Справа № 22а-5682/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №22а-5682/08
Головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку - 46
інстанції - Петушков С.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04
грудня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача)

суддів Мірошниченко М.В

Уханенко С.А.

при
секретарі Пономаренко В.Г.

за
участі: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області на
постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 березня 2008 року

у адміністративній справі №2а-202/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської
області про стягнення коштів на
оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі Управління
праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
Кіровоградської області посилаючись на порушення судом норм процесуального
права та на не повне з`ясування судом обставин, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати постанову Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 14 березня 2008 року, якою задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради 7741,50 грн. на відшкодування недоплаченої суми щорічної допомоги
на оздоровлення за 2000-2005 роки та за 2007 рік.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що компенсації та гарантії для певних категорій громадян потребує фінансування
за рахунок коштів Державного бюджету України і його обсяги не можуть
визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України,
а тому для забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України
необхідно було внести зміни до Закону України «Про Державний бюджет». Просить
задовольнити апеляційну скаргу та прийняти нову постанову про відмову у
задоволені позовних вимог позивача, а справу розглянути у відсутності
представника відповідача

Заперечення на апеляційну скаргу у
письмовій формі позивачем до апеляційної інстанції не надіслано, але в судовому
засіданні позивач просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

При перегляді справи в апеляційному
порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є дії
суб'єкту владних повноважень по нарахуванню та виплати позивачу щорічної
разової грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якими за твердженням позивача порушуються його права на належне матеріальне
забезпечення на оздоровлення.

Судом першої інстанції встановлено
та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з липня 1993 р. перебуває на
обліку в УПСЗН Олександрійської міської ради як учасник ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС ІІ категорії та згідно до ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних зарплат, а розмір мінімальної заробітної плати повинен визначатися
на момент її виплати

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача
грошової допомоги за 2007 р., суд першої інстанції правильно керувався
положеннями ст.3, ст.16, ст.19, ст.46, Конституції України, положеннями ст.48
ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 9, 11, 71, 86, 94, 99, ч.1 ст.158-163 КАС
України та вірно врахував пріоритетність Законів над урядовими нормативними
актами.

Колегія суддів погоджується з зазначеними у
попередньому абзаці висновками суду першої інстанції, оскільки з огляду на
особливий статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС дій законодавець
з метою адекватного соціального захисту визначив, що встановлені «Про статус та
соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»
державні соціальні гарантії не можуть бути обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Діючим законодавством встановлено, що функції
по формуванню відповідних документів учасників війни щодо нарахування сум
допомоги і подання цих даних до Головного управління та Міністерства, покладено
на органи управління праці та соціального захисту населення., а тому відповідач
по справі, заперечуючи проти адміністративного позову, у відповідності до вимог
ч.2 ст.71 КАС України повинен доказати правомірність своєї бездіяльності
стосовно позивача.

Проте,
відповідачем не надано доказів щодо правомірності його дій по відношенню до
позивача, а тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення з
відповідача на користь позивача грошової допомоги за 2007 р - є законним та
обґрунтованим.

Колегією
суддів встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що суд першої інстанції
дав належну правову оцінку виниклим спірним правовідносинам та ухвалив рішення,
яке у вищенаведеній частині відповідає вимогам закону, а тому приведені в
апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновків
суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на невірному трактуванні
відповідачем норм матеріального права, зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду.

Відповідно
до ст. 86 КАС України , виключне право оцінки
доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що
суд першої інстанції постановляючи рішення по цій справі про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради Кіровоградської області
недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2005 р.р.,
не звернув уваги на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного
суду та на те, що представник відповідача звертав увагу суду на цю обставину
при розгляді справи в судовому засіданні (а.с.12), наполягаючи на застосуванні наслідків
пропуску строку звернення до суду відповідно до ст.99 КАС України.

Судовий розгляд спірних
правовідносин подібних до тих, які виникли по цій справі, у період з 2000 року
по вересень 2005 рік розглядалися судом за правилами ЦПК України в редакції 1963
року і відповідно до ст. 248-5 ЦПК
України скаргу можливо було подати до суду у двомісячний строк, обчислюваний з
дня, коли громадянин дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав
чи свобод та у місячний строк з дня одержання громадянином письмової відповіді
про відмову у задоволенні скарги органом, службовою особою вищого рівня по
відношенню до того органу, службової особи, що постановили рішення чи здійснили
дії або допустили бездіяльність, або з дня закінчення місячного строку після подання
скарги, якщо громадянином не було одержано на неї письмової відповіді.
Пропущений строк для подання скарги міг бути поновлений судом, у разі
встановлення, що його пропущено з поважних причин. Згідно зі ст.85 ЦПК
України (1963 року) скарги і
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, повинні
залишатися без розгляду, якщо суд не знайде підстав для продовження або
поновлення строку.

Таким
чином, позивач у разі порушення його прав суб'єктом владних повноважень у
період з 2000-2005 р.р. повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав
на протязі двох місяців з дня, коли дізнався або повинен був дізнатися про
порушення його прав чи свобод.

З вересня 2005 р. набрав законної
сили та діє КАС України, відповідно до ст.99 якого встановлено, що:
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим
Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено
інше, обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст.100
КАС України ,
пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із
сторін, і якщо суд не визнає
причину пропущення строку
звернення до суду поважною.

З
матеріалів справи вбачається, що представник відповідача в суді
першої інстанції наполягав на
застосуванні наслідків пропущення строку звернення позивача до
адміністративного суду, а позивач не навів будь-яких доводів та обґрунтувань
щодо поважності пропуску строку звернення до суду.

Суд першої інстанції також при
розгляді даної справи та при постановлені судового рішення не обговорював
причини пропуску строку звернення до суду за захистом, та відповідно не навів у
постанові будь-яких обґрунтувань з наведених обставин, тобто про поважність
причин пропуску строку звернення до суду у період з 2000 р по 2005 р.

При перегляді справи судом
апеляційної інстанції, позивачем також не зазначено жодної поважної
причини, яка б перешкоджала йому вчасно
звернутися зі скаргою, і судом таких
причин не виявлено,
із клопотанням про поновлення
пропущеного строку для подання скарги позивач не звертався.

З
урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про
наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення з
відповідача суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення за період з 2000-2005 р.р. є безпідставним, а тому у задоволені
цієї частини позову ОСОБА_1 повинно бути відмовлено за пропуском строку
звернення до суду.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу на встановлений судом першої інстанції та підтверджений матеріалами
справи факт того, що відповідачем по справі у 2007 році позивачу нараховувалася
щорічна разова допомога на оздоровлення у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів від
26 липня 1996 р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562. Відповідно до
положень чинного законодавства нарахування вказаної щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення відноситься до виключної компетенції органів
соціального захисту, а тому адміністративний суд провівши самостійно розрахунок
суми недоплаченої позивачу вказаної грошової допомоги незаконно втрутився в
компетенцію відповідача, чим перевищив визначені нормами КАС України
повноваження адміністративного суду, що є
підставою для скасування судового рішення в частині стягнення конкретної
суми допомоги на користь позивача.

За наведених обставин, ухвалене по даній справі
судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі

Керуючись
п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а
:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 14 березня 2008 року -
скасувати в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області 7741,50 грн. недоплаченої суми щорічної допомоги на
оздоровлення за 2000-2005 р.р. та 2007 р. та відмовити у задоволені наведених
позовних вимог ОСОБА_1

Визнати
протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради Кіровоградської області щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення
за 2007 рік у розмірах менших, ніж встановлено ст.48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
Кіровоградської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2007
рік у розмірі визначеному ч.4 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

В іншій частині постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14
березня 2008 року - залишити без змін.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сила з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено до
09 грудня 2008 року

Судді: Сафронова С.В.

Уханенко
С.А.

Мірошниченко М.В.