Справа № 22-а-8636/08
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач -
Головуючий у суду 1 інстанції - Шальєва В.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10
вересня 2008 року справа
№ 22-а-8636/08

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю
представників від позивача від відповідача

Горбенко К.П., Яманко В.Г.
Кірсановій М.В. не з'явився ОСОБА_1 -
за довіреністю

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Костянтинівської об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

09 червня 2008 року

у адміністративній справі

№
2-а-8501/08

за позовом

Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції Донецької області

До

фізичної особи ОСОБА_2

Про

стягнення заборгованості перед
бюджетом з податку з доходів фізичних осіб,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
в якому просив стягнути з відповідача
податковий борг з податку з доходів фізичних осіб у сумі 1026 грн. 45
грн., згідно п.п. 7.2. ст. 7 і ст. 14 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Постановою Донецького окружного
адлміністративного суду від 09 червня 2007 року у задоволенні позовних вимог
Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області до
фізичної особи ОСОБА_2 було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції послався на те, що оскільки відповідач на теперішній час
грошові кошти не отримав, то підстав щодо сплати податку з доходів фізичних
осіб не має. Таким чином, враховуючи норми Закону України «Про державні
гарантії відновлення заощаджень громадян України», а також той факт, що
об'єктом оподаткування в даному випадку є фактично не грошові кошти, що
зберігаються в банківській установі, а право на ці кошти, а на теперішній час
кошти, успадковані відповідачем, не можуть бути йому виплачені, тому такі
доходи підлягають оподаткуванню при їх виплаті, а не при отриманні права на
них.

Не погодившись з таким судовим рішенням, податковий орган подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також на ті
обставини, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
податкове зобов'язання громадянина є узгодженим та відповідачем у судовому
порядку не оскаржено.

Представник податкового
органу в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі,
просив їх задовольнити.

Відповідач в
судове засідання не прибув, про дату і час слухання справи був повідомлений
належним чином.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати з наступних підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,
що відповідач отримав спадкове майно у вигляді компенсаційного рахунку в
Костянтинівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» у загальній
сумі 20528 грн. 96 коп., успадковані грошові заощадження поміщені в період до
1992 року в установи Ощадбанку СРСР.

Згідно з приписом п.п. 5.3.1. п.
5.3 ст.
5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
(далі - Закон № 2181) платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних
за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У
відповідності до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону № 2181 узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею,
визнається сумою податкового боргу платників податків. Підпункт 6.2.2. пункту
6.2. статті вищезазначеного Закону передбачає, що податкові вимоги надсилаються платникам податків, які
самостійно подали податкові декларації,
але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені законом строки.

Так, заборгованість відповідача перед бюджетом утворилася на підставі
зроблених розрахунків суми податку, згідно якого ОСОБА_2 направлено податкове
повідомлення-рішення від 27.04.2007 року
№ /0-9230, яким зобов'язано відповідача сплатити суму податку з
доходів фізичних осіб, яке, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так
і під час апеляційного розгляду справи, не було визнано недійсним, нечинним чи
скасоване. Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо
недоведеності факту вчинення відповідачем правопорушення з огляду на те, що
предметом позову було визначене стягнення суми заборгованості на користь
держави, а не визнання недійсним рішення податкового органу. Колегія суддів
вважає недопустимим зміну у спірних правовідносинах фактичного статусу позивача
на відповідача.

У матеріалах справи відсутні докази
сплати відповідачем податкового боргу, а також оскарження рішення податкового
органу в адміністративному чи судовому порядку. Такі докази не були надані
відповідачем і на час апеляційного розгляду справи. Наявність
заборгованості відповідача перед
бюджетом у сумі 1026, 45 грн., підтверджена позивачем у справі.

На підставі вищенаведеного,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права, тому позовні вимоги податкового органу
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Костянтинівського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Костянтинівської об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову Донецького окружного адміністративного суду
від 09 червня 2007 року задовольнити.

Скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду Донецької області від 09 червня 2007 року у справі
№ 2 “а”8501/08 за позовом
Костянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі
Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу в сумі 1026, 45 грн.

Позов Костянтинівського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
місцевого бюджету заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 1026, 45 грн. на бюджетний рахунок № 0058 одержувача УДК у м.
Костянтинівка, код платежу 11011100, банк ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016,
ЕДРПОУ 34686631.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий Г.М.Міронова

Судді В.Г.Яманко

К.П.Горбенко