Справа № 22а-1522/08
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-1522/08
головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку -28
інстанції - Мінасов В.В.
(№2а-237/2007)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого Стежко
В.А.,

суддів Нагорної
Л.М., Суховарова А.В.,

при секретарі Хоменко
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянського прикордонного загону (військова частина
1491) на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2007
року у справі №2а-237/2007 за позовом ОСОБА_1 до начальника окремого
контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби України капітана
ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В
апеляційній скарзі Бердянський прикордонний загін (військова частина 1491)
просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від
09.07.2007 року, якою позов задоволено, визнано протиправним та скасовано
рішення начальника окремого контрольно-пропускного пункту Державної
прикордонної служби України в аеропорті «Запоріжжя» капітана ОСОБА_2 про
заборону громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 в'їзду в Україну до
01.12.2007р.; визнано протиправними дії відповідача щодо проставлення в паспорт
позивача штампу «Заборонено в'їзд в Україну терміном до 01.12.2007р.»;
зобов'язано виключити з бази даних Державної прикордонної служби України дані
про заборону громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 в'їзду в Україну до
01.12.2007р.

Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, оскільки рішення про заборону в'їзду в України
прийнято правомірно. Вважає неналежним відповідачем у справі капітана ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є
громадянином Вірменії та прибув до України 03.03.2007 року.

01.06.2007 року при виїзді позивача з території
України в його паспорті була поставлена відмітка про заборону в'їзду в Україну
до 01.12.2007 року, з чим позивач не погодився і оскаржив таке рішення
посадової особи.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 03.07.2007 року було запропоновано відповідачу надати письмові
заперечення на позов, документи, які стали підставою для прийняття ним рішення
про заборону Алексаняну А.А. в'їзду в Україну та проставлення штампу у паспорті
про заборону в'їзду в Україну до 01.12.2007 року (а.с. 38).

Копія ухвали судді від 03.07.07 року була
направлена на адресу відповідача кур'єрською експрес-доставкою (а.с 40).

Згідно акту ТОВ «Аеро-експрес» від 04.07.2007 року
ОСОБА_2 відмовився від одержання кореспонденції (а.с. 41)

Відповідно до положень ст. 37 КАС України у разі
відмови адресата від одержання кореспонденції, він вважається повідомленим про
дату, час та місце розгляду справи.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, заперечення
на позов та витребувані судом документи не надав.

Про перебування в провадженні Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя справи за позовом ОСОБА_1 відповідач був повідомлений, що
підтверджується поштовим повідомленням про вручення ОСОБА_2 копії ухвали про
забезпечення позову у даній справі (а.с. 29).

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач не скористався покладеним
на нього обов'язком, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за
наявними в ній матеріалами та скасував рішення про заборону в'їзду в Україну за
відсутності доказів, які свідчили б про відповідність оскарженого рішення суб'єкта
владних повноважень вимогам ч.3 ст. 2 КАС України.

Посилання апелянта на той факт, що начальник
окремого контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби України
капітан ОСОБА_2 як посадова особа структурного підрозділу прикордонного загону
не є належним відповідачем у даній справі, не може бути прийняте до уваги, з
огляду на те, що п. 7 ст. 3 КАС України визнає суб'єктом владних повноважень не
лише юридичну, а й фізичну особу.

Оскаржена постанова відповідає обставинам справи,
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бердянського прикордонного загону
(військова частина 1491) залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 09 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня виготовлення її тексту у
повному обсязі.

Головуючий
В.А. Стежко

Судді Л.М.
Нагорна

А.В.
Суховаров