Справа № 22-а-2307/08
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
жовтня 2008 року колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду

у
складі:

головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретареві - Холодна Д.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про перерахунок пенсії,-

В с т а н о в и л а:

У серпні 2007 року
позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким просив зобов'язати Головне
Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області винести рішення про
перерахування з 19 грудня 2006 року розмір пенсії в розмірі 58% відповідних сум
грошового забезпечення відповідно до норм п. ”а” ст. 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, відшкодувати не отримані кошти пенсії з 19 грудня 2006
року в розмірі 552,71 грн., судові витрати, витрати понесені на надання
правової допомоги в сумі 1000 гривень та на оплату послуг спеціаліста в сумі
400 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що звільнений зі
служби в органах внутрішніх справ в запас за станом здоров'я на підставі пункту
„б” статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 1991 року № 114.

На день звільнення
мав вислугу років 21 рік. Вважає, що,
оскільки згідно зі ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб”, якою визначено, що особам, звільненим “за станом
здоров'я” пенсія за вислугу років призначається в розмірі 55% відповідних сум
грошового забезпечення, має право на одержання пенсії у розмірі 58%, тобто 55%
+ 3% за один рік служби.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 21
грудня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Будучи незгодним з постановою Київського районного суду
м. Полтави від 21 грудня 2007 року, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, в апеляційній скарзі позивач просить скасувати
постанову суду, прийняти нове судове рішення яким повністю задовольнити його
позивні вимоги. Визнати загальновідомими обставинами інформацію з правил
граматики української мови, що викладаються у відповідних підручниках,
навчальних посібниках та словниках, що стосується побудови речення в п. „а” ст.
13 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких
інших осіб” та призначити по справі лінгвістичну експертизу.

____________________________________________________________________________________________________________________

Категорія: 47 22-а-2307/08

Головуючий 1 інстанції -
Самсонова О.А. Суддя доповідач -
Мельнікова Л.В.

В
засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися, хоча про час та
місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від Головного управління Пенсійного фонду України
в Полтавській області до суду надійшло заперечення, в якому відповідач
просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Харківського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову
Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2007 року слід залишити без змін у відповідності до
положень ст. 200 КАС України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи,
позивач проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 07 лютого 1995
року по 18 грудня 2006 року.

Висновком військово-лікарської комісії УМВС України в
Полтавській області від 21 листопада 2006 року позивач визнаний непридатним до
військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

З органів внутрішніх справ позивач звільнений наказом від
18 грудня 2006 року № 179 ос за ст. 64 п.”б” Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас через
хворобу (а.с.45).

Згідно з розрахунком УМВС України в Полтавській області,
що є підставою для нарахування пенсії позивачу, на 18 грудня 2006 року вислуга
років позивача в календарному обчисленні складає 20 років 06 місяців 07 днів, в
пільговому 21 рік 06 місяців 27 днів.

Відповідно до п. „а” ст. 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” пенсії за вислугу років особам, які
мають на це право, призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, які мають вислугу 20 років і
більше (пункт "а" ст. 12): за
вислугу 20 років - 50 процентів, а
звільненим у відставку за віком або за станом
здоров'я - 55 процентів
відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43); за кожний
рік вислуги понад 20 років - 3 проценти
відповідних сум грошового
забезпечення.

Визначення правових критеріїв для розрізнення понять
„звільнення у відставку” та „звільнений в запас” надано в ст.ст. 62, 63, 64, 65
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 1991 року № 114.

Підстав, передбачених ст. 81 КАС України, для призначення
лінгвістичної експертизи не вбачається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що факт звільнення
позивача наказом УМВС України в Полтавській
області від 18 грудня 2006 року у запас за ст. 64 п. ”б” Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
України у запас через хворобу, виключає можливість при визначенні розміру
пенсії позивача застосування п. ”а” ст.13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб”, в положенні, яка регламентує порядок
призначення пенсії особам, звільненим зі служби у відставку за станом здоров'я.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для
задоволення позивних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування 552 грн. 71коп. - сума не
отриманої з 19.12.2006 року пенсії.

Відповідно до положення ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, відсутні підстави для присудження на користь позивача сум,
понесених ним судових витрат( судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що підстав
передбачених ст.ст. 201, 202 КАС України для зміни чи скасування судового
рішення та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 185, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
постанову Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя -
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) З.Г.
Подобайло

(підпис) А.М.
Григоров

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13 жовтня
2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова