Справа № 22-а-8653/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2008
року Справа
№ 22-а-8653/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

суддів: Шаптала Н.К.,

Яманко В.Г.,

при
секретареві Літвіновій Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянула
апеляційну скаргу Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 23 червня
2008р. у справі № 2-а-110/08 за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського
Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області, Головного управління Державного казначейства України в
Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні
дії, і

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 23 червня 2008р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Центрально-Міського
Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області (далі УПСЗН), Головного управління Державного казначейства
України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, а саме, визнана неправомірною відмова УПСЗН в донарахуванні
та виплаті щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік, стягнуто з УПСЗН на
користь позивача недоотриману суму щорічної допомоги за 2007 р. у сумі 2542,00 грн.. в задоволенні
позовних вимог за 2005, 2006 роки відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні
позову.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити
в її задоволенні та залишити постанову суду без змін.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом
війни, має право на отримання грошової допомоги у відповідності до вимог ч.5
ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Суд вирішив стягнути з
відповідача не донараховану та невиплачену частину одноразової допомоги за 2007
рік, оскільки рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від
09.01.2007р. було визнано
неконституційними положення п. 13 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет
України 2007 рік», яка обмежувала виплати за спеціальним законом. Суд першої
інстанції прийшов до висновку, що позивачем пропущений річний строк звернення з
позовом до адміністративного суду, тому в задоволенні позовних вимог за
2005-2006 роки треба відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус інваліда
війни, інвалідом 3 групи, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1 (а. с. 8), у зв'язку з чим та на підставі ч. 5 ст. 13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 2 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів
війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними

При нарахуванні та виплаті сум одноразової щорічної допомоги до 9 травня за
2007 рік відповідач керувався положенням
ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно якої
розмір виплати щорічної грошової допомоги інвалідом війни 3 групи становив
300,0 грн., яка і була виплачена позивачеві.

Судом першої інстанції правильно стягнуто з УПСЗН на користь позивача
недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня 2007 року в розмірі 7
мінімальних пенсій за віком, оскільки зупинення дії частини п'ятої статті 13 на
2007 рік, передбачене пунктом 13 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N
489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007
р. N 6-рп/2007р. Але, суд першої інстанції не вірно розрахував суму, яка
підлягає виплаті позивачеві, оскільки невірно визначив суму мінімальної пенсії
за віком. Враховуючи положення статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати за 2007 рік, мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеному законом, збільшеному на 1 відсоток. Прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік відповідно абзацу 5
ч. 1 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», з
01.04.2007р. складав 406,0 грн. Таким чином, розмір мінімальної пенсії за віком
складав 406,0 грн. + (406,0 грн.
х 0,01) = 410,06 грн., мінімальна пенсія за віком станом на
05.05.2007року встановлена у розмірі 410,06 грн. Замість передбачених Законом №
3551-12 7 мінімальних пенсій за віком - а саме 2870,42 грн., позивачеві
виплачено тільки 300,0 грн., тобто недоплачена сума складає 2870,42 грн. -
300,0 грн. = 2570,42 грн.. У зв'язку з тим, що позивачем у позові невірно
визначений розмір мінімальної пенсії за віком, і суд першої інстанції не взяв
це до уваги, колегія суддів вважає можливим вийти за межі доводів апеляційної
скарги, оскільки порушення, допущені судом першої інстанції призвели до
неправильного вирішення справи в частині розміру недоплаченої допомоги, також
це необхідно для повного захисту прав та інтересів позивача, про які він
просить.

Посилання відповідача на необхідність застосування Законів „Про державний
бюджет» та на вищу юридичну силу даних Законів над Законом, який надав
позивачеві певне майнове право, є безпідставним, таким, що суперечить діючому
законодавству і Конституції, засадам адміністративного судочинства, оскільки
ст. 22 Конституції України передбачає, що конституційні права та свободи
гарантуються законом і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Постанову в частині вирішення решти
позовних вимог ніхто із сторін не оскаржував.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно по суті вирішив справу, але помилково застосував норми
матеріального права в частині визначення розміру мінімальної пенсії.

Керуючись ст. ст. 11, 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрально-Міського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради Донецької області задовольнити
частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 23 червня 2008р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського
Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області, Головного управління Державного казначейства України в
Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні
дії змінити.

Виключити третій абзац резолютивної частини постанови, у зв'язку з чим
четвертий абзац вважати третім та викласти його в наступній редакції:

«Стягнути з Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області за рахунок Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної грошової допомоги
до 5 травня за 2007 рік у сумі 2570,42 грн. (дві тисячі п'ятсот сімдесят грн.
42 коп.).»

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвала може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: