Справа № 22а-1672/08
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2008-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2008 року

м. Одеса

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого -

Димерлія О.О.

суддів -

Яковлева Ю.В., Стас Л.В.

при секретарі -

Вихренко К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва
від 18.09.2007 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління
МНС України в Миколаївській області про визнання дій щодо відмови виплаті
грошової допомоги при звільненні неправомірними та зобов'язання здійснити
виплату грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним
вище адміністративним позовом та просив: визнати протиправною відмову Головного
управління МНС України в Миколаївській області щодо виплати грошової допомоги
при звільненні; зобов'язати Головного управління МНС України в Миколаївській
області виплатити належну йому грошову допомогу при звільненні у сумі 19652
грн. 50 коп.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від
18.09.2007 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач при першому звільненні отримав одноразову грошову допомогу в
розмірі 5-місячного грошового забезпечення. Повторна виплата грошової допомоги
законодавством, діючим на час звільнення (29.11.2005 р.) позивача не була
передбачена.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають
значення для вирішення справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та
постановити нове - про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те,
що законом не передбачена повторна виплата грошової допомоги за той же період.
Стаття 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
в редакції до 04.04.2006 року не передбачає позбавлення працівника права на
отримання одноразової грошової допомоги за період після останнього зарахування
на службу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 1976 по 1994
рік проходив службу на різних посадах в підрозділах пожежної охорони та був
звільнений в запас за власним бажанням. На цей час ст..9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 9.04.1992 р. передбачала:
«Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які
звільняються зі служби, членам їх сімей відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та
пенсіонерам з їх числа, які втратили годувальника. Виплачується допомога в
порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України».При звільненні йому була
виплачена вихідна допомога.

В 1995 році ОСОБА_1 повернувся на службу в управління
пожежної охорони Миколаївської області.

Наказом ГУ МНС України у Миколаївській області №354; від
29.11.2005 року він, через хворобу, був звільнений у відставку.

Абзац четвертий ст..9 Закону №2269 в редакції до
04.04.2006 року передбачав: «Військовослужбовцям, особам. Які мають право на
пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення із служби одноразова
грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується, за винятком тих
осіб, які при першому звільненні не набули права на її отримання».

На підставі цього, при повторному звільнені позивачу не
було виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену ст..9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з підстав отримання такої
допомоги при першому звільненні.

На теперішній час діє нова редакція ст..9 Закону №2264 ч.7 якого,
передбачає:« Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського
складу та деяким
іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у
разі повторного їх
звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією
статтею, виплачується за період їх
календарної служби з дня
останнього зарахування на службу без урахування
періоду попередньої служби, за
винятком тих осіб, які при
попередньому звільненні не
набули права на отримання такої грошової допомоги».

Частина статті 9
набирала чинності з 1 січня 2007 року згідно з пунктом 1
розділу II "Прикінцеві положення" Закону N 3591-IV ( 3591-15
) від 04.04.2006.

На час звільнення позивач не мав права отримання
одноразової грошової допомоги за період його календарної служби з дня
останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби,
оскільки Законом такої виплати передбачено не було.

При розгляді питання судом правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо
повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та
відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,
оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і
норм матеріального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст. 185, 195, 199, 200, 205, 206 КАС
України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.09.2007 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МНС України в
Миколаївській області про визнання дій щодо відмови виплаті грошової допомоги
при звільненні неправомірними та зобов'язання здійснити виплату грошової допомоги
- без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її
проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя:

Судді: