Справа № 2-а-7988/08
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24
вересня 2008 р. Справа
№ 2-а-7988/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сапальової Т.В.

при секретарі
- Балан М.А.

за
участю:

представника позивача -Богатиря С.В.,

відповідач
-не з'явився, про час, дату, місце судового засідання повідомлений належним
чином,

представник
прокуратури не з'явився,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора
Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємцяОСОБА_1,

В
С Т А Н О В И В:

до суду з
позовною заявою звернувся прокурор
Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Немирівському районі до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємцяОСОБА_1 про припинення підприємницької
діяльності.

Заявлені
позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при проведенні прокуратурою
Немирівського району наглядової перевірки додержання суб'єктами підприємницької
діяльності вимог податкового законодавства України виявлено порушення.

Відповідач,
суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа підприємець ОСОБА_1,
починаючи з серпня 2006 року по даний
час, не звітує до ДПІ у Немирівському районі, чим порушує вимоги п. 1 ст. 9
Закону України “Про систему оподаткування”та ст. 46 Закону України “Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

Положення
ч. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” передбачають, що платники
податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський
облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати
її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових
органів та інших державних органів відповідно до законів декларації,
бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни;
допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень,
що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів
оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів).

На думку
позивача відповідач ухиляючись від подання податкової звітності унеможливлює
ефективний контроль за розміром отриманих суб'єктом підприємницької діяльності
доходів і повнотою сплати ним до бюджету податків та інших обов'язкових
платежів, а також дає підстави вважати, що здійснювана підприємницька
діяльність має ознаки фіктивності та створює можливість для легалізації можливість
для легалізації доходів, отриманих незаконним шляхом, що може заподіяти державі
матеріальну шкоду.

У зв'язку з
чим прокурор Немирівського району Вінницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області та просить суд
винести рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі,
посилаючись на матеріали справи та докази.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним
чином та завчасно, про що свідчать повідомлення за № 1702997 від 24.07.2008р.
(а.с.19), повідомлення за №1756132 від
14.08.2008р. (а.с.24.) та повідомлення за №1802312 від 10.09.2008р. (а.с.28).

Таким чином, суд вважає, що вжив
всіх, передбачених КАС України, заходів щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та забезпечення йому права на захист від пред'явленого позову.

З'ясувавши думку представника
позивача щодо можливості розгляду справи без участі відповідача та прокурора,
суд ухвалив заслухати справу за наявною явкою.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши надані докази та матеріали справи, суд встановив у справі наступне.

Як
суб'єкт підприємницької діяльності відповідач ОСОБА_1 зареєстрований
Немирівською районною державною адміністрацією 28.12.2006р., номер запису
НОМЕР_1 (а.с.3) та взятий на облік як платник податків державною податковою
інспекцією у Немирівському районі Вінницької області 28.12.2006 року за №734
(а.с.4).

Згідно з довідкою ДПІ у
Немирівському районі № 4012 від 19.06.2008 року
звітність до податкового органу ОСОБА_1
не подавалась з 28.12.2006 року( з моменту реєстрації) (а.с.5), а
відповідно до довідки ДПІ у Немирівському районі Вінницької області №4019 від
19.06.2008 року заборгованості перед бюджетом по податках і зборах відповідач
не має (а.с.6.).

Визначаючись щодо заявлених
позовних вимог суд виходить з наступного.

Підпунктом 4.1.4. п.4.1. ст.4
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що податкові декларації
подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: календарному
місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20
календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового)
місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних
днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу
(півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом
"г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за
останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для
платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), -
до 1 квітня року, наступного за звітним.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку, що відповідачем постійно
порушувались вимоги чинного податкового законодавства, в частині неподання звітності податковим
органам про результати господарської діяльності.

Вищеперераховані дії унеможливлюють здійснення податковими
органами контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю
обчислення, повноти та своєчасності сплати податків та зборів відповідачем, що
перешкоджає державі в особі відповідних контролюючих органів здійснювати
покладені на них функції та обов'язки, а також дає підстави вважати, що здійснювана
підприємницька діяльність має ознаки фіктивності та створює можливість для
легалізації можливість для легалізації доходів, отриманих незаконним шляхом, що
може заподіяти державі матеріальну шкоду.

Стаття 46
Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців”, передбачає, що, державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі:
прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької
діяльності; смерті фізичної особи - підприємця;
постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою
або визнання безвісно відсутньою; постановлення судового рішення про визнання
фізичної особи, яка є підприємцем,
недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності; постановлення
судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -
підприємця.

Відповідно до
ст. 51 Господарського кодексу України встановлює, що підприємницька діяльність
припиняється на підставі рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом та
іншими законами.

Згідно з ч. 1
ст. 59 ГК України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється
шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за
рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх
правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду.
Ч. 6 ст. 59 ГК України передбачено, що суб'єкт господарювання ліквідується у
разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених Законом.

Підставами
для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця є: визнання
фізичної особи - підприємця банкрутом; провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом; неподання протягом року органам державної
податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Фізична особа
позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру
запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Суб'єкт
підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 не звітував до податкового
органу, починаючи з моменту реєстрації по сьогоднішній день.

Відповідно до
ст. 67 Конституції України, а також норм Закону України “Про систему
оподаткування”, Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платники податків
зобов'язані в повній мірі та в установлений строк сплачувати податки та збори
до Державного бюджету України а також місцевих бюджетів та звітувати до
відповідних органів.

В силу ч.1
статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до
ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи
матеріали справи та керуючись Конституцією України, Законом України “Про
систему оподаткування ”, Законом України “Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців”, Законом України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами
” суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.
9, 11, 17, 69-72, 94, 99, 186, 254 КАС України суд ,-

П
О С Т А Н О В И В:

позов
прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у Немирівському районі до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької
діяльності задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність
суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи -підприємцяОСОБА_1.

Копію постанови після набрання
законної сили направити Державному реєстратору Немирівської районної державної
адміністрації Вінницької області для виконання вимог ст. 52 Закону України “Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної
інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
згідно ст.160, ч.4 167 КАС України
виготовлена в повному обсязі 29.09.2008 року.

Суддя Сапальова Тетяна Валентинівна