Справа № 22-а-12535/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Суханова А.В.
Суддя-доповідач -Арабей Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

14
листопада 2008 року справа № 22-а-12535/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Яманко
В.Г., Горбенко К.П.

при секретарі Білоус К.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці
і соціального захисту населення Центрально - Міської районної адміністрації
Макіївської міської ради

на постанову

Центрально-Міського районного суду м. Макіївки

від по адміністративній справі

19 вересня 2008 року № 2а-78/2008

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці і соціального захисту населення
Центрально - Міської районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання дій неправомірними та стягнення разової
грошової допомоги до 05 травня за 2007, 2008 роки,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки від 19 вересня 2008 року у справі № 2а-78/2008
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення
Центрально - Міської районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення
разової грошової допомоги як інваліду війни за 2007 та 2008 роки, задоволені: визнані дії
неправомірними та стягнуто з відповідача на користьОСОБА_1 разову грошову
допомогу до 5 травня за 2007 та 2008
роки у сумі 5587,42 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, та винести нову постанову,
якою у частині задоволення позовних вимог про стягнення разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни - відмовити.

Вважає правомірним та обґрунтованим застосування у спірних
правовідносинах положеннями Закону України “Про державний бюджет України” на
відповідний рік.

Позивач у судовому засіданні підтримав рішення суду І інстанції.

Представник апелянта у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце
апеляційного розгляду були повідомлений
належним чином.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

Позивач, належить (віднесений) до 1 категорії
як особа, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом
3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 08.10.2008р. (а.с.5)
і згідно ч. 5
статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня
у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 9 ст.7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особами, які є учасниками
війни, є особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Фактично позивач отримав від
відповідача у 2007 році - 300 грн., у
2008 році - 360 грн., при цьому відповідач керувався положеннями Законів
України “Про державний бюджет України ” на відповідний рік.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач посилається на невірне застосування норм
матеріального права, оскільки при
виплаті зазначених сум він діяв в межах повноважень та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що
задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007
року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають частинам 2 і 3 ст. 22
Конституції України, серед інших, положення ст. 29 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007р.» відповідно в частині зменшення розмірів
виплат інвалідам війни 3 групи в
порівнянні з тими, які встановлені Законом про ветеранів.

Крім того, положення п.п. «б» п.п. 2 пункту 20 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України “Про
Державний бюджет України на 2008 рік”, згідно якого розмір допомоги до 5 травня
визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний бюджет України" визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 10-рп від
22.05.2008 року.

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України
передбачено, що «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Таким чином, посилання відповідача, що при
нарахуванніОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня протягом 2007 року
ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, протягом 2008 року
ст. 58 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”, а не Законом
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від
09.07.2003 р. є безпідставним.

Колегія суддів не приймає
посилання скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2007 та 2008 роки у зв'язку із прийняттям
Конституційним Судом України рішень з огляду на те, що судові рішення
ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від надходження коштів з Державного бюджету України на
виплату допомоги.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції
вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, п.1.ч.1ст.205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту
населення Центрально - Міської районної адміністрації Макіївської міської ради
- залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Макіївки
від 19 вересня 2008 року у справі № 2а-78/2008 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці і соціального захисту населення Центрально - Міської районної
адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої одноразової щорічної грошової за 2007 та 2008 роки -
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Т.Г.
Арабей

Судді В.Г.Яманко

К.П.Горбенко