Справа № 22а-10170/08
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Ковтуненко О.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

14 жовтня 2008 року справа № 22а-10170/08

м. Донецьк, бул.
Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Ястребової Л.В.

суддів Ханової Р.Ф., Старосуда М.І.

при секретарі Кірсановій М.В.

судового
засідання

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - не з»явився, в апеляційній скарзі
зазначено про розгляд справи за їх відсутністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради

на постанову Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області

від 21 липня 2008 року

по справі № 2-а-116/08 (суддя Ковтуненко
О.В.)

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради

про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
за 2004 - 2007 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
за 2004 - 2007 роки.

Постановою
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2008 року у справі № 2-а-116/08
позовна заява задоволена частково: стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 суму допомоги на оздоровлення за
2004 рік в розмірі 798 грн. 50 коп., за 2005 рік в розмірі 1026 грн. 50
коп., 2007 рік в розмірі 1590 грн., а
всього 3415 гривень.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та постановити нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує пропуском позивачем строку звернення до
адміністративного суду, щодо вимог про стягнення заборгованості за 2004-2005
роки та невірним застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день слухання
справи було повідомлено належним чином, в апеляційній скарзі зазначено, про
розгляд справи за їх відсутністю.

Позивач
під час апеляційного розгляду справи проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважав, що постанова суду
є законна та обгрунтована, ухвалена відповідно до норм матеріального та
процесуального права на підставі всебічного та повного з'ясування обстави.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 є особою яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має 3 групу інвалідності. Перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради. Відповідно довідки
Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради №14/5952 від 12.05.2008 року позивачеві була
виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2004 рік у розмірі 21,50 грн. в
липні 2004 року, за 2005 рік - у розмірі 21,50 грн. в березні 2005 року, за
2006 рік - у розмірі 90,00 грн. в червні 2006 року, за 2007 рік у розмірі -
90,00 грн. в квітні 2007 року.

Статтею
48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено, що щорічна допомога на
оздоровлення для ліквідаторів аварії на ЧАЕС інвалідам 3 групи в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на неповноту встановлення обставин у справі та застосування норм
права.

Як вважає апелянт, при виплаті одноразової компенсації треба керуватись
розміром допомоги, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів україни №
562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ”.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно
до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується
органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету
за рахунок субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо
реалізації механізму фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення для ліквідаторів аварії на ЧАЕС
інвалідам 3 групи в розмірії чотирьох мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітньої плати визначається на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону
визначений розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч нормам спеціального закону, зазначеними
постановами встановлені конкретні розміри такої компенсації, зокрема, за 2004 рік у розмірі 21,50 грн., за 2005
рік - у розмірі 21,50 грн., за 2006 рік - у розмірі 90,00 грн., за 2007 рік у
розмірі - 90,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції
України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту 2 Указу
Президента України “Про Єдиний державний реєстр нормативних актів ” від
27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ” та Закони України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 роки, а не вказаної Постанови КМУ.

Конституція - Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому
колегія суддів приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої
інстанції вірно застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і
гарантій, які Держава надає громадянам.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на пропущення позивачем
процесуального строку для звернення з позовом до суду, колегія суддів зазначає,
що відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду. Пунктом 3 частини 1 статті 268 Цивільного
кодексу України передбачається, що позовна давність не поширюється на вимогу
про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або
смертю.

У зв'язку з тим, що позивач є особою, яка учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а спірні грошові кошти йому
виплачуються на оздоровлення у зв'язку з ушкодженням здоров'я, тому позовна
давність на ці правовідносини не поширюється.

Враховуюче зазначене, колегія суддів погоджує висновок суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача недоотриманих коштів на оздоровлення за
2004, 2005,2007 роки. Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного керуючись
ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської
міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 21 липня 2008 року у справі № 2-а-116/08 - залишити без
задоволення.

Постанову
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21
липня 2008 року у справі № 2-а-116/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської
ради про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2004,2005,2007 роки - залишити без змін.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді