Справа № 2а-36/07
Суддя: Кацаренко І.О.
Дата ухвалення: 2007-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-36 2007 рік
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007 року Новоазовський районний суд Донецької області:

у складі: головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Пічморзі О.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Новоазовську адміністративну справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування
постанови про накладення штрафу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом.

В обгрунтування заявлених вимог зазначала, що вона працює
на посаді начальника ОСОБА_2 з 26.09.2005 року.

Рішенням Новоазовського
районного суду від 11.04.2007 року у цивільній справі за позовом гр.ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, позивачка ОСОБА_4 була поновлена на роботі в ОСОБА_2 Новоазовської
райдержадміністрації на посаді головного
спеціаліста відділу контролю за правильністю призначення та виплати пенсій.

Державним виконавцем підрозділа
примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Донецької області була винесена постанова від 06.06.2007 р. №НОМЕР_1
про накладення на неї, ОСОБА_1, як на начальника ОСОБА_2, штрафу в розмірі 170
грн. за невиконання без поважних причин у встановлений держвиконавцем строк
рішення Новоазовського районного суду. Копія зазначеної постанови Управління
отримало 11.06.07 p., і, оскільки вона, начальник ОСОБА_2, з зазначеною
постановою не згодна, 21.06.07 р. звернулася до
суду з адміністративним позовом, яким просила скасувати постанову державного
виконавця №НОМЕР_1 від 06.06.07 р. про накладення на неї штрафу в
розмірі 170 грн..

У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги,
просила задовольнити їх. При цьому суду
пояснила, що згідно рішення районного суду від 11.04.2007 року гр.ОСОБА_4 підлягала
поновленню на посаді головного спеціаліста відділу контролю за правильністю призначення та виплати пенсій, який згідно наказу
начальника управління праці та соціального захисту населення від
28.09.06 р. № 19 був ліквідований з 01.12.2006 p., а сама ОСОБА_4 звільнена згідно п.1.ст.40 КЗпП України
з 30.11.2006 року. Тобто, на час прийняття рішення вказаної посади в управлінні
не існувало. Рішення в цій частині було не зрозумілим, тому вже 11.04.2007 року
управління в особі начальника звернулося до районного суду з заявою про
роз'яснення рішення суду. Ухвалою суду від 18.04.2007 року було надано роз'яснення,
яке фактично дублювало рішення. 12.04.2007 року управлінням була подана заява
про апеляційне оскарження вищевказаного рішення, а потім 03.05.07 року - подана
апеляційна скарга. Крім процесуальних дій,
які проводилися управлінням, негайне виконання рішення перешкоджалося умовами
зайняття та проходження державної служби, які встановлені законодавством про
державну службу. Так, Законом України «Про державну службу», Порядком
проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженим
постановою КМУ від 15.02.2002 р. № НОМЕР_2, Порядком проведення стажування
передбачено, що зайняття посад у державному органі та просування по службі
відбувається на умовах конкурсу чи стажування. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 має
технічну освіту за освітнім рівнем молодший спеціаліст, кваліфікація
«планування в будівництві», працювала в управлінні лише

2

на посадах, пов'язаних
з контролем та перевіркою призначення пенсій, для зайняття іншої посади в управлінні їй необхідно було пройти
стажування терміном до 2 місяців чи прийняти участь у конкурсі на заміщення
вакантної посади, процедура якого триває до 1 місяця. Така можливість їй була надана. Листами
від 12.04.07. №НОМЕР_3, віді 1.05.2007 р. № НОМЕР_5, від 24.05.2007 р. №НОМЕР_4 ОСОБА_4 були запропоновані
різні варіанти зайняття вакантних посад. ОСОБА_4 заяв щодо участі у конкурсі чи
проходження стажування не надала, обумовлюючи це уникненням непорозумінь у стадії апеляційного оскарження.
Про хід справи про поновлення на роботі ОСОБА_4
управління повідомляло державного виконавця листами від 08.05.2007 р.№НОМЕР_6 та від 05.06.2007 р. №НОМЕР_7

Тому, позивач вважає, що підстав у
відповідача щодо накладення на неї як посадової особи штрафних санкцій за невиконання без поважних
причин рішення районного суду від 11.04.2007 р. не було, оскільки для невиконання зазначеного рішення були
саме такі поважні причини,
про які вона повідомляла в своїх письмових повідомленнях ОСОБА_4 і відповідача. Позивач вживала всі
необхідні заходи, направлені на виконання рішення суду без порушень законодавства про державну
службу. Однак, в зв'язку з не бажанням самої ОСОБА_4 зайняти іншу посаду в управлінні, (а у рішенні
суду зазначалося, що управлінням був порушений порядок вивільнення працівників в частині
надання можливості зайняття іншої посади встановлений, ст..49-2 КЗпП України), рішення не виконувалося.

Належним чином повідомлений
відповідач про дату, час і місце розгляду справи (а.с.19), в суд не з'явився, при цьому не
повідомив суд про причину неявки, з заявою про розгляд справи у відсутність представника до суду не
звертався. Тому суд на підставі ч.4 ст.128 КАС України вважає за можливе
розглянути справу у відсутності відповідача, проти чого не заперечувала позивач у судовому засіданні.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач розпорядженням голови
Новоазовської райдержадміністрації №НОМЕР_7
призначена на посаду начальника ОСОБА_2 Новоазовської райдержадміністрації з 26.09.2005 року, що
підтверджується копіює розпорядження (а.с.20).

Згідно копії рішення Новоазовського
районного суду від 11.04.2007 року (а.с.21-22) ОСОБА_4 поновлена на роботі в ОСОБА_2 Новоазовської райдержадміністрації
на посаді головного спеціаліста відділу контролю за правильністю призначення та виплати пенсії.
Згідно копії наказу начальника ОСОБА_2 від 28.09.2006 р. № 19 відділ контролю за правильністю призначення
та виплати пенсії у
складі трьох штатних одиниць, в т.ч. головного спеціаліста, ліквідовано, у
зв'язку з чим ОСОБА_4 була звільнена з вказаної посади за п.1ст.40 КЗпП
України. Судом було встановлено,
що при скороченні ОСОБА_4 управлінням був порушений порядок вивільнення працівників
встановлений, ст..49-2 КЗпП України в частині надання пропозицій щодо заняття вакантних посад
в управлінні. Тому, після винесення рішення 11.04.07 року позивачем як керівником Управління, вживалися
заходи щодо пропозицій зайняття іншої посади в управлінні з урахуванням вимог ст.49-2 КЗпП
України, Закону України «Про державну службу», Порядку проведення стажування державних службовців.

Проаналізувавши вищеперелічені
письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов начальника ОСОБА_2 має бути задоволений,
оскільки, на думку суду, позивачем доведено, що негайне виконання рішення суду від 11.04.2007 року не
відбулося з-за чітко передбаченої
процедури призначення державного службовця - працівника Управління ОСОБА_4.

Так, ст.15 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що
прийняття на державну службу на посади третьої-сьомої категорій, згідно класифікації посад, здійснюється на
конкурсній основі. Порядок
проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що
затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, згідно пунктів 9-10 зазначеного
Порядку.., конкурс проводиться поетапно і
складається з таких етапів: публікація оголошення, яка відбувається не пізніше ніж за місяць до початку
конкурсу; прийом документів; проведення іспиту
та відбір кандидатів.

Крім того, суд вважає слушними пояснення
позивача у тій частині, що ОСОБА_4 Повинна була пройти конкурсний відбір у бідь-якому разі, оскільки не мала
повної вищої освіти та стажу
роботи на інших посадах в Управлінні крім посад, до компетенції яких

3

входили контроль та перевірка призначення пенсій,
оскільки абз.6 п.2.5Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних
службовців, затвердженого наказом Головного управління державної служби України №65 від 01.09.1999
року, «особи, що не мають відповідної освіти або стажу,
встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у
повному обсязі покладені на них завдання та обов'язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді
або допущені до її зайняття
за умови, якщо за результатами оголошеного на заміщення цих посад конкурсу неможливо підібрати кандидатуру, яка
відповідає встановленим вимогам освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня державного
службовця». Тобто, позивач як керівник державного органу не мав права виконати рішення суду
негайно без додержання певної процедури поновлення держслужбовця згідно рішення
суду. Дотримання цієї процедури позивач довів суду у тому числі і надісланням ОСОБА_4 Листів про наявність
вакансії і пропозиції пройти стажування або конкурсу (а.с.14-15,17).

Таким чином, суд приходить
висновку, що у позивача дійсно були поважні причини для невиконання в примусовому порядку рішення
Новоазовського районного суду від 11.04.2007 p., оскільки нею доведено, що вона як
керівник установи, вживала заходи, встановлені законодавством про працю та державну службу, якими
встановлені часові терміни і не могла виконати рішення суду негайно і тому суд вважає за
необхідне скасувати постанову держвиконавця ОСОБА_3 Головного управління юстиції у Донецькій області від
06.06.2007 р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 170 грн...

Керуючись
ст.ст.69,70,71,159,160,162,163,168 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про
виконавче провадження», Законом України «Про державну службу», Порядком проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від
15.02.2002 року №НОМЕР_2, Довідником типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних
службовців, затверджених наказом Головного
управління державної служби України №65 від 01.09.1999 року «Про Довідник типових професійних
характеристик посад державних службовців», суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення
штрафу.

Скасувати постанову державного
виконавця ОСОБА_3 №НОМЕР_8 від 06 червня 2007 року про накладення штрафу в
розмірі 170 гривень на ОСОБА_2 ОСОБА_1.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Новоазовський районний суд Донецької
області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення
постанови.