Справа № 2-а-37/08
Суддя: Римар Г.М.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа № 2-а-37/2008р.

18 вересня 2008 року

Гусятинський
районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді - Римара Г.М.

суддів: Козяр Л.В.,

Лисюк І.О.

при
секретарі Перцовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин
адміністративну справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до управління праці та
соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації, Міністерства
фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України, Державного
казначейства України про зобов'язання виплатити недоплачені суми одноразової
щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовами до управління праці та соціального захисту
населення Гусятинської райдержадміністрації, Міністерства фінансів України,
Міністерства праці та соціальної політики України, Державного казначейства
України про зобов'язання виплатити недоплачені суми одноразової щорічної
грошової допомоги кожному з них як учаснику бойових дій за період з 2000 по 2007 роки у сумі 5 585,05 грн., а
ОСОБА_4 за 2007 та 2008 роки загалом в
сумі 2040, 30 грн.

В обґрунтування своїх
позовних вимог кожен позивач вказав, що вони є учасниками бойових дій, про що
свідчить відповідне посвідчення і відповідно до ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають право на
щорічне одержання до 05 травня разової грошової допомоги в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, мінімальна пенсія за віком відповідно до Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” у 2000 році становила
- 24,90 гривень, у 2001 році - 34,00 грн., у 2002, 2003 роках - 47, 30 грн., у
2004 році - 92,45 грн., у 2005 році - 332 грн., у 2006 році - 359 грн., у 2007
році - 410,06 грн., а у 2008 році, як
вказав в своєму позові ОСОБА_4, - 470
грн. Однак, їм виплачено щорічну разову грошову допомогу, як учасникам бойових
дій за період з 2000 по 2007 роки не в повному обсязі, а саме: у 2000, 2001
роках у розмірі по 40 гривень, у 2002 році - 80 гривень, у 2003 році - 90 грн.
у 2004 році - 120 грн., у 2005, 2006 роках по 250 грн., у 2007 - 280 грн., а
також в 2008 році позивачу ОСОБА_4 - 310
грн. Зменшення вказаних виплат позивачі вважають незаконними.

Також зазначили, що
рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6 - рп/2007 статтю
29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою був
встановлений до виплати фіксований розмір вказаної допомоги для учасників
бойових дій 280 грн. визнано неконституційною, тому вважають, що мають право на
одержання вищезазначених недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги та
просять зобов'язати відповідачів виплатити їм вищевказані недоплачені суми.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надіслали в суд заяви про розгляд
справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Від відповідача -
управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної
державної адміністрації в суд поступила письмова заява про розгляд справи без
їхньої участі, просять в задоволенні позовних вимог в повному об'ємі відмовити.

Представники
співвідповідачів Міністерства праці і соціальної політики України, Державного
казначейства України, Міністерства фінансів України, в судове засідання не
з'явились, хоча про
час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини
неявки суд не
повідомили.

Суд, розглянувши подані
позовні заяви, дослідивши письмові докази, наявні в

матеріалах справи, приходить до
наступного.

Встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є ветеранами війни-учасниками
бойових дій,

що підтверджується відповідними посвідченнями, і
мають право на
пільги, встановлені

законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій

Статтею 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що
щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога
в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до
ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне

страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового

мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом.

Розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначений ст.62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» і становить 410, 06 грн., а у 2008
році згідно ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких законодавчих актів України» для осіб, які втратили
працездатність становить з 1 січня 470 грн.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 як учасникам бойових дій у 2007 році до 5 травня мав становити - 410,06 грн.
х 5 = 2050,30 грн., а фактично
виплачено 280 гривень.

Крім того розмір щорічної разової грошової допомоги позивачу ОСОБА_4
як учаснику бойових дій
у 2008 році до 5 травня мав
становити - 470 грн. х 5 =
2350 грн., а фактично йому виплачено 310 гривень

Недоплата вищезазначених сум
одноразової щорічної допомоги
за 2007 рік зумовлена тим,
що п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» дія статті
12 Закону України «Про
статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
частині визначення розміру
виплати щорічної разової грошової допомоги на 2007 рік зупинена і ст.29 Закону України «Про Державний
бюджет України на
2007 рік» встановлений до
виплати фіксований розмір даної
допомоги, зокрема учасникам бойових дій - 280 грн.

Також
за 2008 рік позивачу ОСОБА_4 як учаснику бойових дій на підставі
постанови Кабінету Міністрів України №183 від 12 березня 2008 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»
та "Про жертви нацистських переслідувань» була виплачена
одноразова щорічна грошова
допомоги в розмірі, меншому, ніж передбачено Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України», а саме йому сплачено лише 310 грн. зазначеної допомоги.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи
гарантуються і

не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів,

не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип
верховенства

права, Конституція України
має найвищу юридичну силу, а закони та
інші нормативно -

правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Кожен громадянин України має право на соціальний захист (ст. 46
Конституції

України).

Виходячи з положень ст.ст. 8, 22, 46 Конституції України виплати щорічної
разової

грошової допомоги учасникам війни у Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії

їх соціального захисту" є соціальною гарантією і не можуть бути
скасованими, а також не

можуть бути звужені за їх змістом і обсягом при прийнятті нових законів
або внесенні змін

до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6 - рп/2007
статтю 29 та п.13 ст.71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними,
тобто такими, що суперечать нормам
Конституції України. У п. 5 вказаного
рішення Суду також закріплено принцип преюдиціальності даного рішення для судів
загальної юрисдикції при вирішенні ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального

захисту» права та пільги для учасників війни, встановлені раніше
законодавством України і

законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни

а нормативні акти
органів державної влади
і органів місцевого
самоврядування, які

обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є
недійсними.

Таким чином, суд
приходить до висновку,
що позивачі мають
право на

отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом
України «Про

статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Порядок виплати вказаної разової грошової допомоги визначається постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від 18 лютого 2004 року, яка передбачає, що
Міністерство фінансів України та Державне казначейство України забезпечують
щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці і соціальної політики
України для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірах
встановлених Законом України про державний бюджет України на відповідний рік і
для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту
населення. Такий же порядок
стосовно забезпечення виділення
зазначених коштів, вказаний і в
постанові Кабінету Міністрів України №183 від 12 березня 2008 року.

Статтею 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в
розмірах передбачених ст. ст. 12-16 зазначеного закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача ) пенсіонерам - за
місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином,
відповідальність за виконання Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
покладено на місцеві органи управління праці та соціального захисту
населення.

Отже, встановлення Законом
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постановою Кабінету
Міністрів України №183 від 12 березня 2008 року «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та "Про
жертви нацистських переслідувань» розміру виплат щорічної разової грошової
допомоги ветеранам війни на 2007 рік та 2008 рік відповідно, виходячи із обсягу
видатків, виділених на цю мету при формуванні показників державного бюджету,
обмежило обсяг прав даної категорії громадян, визначених Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Залишивши незмінним
зміст права на отримання щорічної разової грошової допомоги, Закон України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України звузили обсяг цього права, встановивши інший (менший) розмір
такої виплати і водночас фактично скасував конституційну гарантію забезпечення
належних умов існування ветеранів війни.

Реалізація особою права,
що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути
поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами
державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань не може бути прийняте судом до уваги.

Таким чином, судом не
приймаються до уваги письмові заперечення відповідача - управління праці та
соціального захисту населення Гусятинської райдержадміністрації на те, що
виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики України, як
головному розпоряднику бюджетних коштів, для перерахування їх місцевим органам
праці та соціального захисту населення на виплату щорічної разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» може здійснюватися лише за наявності бюджетного
призначення.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за
умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Поскільки представники управління праці та соціального захисту населення
Гусятинської РДА, Міністерства фінансів України наполягають на застосуванні
наслідків ч.1 ст. 100 КАС України, а клопотання про поновлення строку на
звернення до адміністративного суду позивачі не заявляли, суд приходить до висновку, що стягненню на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає лише невиплачена в повному
розмірі допомога за 2007 рік, тобто в межах річного строку давності,
передбаченого КАС України, оскільки початок перебігу строку давності стягнення
заборгованості по зазначених виплатах за 2007 рік почався з 31 грудня 2007 року
- з дня закінчення бюджетного року. Щодо позивача ОСОБА_4, який просить виплатити йому як учаснику бойових дій
спірні суми недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2007 рік та 2008 рік, в даному випадку, враховуючи
вищезазначене, його позовні вимоги повністю пред'явлені в межах, що не виходять
за встановлений строк давності.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що управління праці та
соціального захисту населення Гусятинської РДА є фактичним і належним
розпорядником державних коштів третього рівня і здійснює виплати щорічної
разової допомоги відповідно до ст. 17-1 ЗУ “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, суд вважає, що позови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6 слід задовільнити частково та зобов'язати дане управління виплатити
позивачам як учасникам бойових дій спірні суми недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2007 рік в
розмірі 1770,30 грн. (2050,30 грн. -
280 грн. отриманої допомоги), а позов ОСОБА_4
стосовно сум недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2007 та 2008 рік
задовільнити в повному обсязі та
зобов'язати згадане управління виплатити йому як учаснику бойових дій
спірні суми недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за вказаний період
в наступному розмірі : за 2007 рік в сумі
1770,30 грн. (2050,30 грн. - 280 грн. отриманої допомоги), а за 2008 рік в
сумі 2040 грн. (2350 грн. - 310 грн.
отриманої допомоги), що всього разом становить 3810,30 грн.

В позовах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики
України, Державного казначейства України відмовити.

На підставі наведеного,
ст.ст.3,8, 22, 46, 64, 95, 152 Конституції України, ст.ст. 12, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», ст.58 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України», рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6 -
рп/2007, керуючись ст.ст. 2,6, 9, 11, 24, 158 ч.1, 160, 161-163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ
:

Позови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовільнити частково.

Позов ОСОБА_4 стосовно виплати йому сум недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2007 та 2008 роки
задовільнити повністю.

Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної
адміністрації Тернопільської області виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 як учасникам бойових дій недоплачену щорічну разову
грошову допомогу за 2007 рік в сумі 1770 (одна тисяча сімсот
сімдесят) гривень 30 копійок.

Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної
адміністрації Тернопільської області виплатити ОСОБА_4 як учаснику бойових дій недоплачену щорічну разову
грошову допомогу за 2007 рік в сумі 1770 (одна тисяча сімсот
сімдесят) гривень 30 копійок та за 2008 рік
в сумі 2040 (дві тисячі сорок)
гривень, а всього - 3810 (три тисячі вісімсот десять) гривень 30 копійок.

В позовах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики
України, Державного казначейства України відмовити.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду може бути подана до Гусятинського районного суду
Тернопільської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

На постанову може бути
подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду
через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий підпис Г.М.Римар

Судді : підпис Л.В.
Козяр

підпис І.О.
Лисюк

З оригіналом вірно

Голова Гусятинського районного суду Г.М.Римар