Справа № 22-а-6250/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Старосуд
апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

«01»
липня
2008 року справа № 22-а-6250/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Ханової
Р.Ф.

суддів при секретарі

Горбенко
К.П., Старосуд М.І. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу відповідача:

Управління праці та соціального захисту
населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного
суду

від
14 квітня 2008 року

по справі

№
2-а-6321/08 /суддя Галатіна О.О./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької
області

про

стягнення
заборгованості по недоотриманій грошовій допомозі до 5
травня за 2004, 2007 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною
заявою до Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
районної державної адміністрації Донецької області про визнання неправомірною
відмови та стягнення
заборгованості по недоотриманій грошовій допомозі до 5
травня за 2004, 2007 роки згідно ст. 13 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2008 року у справі № 2-а-6321/08 позовна заява
задоволена повністю: стягнуто з Управління праці та соціального захисту
населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області
недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік у розмірі
610 грн. та за 2007 рік у розмірі 2 920, 48 грн. на користь ОСОБА_1.

Відповідач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм
матеріального права.

Вважає правомірним та
обгрунтованним застосування у спірних правовідносинах положень ст. 44 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2004 рік” та ст. 29, ст. 33 Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Сторони у судове
засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином. Скаржник в апеляційній скарзі зауважив про розгляд
апеляційної скарги по справі без його
участі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни ІІ групи, у зв'язку з чим та відповідно
до вимог Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від відповідача у 2004 році - 130 грн., у 2007
році - 350 грн., при цьому відповідач керувався положеннями ст.. 44 Закону
України “Про державний бюджет України на 2004 рік” та ст. 29, 33 Закону України “Про державний бюджет України
на 2007 рік”.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач посилається на невірне застосування норм
матеріального права, оскільки при
виплаті зазначених сум він діяв в межах повноважень та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для
їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення
до них визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Відповідно до ст.13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ
групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за
віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Не приймається до уваги довід заявника скарги стосовно правомірності
застосування у 2004 році розміру таких виплат, встановленому ст. 44 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, якою встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195
гривень, інвалідам війни ІІ групи - 160 гривень, інвалідам війни 3 групи
- 130 гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень, особам, які мають особливі
заслуги перед Батьківщиною, - 195 гривень, членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя
інвалідами, - 65 гривень, оскільки положення ст. 44 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням
Конституційного суду від 01.12.2004 року № 20рп/2004.

Колегія суддів вважає, також, неправомірним довід заявника скарги щодо
правомірності застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п.
13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно
до якого у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи - 450 гривень,
інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III
групи - 300 гривень; учасникам бойових
дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційним рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної
грошової допомоги до 9 травня протягом 2004 року - 130 грн., 2007 року - в
розмірі 360 грн., встановленому Законом України “Про Державний бюджет України”
на відповідний рік, а не в розмірі, встановленому Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств, установ і
організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної
адміністрації, виконавчого комітету міської Ради або до районного (міського)
суду.

Оскільки орган праці та соціального захисту населення порушив право
позивача на отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ст.13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, та суд першої
інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись Конституцією
України, Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, ст. 2, ст. 71, ст. 160, ст. 167, ст.
195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст.
212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду
від 14 квітня 2008 року у справі № 2-а-6321/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної
державної адміністрації Донецької області про стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації
Донецької області недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за
2004 рік у розмірі 610 грн. та за 2007 рік у розмірі 2 920, 48 грн. на користь
ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий
суддя

Судді