Справа № 22-а-10044/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2008 року справа №
22-а-10044/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді

Сіваченка І.В.

суддів при
секретарі

Нікуліна О.А.,
Дяченко С.П. Шептульовій С.Ю.

розглянувши
у відкритому апеляційні скарги

судовому
засіданні представника
позивача ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області

на
постанову

Луганського
окружного адміністративного суду

від

07 липня 2008
року

по справі

№ 2-а-10106/08

за позовом

ОСОБА_3

до

Управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області

про

визнання дій
протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії за віком як дитині
війни, -

ВСТАНОВИЛА:

06.06.2008 року
ОСОБА_3звернулася до суду із цим позовом.

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 07 липня 2008 року позов задоволено
частково, а саме: визнано
неправомірною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області щодо не нарахування ОСОБА_3 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09 липня
2007 року, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з
урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 09.07.2007 р., та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області нарахувати щомісячну доплату до
пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволені
позову відмовити повністю.

Представник
позивача також подав апеляційну скаргу, якою просить задовольнити позовні
вимоги повністю, а саме з 01.01.2006 року.

Особи, які беруть участь в справі, до
апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги залишити без
задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено наступне.

Позивач відноситься до соціальної
групи «Діти війни» відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», що підтверджується відміткою у посвідченні серії НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2007 р.,
дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» були внесені зміни
до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до
яких пункт 17 ст. 77 щодо дії абзацу сьомого ст. 5 та ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» було виключено, а статтею 110 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» установлено, що пільги дітям
війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у
2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у
порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань бюджету".

Проте Кабінетом Міністрів України
порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", розроблено у 2006 році не було.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» й, зокрема, ст.ст. 77 і 110 цього Закону, не були визнані
неконституційними. Відтак, запровадження пільг, передбачених ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» не відбулось. Зупинення дії закону
не дає право його застосовувати.

Законом
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р., який
набрав чинності з 1.01.2007 р., ст. 111
було установлено, що у 2007
році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) виплачується
особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України (
3551-12 ) "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. положення ст. 111 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнане неконституційним.

22 травня 2008 року рішенням Конституційного
суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 41
розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 01 січня 2008 року
були внесені зміни зокрема до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» щодо виплати замість пенсії підвищення у розмірі надбавки, встановленої
для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно з
вказаними рішеннями Конституційного Суду України та ч.2 ст. 152 Конституції
України закони, визнані неконституційними, втрачають силу з моменту прийняття
рішення про їх неконституційність.

На
час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений
лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» і
згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до
ч.1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999
року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею 62
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19
грудня 2006 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу,
яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень,
з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття
була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій
редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила
працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з
1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким
передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11
коп.

Статтею
58 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів" затверджений на 2008 рік
прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня -
470 гривень, з 1 квітня - 481 гривні, з 1 липня - 482 гривень, з 1 жовтня - 498
гривень.

Враховуючи
положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист інвалідів війни»,
керуючись таким принципом адміністративного судочинства як верховенство права,
з метою забезпечення передбаченого Конституцією України права позивача на
належне соціальне забезпечення, колегія суддів вважає правильними висновки
місцевого суду щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.

Також
судом першої інстанції правильно було відмовлено у задоволені позову в частині
подальшого перерахунку пенсії у відповідності до змін діючого законодавства та
встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян,
оскільки відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Таким
чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії,
оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачів у майбутньому.

Судове
рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може
обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин. Цю правову позицію висловив і Верховний Суд
України в постанові від 20.02.2007 року справі № 07/19 за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними та
стягнення не донарахованих сум на оздоровлення.

Тобто, суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні
скарги представника позивача
ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_3 і Управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області
- залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня
2008 року у справі № 2-а-10106/08 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області «про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії за віком як дитині війни» -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: