Справа № 22-а-3805/08
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22-а-3805/08 Головуючий суддя суду 1 інстанції
суддя - доповідач Бабенко К.А.,
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К
Р А Ї Н И

25 вересня 2008 року м.
Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді Бабенка К.А.,

суддів: Дурицької О.М.,

Межевича М.В.,

при секретарі Ревуцькій А.О.,

розглянувши в судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Вищої ради юстиції України на Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2007
року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради юстиції
України про визнання протиправним та скасування Рішення Вищої ради юстиції
України № 453 від 06.06.2007 "Про внесення подання до Верховної Ради
України про звільнення ОСОБА_1з посади судді Подільського районного суду м.
Києва за порушення присяги",

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного
суду м. Києва від 25 вересня 2007 року адміністраивний позов задоволено.

Не погоджуючись
з прийнятим рішенням Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить
оскаржувану Постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у
судовому засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення Позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, з 1989
року Позивач працює суддею Подільського районного суду міста Києва.

Постановою
Верховної Ради України від 23.09.1999
обраний безстроково суддею цього ж суду. Має третій кваліфікаційний клас
судді.

06.06.2007
Відповідачем розглянуто пропозицію щодо прийняття рішення про внесення подання
до Верховної Ради України про звільнення Позивача з посади судді Подільського
районного суду м. Києва за порушення присяги.

Відповідно до п.
5 ст.126 Конституції України та п.5 ст.15 Закону України "Про статус
суддів" від 15.12.1992 № 2862 (далі - Закон № 2862), суддя звільняється з
посади органом, що його обрав або призначив, у разі порушення суддею присяги.

Згідно ст. 16 Закону України
"Про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді
Верховною Радою України" від 18.03.2004 № 1625 (далі - Закон № 1625),
суддя, обраний безстроково, звільняється з посади Верховною Радою України за
поданням Вищої ради юстиції у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 126
Конституції України.

Відповідно до
частини другої ст.17 Закону № 1625, ініціювання питання про звільнення суддів з
підстав, передбачених пунктами 4 і 5 частини п'ятої статті 126 Конституції
України, відбувається в такому порядку:

1) відповідна
кваліфікаційна комісія суддів, Вища рада юстиції розглядають та перевіряють
звернення Комітету Верховної Ради України, депутатські звернення, звернення
Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, звернення інших посадових
осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування, громадян,
якщо в них містяться відомості про наявність підстав для звільнення судді,
передбачених пунктами 4 і 5 частини п'ятої статті 126 Конституції України;

2) відповідна
кваліфікаційна комісія суддів або член Вищої ради юстиції вносить до Вищої ради
юстиції пропозиції про прийняття подання про звільнення судді;

3) Вища рада
юстиції розглядає пропозицію про звільнення судді в порядку, передбаченому
законом;

4) Вища рада
юстиції вносить подання про звільнення судді до Верховної Ради України.

Згідно частини
першої ст. 32 Закону України "Про Вищу раду юстиції" від 15.01.1998 №
22/98, питання про звільнення судді з підстав, передбачених пунктами 4 - 6
частини п'ятої статті 126 Конституції України, Вища рада юстиції розглядає
після надання кваліфікаційною комісією відповідного висновку або за власною
ініціативою.

Підставою для
розгляду пропозиції щодо прийняття подання про звільнення Позивача стало
скасування на протязі 2002 - 2005 років 15 вироків і постанов у кримінальних
справах і однієї постанови у адміністративній справі, прийнятих Позивачем,
який, таким чином, допустив несумлінність при відправлені правосуддя, що
потягло за собою порушення прав і законних інтересів громадян та тим самим
порушив присягу судді.

Відповідно до
частини другої ст. 31 Закону № 2862, скасування або зміна судового рішення не
тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у
винесенні цього рішення, якщо при цьому не було допущено навмисного порушення
закону чи несумісності, що потягло за собою істотні наслідки.

Відповідачем не
надано належних доказів, які б доводили допущення Позивачем навмисного
порушення закону чи несумісності, що потягло за собою істотні наслідки, а тому
незаконно прийнято Рішення про направлення подання до Верховної Ради України
про його звільнення з посади.

Допущені
Позивачем помилки, при розгляді справ, у яких скасовані судові рішення, не
потягли за собою порушення прав і законних інтересів громадян, оскільки усунені
апеляційною та касаційною інстанціями.

Крім того,
протягом всього строку роботи на посаді судді Позивач жодного разу не
притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до
ст. 31 Закону № 2862, суддя притягується до дисциплінарної відповідальності за
вчинення дисциплінарного проступку, а саме за порушення обов'язків, вказаних у
статті 6 цього Закону.

Згідно ст. 6
Закону № 2862, судді зобов'язані при здійсненні правосуддя дотримувати
Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об'єктивний
розгляд судових справ з дотриманням встановлених законом строків.

Відповідно до
ст. 10 Закону № 2862, вперше призначений суддя в урочистій обстановці приймає
присягу такого змісту: "Урочисто чесно і сумлінно виконувати обов'язки
судді, здійснювати правосуддя, підкоряючись тільки закону, бути об'єктивним і
справедливим".

Беручи до уваги
викладені вище норми Закону № 2862, колегія суддів дійшла висновку, якщо суддя
приймаючи присягу зобов'язується здійснювати правосуддя, підкоряючись тільки
закону, тобто дотримуватись своїх прямих обов'язків, визначених ст. 6 цього
Закону, за порушення яких передбачено притягнення до дисциплінарної
відповідальності, то їх порушення є саме порушенням присяги, тобто звільнення з
посади судді за порушення присяги є дисциплінарним стягненням.

Відповідно до
частини сьомої ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних
принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно
часини першої ст. 147 Кодексу законів про працю, за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів
стягнення:

1. догана;

2. звільнення.

Відтак,
звільнення особи за будь-які порушення, без її згоди, як за аналогією
зазначеного Кодексу так і природньо є дисциплінарним стягненням.

Відповідно до
пункту першого ст. 36 Закону № 2862, п. 5 ст. 100 Закону України "Про
судоустрій України" від 07.02.2002 № 3018, дисциплінарне стягнення до
судді застосовується не пізніше шести місяців після виявлення проступку, не
рахуючи часу тимчасової непрацездатності судді або перебування його у
відпустці.

Як вбачається з
матеріалів справи, а саме з оскаржуваного Рішення, Відповідачу стало відомо про
проступок Позивача 15 лютого 2006 року, тобто в день надходження пропозиції
члена Вищої Ради Юстиції Кузьміна P.P. щодо
прийняття Рішення про внесення до Верховної Ради України подання про звільнення
ОСОБА_1з посади судді Подільського районного суду м. Києва, оскаржуване ж
Рішення розглянуто лише 06.06.2007, тобто після спливу шести місяців з дня
виявлення проступку.

Зважаючи на
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга
залишається без задоволення, а Постанова Дарницького
районного суду м. Києва від 25 вересня 2007 року - без змін.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Вищої ради юстиції України залишити без задоволення, а Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня
2007 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення її
в повному обсязі.

Ухвалу складено
у повному обсязі 29.09.2008.

Головуючий суддя К.А. Бабенко

Судді: О.М. Дурицька

М.В. Межевич