Справа № 22а-1358/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22-а-1358-08 р. Головуючий суддя у
категорія статобліку - 24 інстанції - Ніколаєва І.К
ПОСТАНОВА

Іменем
України

03 червня 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача)

суддів Поплавського
В.Ю.,

Стежко В.А.

при секретарі
Фірсік Д.Ю.

за участі: позивача ОСОБА_1 та представників відповідача
- Петрова В.В., Сілкіної Л.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської
райдержадміністрації Дніпропетровської області
на постанову Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської області
від 29 серпня 2007 року

у
адміністративній справі № 2а-33/07 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту
населення в смт. Петропавлівка Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області про стягнення коштів на оздоровлення,
-

в с т а н о в и л а

У серпні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення в
Петропавлівської райдержадміністрації
Дніпропетровської області, в якому посилаючись на порушення відповідачем
його права, як учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС другої категорії,
отримувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних зарплат
відповідно ст. 48 "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №
796-ХІІ право, просив стягнути на його користь з відповідача недоплачену у
період з 2003 р. по 2007 р. суму грошової допомоги на оздоровлення у розмірі
8130,00 грн., оскільки виплати відповідачем за вказаний період здійснювалися не
в повному обсязі.

Постановою
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 29 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. З Управління
праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації
Дніпропетровської області стягнуто на користь позивача щорічну грошову допомогу
за період з 2003 р. по 2006 р. у сумі 5849,90 грн., в частині стягнення
несплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2007 рік відмовлено. Крім того, з
відповідача судом стягнуто витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в сумі 1,5 грн.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління праці та соціального
захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської
області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному
обсязі та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи та вимоги
апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Позивач
своїм правом на подання заперечень проти апеляційної скарги не скористувався,
але в судовому засіданні проти задоволення апеляції відповідача заперечував та
просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи із наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС
другої категорії.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення в смт. Петропавлівка
Петропавлівської райдержадміністрації
Дніпропетровської області в смт.
Петропавлівка Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС другої категорії.

Відповідно статті ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 року № 796-ХІІ щорічна допомога учасникам другої категорії
виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, при цьому, розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (абзац 7 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Із змісту ст.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону №
796-ХІІ.

Зокрема, розмір мінімальної заробітної плати, відповідно до Закону України
№ 1766-ІІІ від 01.06.2000 р. був встановлений з 1 липня 2000 року у розмірі 118
грн. на місяць. Законом України № 2896-ІІІ від 13.12.2001 р. розмір мінімальної
заробітної плати з 1 січня 2002 року встановлений у розмірі 140 грн. на місяць,
а з 1 липня 2002 р. у розмірі 165 грн.
Законом України від 26.12.2002 р. № 372-ІV розмір мінімальної заробітної
плати встановлений з 1 січня 2003 р. у розмірі 185 грн. на місяць, а з грудня
2003 р. встановлений у розмірі 205 грн. Законом України № 1344- ІV від
27.11.2004 р. розмір мінімальної заробітної плати з 1 вересня 2004 р.
встановлений у розмірі 237 грн. на місяць, а з 1 січня 2005 р. Законом України
№ 2285- ІV від 23.12.2004 р. розмір мінімальної заробітної плати був
встановлений у розмірі 262 грн., з 01 квітня 2005 р. - в розмірі 290 грн.,
з 1 липня 2005 р. - 310 грн., з 1 вересня 2005 р. - 332 грн. Законом
України № 3235-ІV від 20.12.2005 р. розмір мінімальної заробітної плати
встановлений з 1 січня 2006 року у розмірі 350 грн. на місяць, з 1 липня 2006
р. в розмірі 375 грн.

Вищенаведені нормативні акти свідчать про те, що розмір мінімальної заробітної
плати зростав кожен наступний рік, а то й по двічі, тричі на рік. При цьому,
вказані Закони не містили обмежень щодо застосування статті 48 Закону №
796-ХІІ. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в
наступному до 2006 року будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає не
Постанова КМУ № 836, а саме стаття 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України №
1766-ІІІ від 01.06.2000 р., № 2896-ІІІ від 13.12.2001 р., № 372-ІV від
26.12.2002 р., № 380-ІV від 26.12.2002 р., № 1344- ІV від 27.11.2004 р. № 2285-
ІV від 23.12.2004 р. та № 3235- ІV від 20.12.2005 р.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої
інстанції правильно визнав право позивача на отримання грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за період 2003-2005 р.р., з
урахуванням розміру мінімальної зарплати на відповідний період та рік.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення про
недоотриману ним суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік, суд першої
інстанції не прийняв до уваги та не надав належної оцінки тому, що дію абзацу
другого частини четвертої статті 48 Закону № 796-ХІІ було зупинено на 2006 рік
в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV.

Однак, враховуючи те, що дану норму не було скасовано або визнано неконституційною,
колегія суддів вважає, що в цій частині постанова суду підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в цій
частині у зв'язку з відсутністю правових підстав для стягнення на його користь
грошової допомоги на оздоровлення за 2006 рік саме з урахуванням розміру
мінімальної зарплати.

При
розрахунку суми недоплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за
період 2003-2005 р.р., колегія суддів приймає до уваги дати його звернення до
відповідача с заявами про виплати допомоги, розмір мінімальної заробітної плати
на час звернення позивача, а також суму допомоги, отриманої ним у період
2003-2005 р.р., що складає загальну суму недоплаченої допомоги на оздоровлення
у розмірі 3949,90 грн., яка повинна бути стягнута на користь позивача.

Крім того, скасуванню підлягає постанова суду першої інстанції і в частині
стягнення з відповідача, у не звісно на чию користь, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 1,50 грн.,
що взагалі не передбачено нормами КАС України.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 в задоволені
позову в частині стягнення несплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2007
рік - ні відповідач ні позивач по справі не оскаржують, а тому апеляційний суд
керуючись вимогами ст.195 КАС України не вважає за можливе переглядати рішення
суду в тій частині, з якою позивач та відповідач погодилися.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області - задовольнити
частково.

Постанову Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської області
від 29 серпня 2007 року скасувати
в частині стягнення Управління
праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації
Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1
суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2006
рік та стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації
Дніпропетровської області витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської
райдержадміністрації Дніпропетровської області про стягнення на його користь суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік - відмовити.

Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської
області на користь ОСОБА_1 недоплачену
суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005 р.р. у розмірі 3949,90
гривень.

В іншій частині постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2007 року - залишити без змін

Постанова
суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складення її повного тексту

Повний
текст постанови складено 09 червня 2008 року

Судді

Копія
відповідає оригіналу. Суддя