Справа № 22-а-9544/08
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-9544/08
Суддя 1-ї інстанції Перекупка
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.К.,
Білак С.В.,

при секретарі Безрукової В.М.

за участю сторін:
позивачаОСОБА_1

представник УПСЗН
Димитровської міської ради не з'явився,

представника ГУ ДКУ в Донецькій області
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Димитровської міської
ради на постанову Димитровського міського
суду Донецької області від 3 липня 2008 року
по справі № 2-а-28/08 за
позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення
Димитровської міської ради, Головного управління Державного казначейства
України в Донецькій області про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з заявою в
якій просив перерахувати щорічні виплати на оздоровлення і стягнути з
відповідача недоплачені суми на оздоровлення, відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” за період
2004-2007 роки.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 3
липня 2008 року по справі № 2-а-28/08 позовні вимоги задоволені частково. З відповідача на користьОСОБА_1стягнено заборгованість по
допомозі на оздоровлення за 2004-2007
рік у розмірі 6076 грн. 60 коп.

УПСЗН Димитровської міської ради з постановою суду не погодилось, подав апеляційну скаргу,
вважаючи, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та
матеріального права, просив рішення суду скасувати і прийняти нове, відмовивши
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих
заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову
суду треба скасувати, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно визначився, що відповідно до
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі Закон №3054-III), передбачена щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам
третьої групи - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
виплачувало позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірах, які були
встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. В подальшому виплати збільшились, згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомога в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту
прийняття постанови №836 встановлені нею розміри щорічної допомога на
оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України
неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався новий державний бюджет.

Виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України №3054-III
та Закони України Про державний бюджет
на 2004, 2005 та 2007 роки.

Як встановлено судом та
підтверджено довідкою відповідача,
позивачу було виплачено допомогу на оздоровлення у наступних розмірах: за 2004
рік-26,7 грн., за 2005 рік-26,7 грн., за 2007 рік-120 грн.

Таким чином, розмір
щорічної допомоги позивача за 2003-2005,
2007 роки з урахуванням дат виплат і
розміру мінімальної заробітної
плати на момент виплати складає за 2004 рік-1158 грн. 30
коп., за 2005 рік-1283, 3 грн., за 2007 рік-1880 грн., а всього 4321, 6 грн.

Вимоги про стягнення компенсації на оздоровлення за 2006
рік задоволенню не підлягають, так як
відповідно до п. 37 ст. 77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006
рік”, на 2006 рік зупинена дія абзацу 3
частини 4 ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплат
компенсації і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Таким чином
судова колегія вважає, що помилковим є рішення суду, в частині відмови стягнути з відповідача заборгованості
по допомозі на оздоровлення за 2006 рік,
тобто постанова прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Димитровської міської
ради на постанову Димитровського
міського суду Донецької області від 3 липня 2008 року по справі
№ 2-а-28/08 за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Димитровської міської ради, Головного
управління Державного казначейства України в Донецькій області про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення - задовольнити
частково.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 3
липня 2008 року по справі № 2-а-28/08 - скасувати.

Позов ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Димитровської міської ради,
Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення -задовольнити
частково.

Визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального захисту населення Димитровської міської ради стосовно
відмови у виплаті ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2004-2005 та 2007 роки у розмірі, встановленому
статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Димитровської міської ради за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення
за 2004, 2005, 2007 рік у розмірі 4321,
6 грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті та проголошений її
повний текст у судовому засіданні 8 жовтня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді:
Гаврищук Т.Г.

Білак С.В.