Справа № 22-а-4122/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Мартинишин Я.М. Справа № 22-а-4122/08
районний суд м. Львова ряд. стат. звіту № 47
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2007 року у
справі № 2-а-2905/07 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України
у Личаківському районі м. Львова про перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати відповідача - управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова (далі - УПФУ у Личаківському р-ні) перерахувати
його пенсію відповідно до законодавства України, покликаючись на те, що при
призначенні йому пенсії було неправильно
враховано співвідношення російського рубля до української гривні та
неврахований середньомісячний заробіток за 1996-1997 роки під час його роботи у
Російській Федерації у кооперативі “Беркут”.

Оскаржуваною
постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2007 року у
справі № 2-а-2905/07 у задоволенні позову було відмовлено за безпідставністю
вимог.

Відмовляючи
у задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивачу
призначено пенсію зі зниженням віку при пільговому стажі згідно із статтею 14
Закону України “Про пенсійне забезпечення”. При обчисленні пенсії позивача було
враховано заробіток з 01.07.1993 року по 30.06.1995 року за 24 місяці
відповідно до довідки про заробіток кооперативу “Беркут” та довідки відділу
Ханти-Мансійського автономного округу Пенсійного фонду РФ № 01-571 від
19.11.1999 року, а отже на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду
України розмір пенсії обраховано вірно. Відповідно до результатів перевірки,
проведеної відповідно до п. 32 Порядку надання та оформлення документів для
призначення пенсії, у період з 01.07.1995 року по 30.09.1996 року та з
01.04.1997 року по 10.12.1997 року заробітна плата у кооперативі “Беркут”
позивачу не нараховувалася, внески до Пенсійного фонду Російської федерації не
сплачувалися. Тому суд прийшов до висновку, що відповідачем у відповідності до
Угоди про гарантії громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення
вірно проведено обрахунок пенсії позивачу, виходячи зі стажу позивача та його
заробітку за період по 30.06.1995 року.

Крім
того, судом було зроблено висновок про відсутність підстав для зобов'язання
відповідачка брати до уваги періоди роботи позивача у районах Крайньої Півночі
за відсутності у нього відповідних документів, що підтверджують право на
пільги.

Одночасно
суд першої інстанції вважає, що при призначенні пенсії позивачу відповідачем
було вірно визначено індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії у
перерахунку його заробітку, отриманого у російських рублях, до гривні.

Позивач ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить
зазначену постанову суду скасувати і направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції. У обґрунтування своїх вимог покликається на те, що судове
рішення не ґрунтується на матеріалах справи та діючому пенсійного
законодавстві, оскільки суд не взяв до уваги лист головного управління
Пенсійного фонду України від 22.05.2005 року № 561/П-20, з якого вбачається, що
кооператив “Беркут” зареєстрований у Пенсійному фонді м. Мегіон 27.09.1991 року
та сплачував страхові внески з 01.01.1991 року по 30.06.1995 року та з
01.10.1996 року по 30.03.1997 року.

Крім того, вважає, що судом не було взято до уваги
положення пункту 43 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють у
районах Крайньої Півночі і місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі,
затвердженого Держкомпраці та президією ВЦРПС 11 березня 1960 року, згідно якої
при призначенні пенсії за віком та по інвалідності за період роботи з 1 березня
1960 року один рік роботи зараховується за один рік і шість місяців, що
відповідає його випадку, оскільки такі пільги надаються працівникам, які уклали
трудові договори про роботу у цих районах на п'ять років, а її трудовий договір
був укладений 10 вересня 1986 року і пролонговувався постійно, що судом
враховано не було, як і не було враховано записів у трудовій книжці, яка є
відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним
документом, що підтверджує стаж роботи.

Одночасно звертає увагу апеляційного суду на те, що судом
першої інстанції не враховано довідку про одержану заробітну плату за періоди
роботи у районах Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, де він працював у період 1991-1997 років, та проігноровано
положення статті 65 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Також судом, на думку апелянта, було неналежним чином
враховано зміну номінальної вартості російських грошових знаків у
співвідношенні 1000:1 з 01.08.1998 року.

УПФУ у Личаківському р-ні подало апеляційному суду
письмові заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1, у яких просить залишити
оскаржуване судове рішення без змін, а подану апеляційну скаргу - без
задоволення.

При цьому звертає увагу апеляційного суду на те, що
відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в
галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року пенсійне забезпечення
громадян держав учасниць Угоди здійснюється за законодавством держави, на
території якої вони проживають.

Стаття 3 цієї ж Угоди передбачає, що всі витрати,
пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава,
яка надає забезпечення, взаємні розрахунки не проводяться, а відповідно до
статті 6 Угоди призначення пенсії проводиться за місцем проживання, для
визначення право на пенсію враховується трудовий стаж, набутий на території
будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання
чинності цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться із заробітку(доходу) за
періоди роботи, які зараховуються до страхового стажу. У випадку, коли у
державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу)
визначається із офіційно установленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до вимог статті 56 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується робота, виконувана на
підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і
кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на
підставі членства в колгоспах та інших кооперативах незалежно від характеру й
тривалості роботи.

Згідно із положеннями статті 66 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім
виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці.

УПФУ у Личаківському р-ні не включило заробіток за період
з 01.07.1995 року по 31.12.1997 року, оскільки згідно із відповіддю головного
уповноваженого відділення Ханти-Мансійського автономного округу п м. Мегіон від
19.11.1999 року № 01-571 позивач ОСОБА_1 за вказаний період у кооператив
“Беркут” не числився і заробітної плати не
отримував, а отже страхові внески не сплачувалися.

Щодо вимог про зарахування періоду роботи з 01 березня
1960 року з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, то таких
вимог позивач ОСОБА_1 при розгляді у суді першої інстанції не заявляв, хоча
дана обставина була врахована УПФУ у Личаківському р-ні при розрахунку його
страхового стажу.

Крім того, позивачу ОСОБА_1 було правомірно проведено
деномінацію заробітку у співвідношенні 1000:1 відповідно до указу Президента
Російської Федерації від 04.08.1997 року № 822.

Позивач
ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду вимоги, викладені у апеляційній скарзі,
підтримав повністю, давши пояснення, аналогічні до викладеного у самій
скарзі.

Представники УПФУ у Личаківському р-ні у судовому
засіданні вимоги апелянта заперечили, вважають оскаржувану постанову суду
законною та обґрунтованою, просять залишити її без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача та учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Відповідно
до положень частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних вимог.

З
позовної заяви ОСОБА_1 (а.с. 3) вбачається, що його вимоги до відповідача
зводилися до необхідності проведення перерахунку пенсії через неправильне
врахування УПФУ у Личаківському р-ні співвідношення російського рубля до української
гривні, а також неврахування заробітку за 1996-1997 роки у кооперативі
“Беркут”. Покликання на невірне визначення відповідачем стажу його роботи через
неврахування пільгового обрахування стажу за періоди роботи у районах Крайньої
Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у позовній заяві
відсутні.

У
матеріалах справи відомостей про доповнення, зміну чи уточнення позовних вимог
позивачем ОСОБА_1 щодо невірного визначення стажу за періоди роботи у районах
Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі немає.

Відповідно
до вимог частини 3 статті 195 КАС Украйни суд апеляційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З
огляду на це, колегія суддів не приймає до уваги вимоги позивача ОСОБА_1,
викладені у апеляційній скарзі, у частині неврахування відповідачем його права
на пільгове обчислення страхового стажу у зв'язку із роботою у районах Крайньої
Півночі.

Одночасно
колегія суддів погоджується з представниками УПФУ у Личаківському р-ні у тому,
що оскільки у період з 01.07.1995 року по 31.12.1997 року у кооперативі
“Беркут” позивач не рахувався, заробітна плата йому не нараховувалася, внески
до Пенсійного фонду Російської Федерації не сплачувалися, то відповідачем
правомірно відповідно до вимог статей 56, 66 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” не враховано ці періоди при обчисленні його пенсії.

Щодо вимог про невірне врахування УПФУ у Личаківському
р-ні зміни номінальної вартості російських грошових знаків у співвідношенні
1000:1 з 01.08.1998 року, то з наявних у матеріалах справи розрахунків, які
містяться у відповіді Пенсійного фонду України позивачу ОСОБА_1 від 30.05.2006 року № 23035/А-100
(а.с.17-18), а також копій інших документів з його пенсійної справи,
вбачається, що такі вимоги є безпідставними і обґрунтовано відхилені судом
першої інстанції, оскільки відповідачем було правомірно приведено заробіток
позивача у Російській Федерації у відповідність із номінальною вартістю
російських грошових знаків після грошової реформи, проведеної відповідно до
указу Президента Російської Федерації від 04.08.1997 року № 822, на підставі
статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення.

Передбачених положеннями статті 204 КАС України підстав
для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд колегією
суддів не встановлено.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апелянта не спростовують висновків суду, який при вирішенні
даного публічно-правового спору
правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне та
обґрунтоване рішення. Відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2007 року у
справі № 2-а-2905/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій