільської громади було встановлено факт
розорювання більше 1,3027 га земель, які відносяться до земель водного фонду та
які є складовою частиною прибережної захисної смуги північного берега ставка “Вінницький”, розташованого в с. В.
Митник. Внаслідок самовільного розорювання земель, які взято під охорону
держави, державі спричинено збитки в розмірі 12594 грн., що підтверджується
відповідними висновками експертизи, проведеної під час розслідування
кримінальної справи, порушеної по вищевказаному факту за ознаками злочину,
передбаченого ст. 252 ч. 1 КК України. Враховуючи те, що викладені в приписі порушення носять
очевидний характер та спричиняють шкоду державним інтересам та навколишньому
природному середовищу, а ст. 111 Водного кодексу України передбачено обов'язок
підприємства відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушень водного
законодавства, керуючись ст. ст. 110,111 Водного кодексу України, ст. ст.
8,12,20,22 Закону України “Про прокуратуру”прокурор вимагає негайно розглянути
припис та в строк до 10.12.2007 року прийняти міри до відшкодування збитків,
спричинених природному середовищу виорюванням прибережної захисної смуги ставка
“Вінницький”, шляхом перерахування 12594 грн. до державного бюджету.

Постановою в. о. Хмільницького міжрайпрокурора
Вінницької області Шемети І.П. від 27.09.2007 року порушено кримінальну справу
№ 07230255 по вищевказаному факту незаконного використання земель прибережної
смуги та водного фонду на території земель Великомитницької сільської ради, за
ознаками злочину, передбаченого ст. 252 ч. 1 КК України.

Згідно п. 3
ч. 1 ст. 19 Закону України “Про прокуратуру”, предметом нагляду
за додержанням і застосуванням законів є
додержання законів, що
стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до
ст. 22 вказаного Закону, письмовий
припис про усунення
порушень закону вноситься прокурором, його
заступником органу чи
посадовій особі, які допустили порушення, або вищестоящому у
порядку підпорядкованості органу чи
посадовій особі, які правомочні усунути порушення. Письмовий припис вноситься у
випадках, коли порушення закону має
очевидний характер і може завдати істотної
шкоди інтересам держави,
підприємства, установи, організації, а також
громадянам, якщо не буде негайно усунуто. Припис підлягає негайному
виконанню, про що повідомляється прокурору. Орган чи посадова особа можуть оскаржити припис
вищестоящому прокурору, який зобов'язаний
розглянути скаргу протягом десяти
днів, або до
суду.

Як видно з
наведеного, у відповідності до чинного законодавства, прокурор має право на
внесення припису органу чи посадовій особі, які допустили порушення. При цьому,
письмовий припис вноситься у випадках, коли порушення закону має очевидний
характер і може завдати істотної шкоди інтересам держави, підприємства,
установи, організації, а також громадян, якщо не буде негайно усунуто.

Відповідно до
постанови про притягнення як обвинуваченого від 22.11.2007 року, винесеної
старшим помічником Хмільницького міжрайпрокурора Вінницької області Багрій
А.С., а також обвинувального висновку № 07230255, ОСОБА_1, який з 03.01.2005
року працював головним агрономом ТОВ “Зернопродукт”філії ім. Мічуріна, а в
послідуючому з 2007 року головним агрономом ЗАТ “Зернопродукт МХП”філії
Мічуріна в період з червня по липень 2006 року дав механізаторам ТОВ
“Зернопродукт МХП”філії ім.. Мічуріна, вказівку на проведення робіт по
виорюванню земель пасовища громадської
худоби жителів с. В.Митник та проведення посіву рапсу на виорюваних землях
пасовища та вказівку на розорювання земель складової частини прибережної
захисної смуги водного об'єкту ставка “Вінницький”, розташованого біля с. В.
Митник, а також вказівку на посів на землях прибережної захисної смуги
рапсу. В червні 2007 року після збирання
на землях громадського пасовища та землях прибережної захисної смуги врожаю
рапсу ОСОБА_1 дав вказівку механізаторам
на проведення глибинного дискування земель прибережної захисної смуги
ставка “Вінницький”та посів на них
суміші трав. За вказані дії ОСОБА_1 притягнутий в якості обвинуваченого, за
вчинення злочину, передбаченого ст. 252 ч. 1 КК України.

З наведеного
слідує, що під час внесення припису від 22.11.2007 року були відсутні
обставини, що вказували на можливість завдання державі істотної шкоди,
внаслідок порушення закону позивачем, якщо таке порушення не буде негайно
усунуто. Наслідки виорювання 1,307 га. земель прибережної захисної смуги ставка
“Вінницький”вже настали. Останні дії позивача щодо виорювання вказаних земель
були вчинені в червні 2007 року. Крім того, позивачем порушення закону були
усунуті в червні 2007 року після залуження прибережної захисної смуги.

Відповідно до
оспорюваного припису, прокурор вимагає прийняти міри до відшкодування збитків,
спричинених природному середовищу виорюванням прибережної захисної смуги ставка
“Вінницький”шляхом перерахування 12594 грн. до державного бюджету.

У
відповідності до ст. 111 Водного кодексу України,підприємства, установи,
організації і громадяни України,
а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки,
завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в
розмірах і порядку,
встановлених законодавством України.

Крім того, із
змісту оспорюваного припису видно, що розмір відшкодування підтверджується
відповідними висновками експертизи.

Як
встановлено судом та підтверджено відповідачем, під висновками експертизи, що
містяться в кримінальній справі № 07230255, відповідно до наданого, на
виконанням вимог ухвали суду від 14.07.2008 року копії розрахунку, розуміється
розрахунок розміру збитків проведений інженером Вінницького міжрайонного
управління водного господарства ОСОБА_2

Допитаний у
судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що при проведенні вказаного
розрахунку, він як інженер Вінницького міжрайонного управління водного
господарства керувався Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях
водного фонду, пошкодження водогосподарських спору і пристроїв, порушення
правил їх експлуатації.

Проте,
відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного
фонду, пошкодження водогосподарських спору і пристроїв, порушення правил їх
експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному
господарства № 290 від 29.12.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України № 44/6332 від 18.01.2002 року (далі - Методика), вказаною Методикою
визначаються розрахунки розміру збитків заподіяних унаслідок порушення режиму
господарської діяльності на землях водного фонду.

Відповідно до
п. “б”ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України, до земель водного фонду належать
землі, зайняті прибережними
захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Згідно п. 11
Методики, визначено розрахунок розмірів відшкодування збитків при порушенні
режиму господарської діяльності на землях водного фонду. При розорюванні земель
у межах прибережних захисних смуг та смуг відведення водогосподарських споруд і
каналів (п. 11.1) розмір
відшкодування збитків унаслідок
порушення водоохоронного режиму визначається вартістю робіт щодо
залуження розораних земель та
вартістю робіт з очищення каналу від мулу (якщо таке є) (п.
11.1.1.).

Сума збитків
визначається за формулою

З р.з. = Пр (Н + Пгр. + Пн) + По

Де З р.з. - збитки від розорювання земель,
грн.;

Пр - розорана площа, яка підлягає
залуженню, га;

Н - вартість насіннєвого матеріалу,
грн./га;

Пгр. - вартість підготовки ґрунту під
посів, грн./га;

Пн - вартість підготовки
насіння до посіву
та посіву багаторічних
травосумішей, грн./га.;

По - вартість
робіт з очищення каналу, визначена на
підставі дефектного акта та діючих розцінок.

Вартість
робіт щодо залуження розораних земель розраховується на підставі даних планових
відділів районних управлінь сільського
господарства і продовольства. (п. 11.1.2).

Проте,
всупереч вказаним нормам, а також поясненням даним в судовому засіданні, при
проведенні розрахунку ОСОБА_2 керувався нормами наказу Держводгоспу № 299 від
12.11.2003 року та визначав збитки за формулою Зп.с.=ЕхТкхКкмхПдхТзхК.

Хоча п. 4
наказу № 290 від 29.12.2001 року, визначено, що органам Держводгоспу, що здійснюють контроль
за раціональним
використанням, охороною та
відтворенням водних ресурсів,
при пред'явленні претензій та позовів щодо відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення
водного законодавства, необхідно дотримуватися
порядку їх розрахунків,
визначених цією Методикою.

Крім того, п.
2 ст. 5 Закону України “Про прокуратуру”, однією з функцій прокуратури
визначено представництво інтересів
громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

При цьому,
ст.36-1 Закону України “Про прокуратуру”передбачено, що представництво
прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді
полягає у здійсненні
прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою
представництва у суді інтересів держави
- наявність порушень або
загрози порушень
економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних
дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у
відносинах між ними або з державою.

Формою такого
представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб,
коли порушуються інтереси держави, або
про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень
органів і посадових осіб.

Як видно з
наведеного, законодавством визначено порядок стягнення збитків завданих
державі.

Враховуючи
викладене, оспорюваний припис прокурора винесено з порушення Закону України
“Про прокуратуру”, що вказує на його протиправним.

Згідно вимог
п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення
чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його
положень із зазначенням способу
його здійснення.

За таких
підстав, суд вважає що для захисту прав позивача необхідним є визнання припису
прокуратури протиправним та його скасування.

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)
на підставі, у
межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням повноваження
з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до
ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення,
дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач не виконав обов'язок щодо доказування, не
довів правомірність свого рішення.

Враховуючи
викладене, з урахуванням обставин справи та сукупності зібраних доказів,
суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Згідно ч. 1
ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Оскільки
платіжним дорученням № 83 від 21.02.2008 року підтверджено розмір судового збору сплаченого
позивачем, що складає 3,40 грн., дана сума має бути стягнута з Державного
бюджету України.

Керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 162, 163, 167, 186, 255, 257
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов
задоволити повністю.

Визнати
протиправним і скасувати припис Хмільницької міжрайонної прокуратури № 3422 від
28.11.2007 року про усунення порушень законодавства, регулюючого охорону водних
ресурсів і земель водного фонду.

Стягнути з
Державного бюджету на користь ЗАТ "Зернопродукт МХП" судовий збір в
розмірі 3,40 грн.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
10.09.08

Суддя/підпис/ Мельник-Томенко
Жанна Миколаївна