Справа № 22а-99/08
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛ
ЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
Справа № 22а99/08 (22а-1184/07)

Голову
ючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку 38

інстанції Кеся Н.Б.

А 37/105-07
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня2008 року

м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дн
іпропетровського апеляційн
ого адміністративного суду у
складі:
головуючого судді Т
уркіної Л.П. ( доповідач),
суддів Корш
уна А.О., Проценко О.А.
при секретарі Гулі
й О.Г.
за участі представників ст
орін:
позивача Белінськи
й В.Є. ( довіреність від 06.11.2007 р. )

відповідача 1 не при
був
відповідача 2 - Шахмато
ва Т.М. ( довіреність № 3949/10/08-10/2-08 від
06.02.2008 р. ),
Осиченко І.М. ( довіреність
№ 7308/10/08 -10/1/09 від 03.03.2008 р. ),
Васільєв В.О. ( довіреність №
7836/10/08-10/1-09 від 06.03.2008 р. )
прокуратури Філон
енко Ю.Г. ( довіреність № 8820их-08 в
ід 31.03.2008 р. )
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні апеляційн
у скаргу Спеціалізовано
ї державної податкової інспе
кції по роботі з великими пла
тниками податків у м. Дніпроп
етровську, м. Дніпропетро
вськ
на постанову го
сподарського суду Дніпропет
ровської області від 12 квітн
я 2007 року
по справі№ А 37/105-07
за позовом:ЗАТ
з іноземними інвестиціями «Д
ніпропетровський олійноекс
тракційний завод», м. Дніпроп
етровськ
до відповідача
1 Головного управління
державного казначейства Укр
аїни в Дніпропетровській обл
асті, м. Дніпропетровськ
відповідача 2
Спеціалізованої державної
податкової інспекції по р
оботі з великими платниками
податків у м. Дніпропетровсь
ку, м. Дніпропетровськ
за участю Прокуро
ра м. Дніпропетровська, м. Дніп
ропетровськ
про стягнення
у сумі 581 491 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ЗАТ з інозем
ними інвестиціями «Дніпропе
тровський олійноекстракцій
ний завод», м. Дніпропетровсь
к звернулося з позовною заяв
ою до Головного управління Д
ержавного казначейства Укра
їни в Дніпропетровській обла
сті та до Спеціалізованої де
ржавної податкової інспекці
ї по роботі з великими платни
ками податків у м. Дніпропетр
овську (далі СДПІ по роботі
з ВПП у м. Дніпропетровську), у
якій просило стягнути на кор
исть позивача проценти, нара
ховані на суму бюджетної заб
оргованості з відшкодування
податку на додану вартість з
а податковий період грудень
2003 р. в сумі 581 419, 00 грн.
Позовні вимоги обґру
нтовані несвоєчасним відшко
дуванням надмірно сплаченог
о податку на додану вартість
.
Заявою від 10.04.2007 р. про з
міну розміру позовних вимог
позивач відповідно до ст. 137 КА
С України просить стягнути з
державного бюджету України
(через Управління Державного
казначейства України в Дніп
ропетровській області, м. Дні
пропетровськ) проценти в сум
і 580 972, 00 грн.
Постановою господар
ського суду Дніпропетровськ
ої області від 12.04.2007 по справі №
А37/105-07 позов задоволено. Стягну
то з Державного бюджету Укра
їни (через Управління Держав
ного казначейства України в
Дніпропетровській області, м
. Дніпропетровськ) на користь
позивача суму процентів, нар
ахованих на суму бюджетної з
аборгованості з відшкодуван
ня податку на додану вартіст
ь за податковий період груде
нь 2003 р. в сумі 580 972, 00 грн.Стягну
то з Державного бюджету Укра
їни на користь ЗАТ з ІІ «Дніпр
опетровський олійноекстрак
ційний завод», м. Дніпропетро
вськ 1700 грн. судових витрат.
Не погодившись із заз
наченою постановою, СДПІ по р
оботі з ВПП у м Дніпропетровс
ькузвернулася до Дніпропетр
овського апеляційного адмін
істративного суду із апеляці
йною скаргою, що містить вимо
ги про скасування постанови
господарського суду Дніпроп
етровської області від 12.04.2007 по
справі № А37/105-07, прийняття новог
о рішення про відмову позива
чу в задоволенні позовних ви
мог у повному обсязі.
У своїй апеляційній
скарзі СДПІ по роботі з ВППпо
силається на те, що суд першої
інстанції безпідставно прий
няв до уваги розрахунок проц
ентів, здійснений позивачем
та не застосував строки позо
вної давності, визначені ст. 99
КАС України.
Відповідно до п. п. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 З
акону України «Про податок н
а додану вартість» встановле
но обовязок держави відшко
довувати платникам податків
податок на додану вартість, я
ким за результатами звітного
періоду має відємне значе
ння, визначено терміни і шлях
и відшкодування податку, а та
кож передбачено відповідаль
ність держави за несвоєчасне
повернення податку, яка поля
гає у нарахуванні відсотків
(процентів) у встановлених за
коном розмірах.
Порядком відшкодування ПД
В, який затверджено наказом Д
ПА України та Державного Каз
начейства України № 209/72 від 02.07.199
7 р., визначено порядок нарахув
ання та перерахування на кор
исть платників податків відс
отків (процентів) за бюджетно
ю заборгованістю з ПДВ.
Законом цей порядок не вста
новлений.
П. 6.3 Порядку відшкодування П
ДВ визначено конкретний суб
єкт, на якого покладено обов
язок нараховувати відсотки
органи податкової служби. Ос
кільки позивач не є органом п
одаткової служби, доданий ни
м до позовної заяви Розрахун
ок відсотків по декларації з
ПДВ за серпень, вересень 2003 р. н
е є таким, що відповідає закон
одавству.
Згідно з п. 3.4 Порядку відшкод
ування податку на додану вар
тість, затвердженого Наказом
ДПА України та Державного ка
значейства України від 02.07.1997 р.
№ 209/72 по операціях, оподатковув
аємих за ставкою 20%, сума відшк
одування, що належить платни
ку податку зараховується у з
меншення податкових зобов
язань платника податку протя
гом трьох наступних звітних
періодів. Залишок непогашено
ї суми підлягає відшкодуванн
ю з Державного бюджету Украї
ни протягом місяця, що настає
після подання декларації за
третій звітний період після
виникнення відємного знач
ення податку.
Таким чином, без врахування
вищевказаного Наказу суд ви
знав правомірним розрахунок
відсотків позивача не прийн
явши до уваги розрахунок над
аний відповідачем 2 зроблени
й з врахуванням вказаного На
казу.
Відносно того, що позивачем
пропущено строк позовної да
вності, СДПІ по роботі з ВПП за
значає, що п. п. 7.3.3 п. 7.3 ст. 7 Закону
України «Про податок на дода
ну вартість» було передбачен
о наступне:
«Суми, що не відшкодовані пл
атнику податку протягом визн
аченого у цьому пункті строк
у, вважаються бюджетною забо
ргованістю. Платник податку
має право у будь-який момент п
ісля виникнення бюджетної за
боргованості звернутися до с
уду з позовом про стягнення к
оштів бюджету та притягнення
до відповідальності посадов
их осіб, винних у несвоєчасно
му відшкодуванні надмірно сп
лачених податків.»
Вказана норма передбачала
те, що платник податків міг зв
ернутись з позовом про стягн
ення саме простроченої суми
заборгованості тобто суми ос
новного боргу, а не відсотків
нарахованих на таку суму. Крі
м того, позивач звернувся до с
уду з позовом 12.02.2007 р. і строки по
зовної давності якими він мі
г керуватись визначались зак
онами та кодексами, що діяли н
а момент звернення до суду, а с
таном на 12.02.2007 р. п. п. 7.3.3 п. 7.3 ст. 7 Зако
ну України «Про податок на до
дану вартість» зовсім не міс
тить будь-яких строків щодо з
вернення до суду з заявою про
стягнення відсотків нарахов
аних на суму бюджетної забор
гованості з ПДВ.
Виходячи з викладеного, від
повідач 2 зазначає, що рішення
суду не відповідає нормам ма
теріального і процесуальног
о права та підлягає скасуван
ню.
Заперечуючи проти за
доволення апеляційної скарг
и, позивач просить залишити ї
х без задоволення, а постанов
у господарського суду Дніпро
петровської області від 12.04.2007 -
без змін, ґрунтуючи свої дово
ди на наступному.
Законом України «Про
податок на додану вартість»
чітко визначені строки пров
едення відшкодування відє
много значення ПДВ. Оскільки
відповідачами названі строк
и не було дотримано, що підтве
рджено рішенням господарськ
ого суду Дніпропетровської о
бласті по справі № 36/155, то платн
ик податків має законне прав
о на отримання процентів, нар
ахованих на суму бюджетної з
аборгованості з ПДВ за періо
д, у якому діючим законодавст
вом передбачалось нарахуван
ня зазначених процентів. В об
ґрунтування своєї позиції по
силається на судову практику
касаційних інстанцій
Відповідач 1 подав ві
дзив на апеляційну скаргу, у
якому зазначив, що доводи, вик
ладені в апеляційній скарзі
СДПІ по роботі з ВПП підтриму
є повністю, просив апеляційн
у скаргу задовольнити.
У судове засідання предст
авник відповідача 1 не прибув
, про час та місце судового роз
гляду справи відповідач 1 пов
ідомлений належним чином.
У судовому засіданні предс
тавники позивача та відповід
ача 2 доводи апеляційної скар
ги та заперечень на неї підтр
имали. Прокурором підтримано
доводи апеляційної скарги.

Розглянувши матері
али справи, дослідивши довод
и апеляційної скарги, проана
лізувавши заперечення та поя
снення на неї, заслухавши поя
снення представників позива
ча, відповідача 2 та представн
ика прокуратури, колегія суд
дів дійшла висновку, що апеля
ційна скарга СДПІ по роботі з
ВПП, м. Дніпропетровськне під
лягає задоволенню, виходячи
з наступного.
Податковою декларацією з
ПДВ за грудень 2003 р. позивач за
декларував до бюджетного від
шкодування з бюджету суму ПД
В в розмірі 168 151 67, 00 грн., у т. ч. експ
ортне відшкодування 3 846 691, 00 г
рн. Решта суми 12 968 476, 00 грн. заде
кларована до відшкодування з
бюджету на розрахунковий ра
хунок в установі банку після
погашення податкових зобов
язань платника протягом трьо
х наступних звітних періодів
. Вказані суми відшкодовані п
озивачу:
- експортне відшк
одування 30.03.2004 р. згідно з вис
новками СДПІ від 29.03.2004 р. та від 30
.03.2004 р.
- решта суми 29.02.2004 р. шляхом
отримання відповідних цінни
х паперів.
Наведене підтверджу
ється платіжними дорученням
и, висновками СДПІ та виписка
ми про стан рахунку в цінних п
аперах позивача станом на 25.08.20
04 р.
Відповідно до п. п. 7.7.1-7.7.3 п. 7.7 ст
. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість» (у редакц
ії Закону від 23.10.2003 р., що була чин
на у грудні 2003 р.) суми податку, щ
о підлягають сплаті до бюдже
ту або відшкодуванню з бюдже
ту, визначаються як різниця м
іж загальною сумою податкови
х зобовязань, що виникли у з
вязку з будь-яким продажем
товарів (робіт, послуг) протяг
ом звітного періоду, та сумою
податкового кредиту звітног
о періоду.
Сплата податку провадитьс
я не пізніше двадцятого числ
а місяця, що настає за звітним
періодом.
У строки, передбачені закон
ом для відповідного податков
ого періоду, платник податку
подає органу державної пода
ткової служби за місцем свог
о знаходження податкову декл
арацію незалежно від того, чи
виникло у цьому періоді пода
ткове зобовязання чи ні.
У разі коли за результатами
звітного періоду сума, визна
чена згідно з підпунктом 7.7.1 ці
єї статті, має відємне знач
ення, така сума підлягає відш
кодуванню платнику податку з
Державного бюджету України
протягом місяця, наступного
після подачі декларації.
Суми, не відшкодовані платн
ику податку протягом визначе
ного у цьому пункті строку, вв
ажаються бюджетною заборгов
аністю. На суму бюджетної заб
оргованості нараховуються п
роценти на рівні 120 % від обліко
вої ставки НБУ, встановленої
на момент її виникнення, прот
ягом строку її дії, включаючи
день погашення. Платник пода
тку має право у будь-який моме
нт після виникнення бюджетно
ї заборгованості звернутися
до суду з позовом про стягнен
ня коштів бюджету та притягн
ення до відповідальності пос
адових осіб, винних у несвоєч
асному відшкодуванні надмір
но сплачених податків.
Заборгованість з податку н
а додану вартість згідно з пр
иписами Закону виникає незал
ежно від способу відшкодуван
ня податку.
Як свідчать матеріали спра
ви, доказів своєчасного відш
кодування позивачу сум ПДВ п
одаткова не надала.
За таких обставин, колегія с
уддів дійшла висновку, що ріш
ення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим.

Посилання податкової на ту
обставину, що розрахунок сум
и бюджетного відшкодування з
дійснено позивачем всупереч
діючому законодавству, оскі
льки відповідно до Порядку в
ідшкодування ПДВ, затверджен
ого наказом ДПА України та Де
ржавного казначейства Украї
ни № 209/72 від 02.07.1997 р. в редакції нак
азу ДПА України та Державног
о казначейства України № 200/86 ві
д 21.05.2001 р. визначено конкретний
субєкт, на якого покладено
обовязок нараховувати від
сотки органи податкової с
лужби, не приймаються колегі
єю суддів до уваги, виходячи з
того, що податкові органи не в
иконали вимоги п. п. 6.3-6.5 названо
го Порядку, а саме своєчасно н
е нарахували та не повідомил
и платника про належні йому с
уми відсотків за бюджетною з
аборгованістю у встановлені
й формі.
Крім того, звертаючись із по
зовом майнового характеру, с
торона не позбавлена права н
адати відповідний розрахуно
к позовних вимог.
Посилання податкової на ту
обставину, що розрахунок поз
ивача не відповідає нормам п
. 3.4 названого Порядку, не прийм
аються колегією суддів до ув
аги, оскільки приписи Порядк
у не можуть змінювати, доповн
ювати чи розширено тлумачити
норми Закону.
Посилання податкової відн
осно того, що Закон України «П
ро податок на додану вартіст
ь» не передбачає права платн
ика податків на отримання із
бюджету сум нарахованих від
сотків, оскільки його право о
бмежено лише можливістю вима
гати нарахування зазначених
відсотків, не приймаються ко
легією суддів до уваги, виход
ячи з норм п. п. 7.7.3 Закону Україн
и «Про податок на додану варт
ість», у редакції, що діяла у п
еріод, за який нараховані від
сотки, які передбачали право
платника звернутися до суду
з приводу стягнення грошови
х коштів з бюджету, що в свою ч
ергу свідчило про обовязок
компетентних державних орга
нів здійснювати таке перерах
ування.
Посилання податкової на пр
опуск позивачем строку зверн
ення до суду не приймаються к
олегію суддів, виходячи з нас
тупного.
Законодавством не встанов
лено терміну, протягом якого
позивач повинен був звернут
ися до відповідачів з заявою
про перерахування відсотків
.
Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС Укр
аїни у разі відсутності зако
ну, що регулює відповідні пра
вовідносини, суд застосовує
закон, що регулює подібні пра
вовідносини (аналогія закону
), а за відсутності такого зако
ну суд виходить із конституц
ійних принципів і загальних
засад права (аналогія права).

У відповідності до п. 15.3 Зако
ну України «Про порядок пога
шення зобовязань платникі
в податків перед бюджетами т
а державними цільовими фонда
ми» заяви на повернення надм
іру сплачених податків, збор
ів (обовязкових платежів) а
бо на їх відшкодування у випа
дках, передбачених податкови
ми законами, можуть бути пода
ні не пізніше 1095 днів, наступно
го за днем такої переплати аб
о на отримання прав на таке ві
дшкодування.
Беручи до уваги норми ст. 9 КА
С України та ст. 15 Закону Украї
ни «Про порядок погашення зо
бовязань платників податк
ів перед бюджетами та держав
ними цільовими фондами», кол
егія суддів дійшла висновку,
що позивач мав право на подан
ня до податкової відповідної
заяви протягом 1095 днів з дати о
тримання права на нарахуванн
я відсотків 03.07.2006 р., тобто в межа
х зазначеного строку позивач
звернувся до податкової, що п
ідтверджується відповідною
заявою (а. с. 11).

Отже обчислення процесуал
ьного строку, передбаченого
ст. 99 КАС України, у даному випа
дку не може починатися раніш
е, ніж з 03.07.2006 р., оскільки позовну
заяву було подано 13.02.2007 р., річни
й строк, передбачений ч 2 ст. 99 К
АС України, слід вважати дотр
иманим.
Таким чином, постанова суду
першої інстанції відповідає
матеріалам справи та діючом
у законодавству, що відповід
но до ст. 200 КАС України, є підст
авою для залишення апеляційн
ої скарги без задоволення, а п
останови господарського суд
у без змін.
Виходячи з того, що господар
ський суд правильно встанови
в обставини справи та прийня
в рішення без порушення вимо
г процесуального та матеріал
ьного права, колегія суддів в
важає необхідним постанову с
уду першої інстанції залишит
и без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206

Кодексу адміністративного
судочинства України, колегі
я суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спеціал
ізованої державної податков
ої інспекції по роботі з вели
кими платниками податків у м
. Дніпропетровську, м. Дніп
ропетровськзалишити без
задоволення.
Постанову господарського
суду Дніпропетровської обла
сті від 12.04.2008 р. без змін.
Ухвала набирає зако
нної сили відповідно до ст. 254 К
АС України.
Ухвала може бути оск
аржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Ухвалу виготовлено у
повному обсязі 08.07.2008 р.

Головуючий суддя:

Туркіна Л.П.

Судді:

Коршун А.О.

Проценко О.А.