Справа № 22а-7613/08
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-7613/08
суддя у 1-ій
категорія статобліку - 46
інстанції - Мусієнко Н.М..
(справа № 2а-85/2008)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого Стежко
В.А.,

суддів Нагорної
Л.М., Суховарова А.В.,

при секретарі Хоменко
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2008р. у справі
№2а-85/2008 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про
стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2008 року ОСОБА_1.
звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення
недоотриманих сум щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 1999-2007 роки
в сумі 9614,60грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС I
категорії, інвалідом ІІ групи, тому має право на щорічну допомогу на
оздоровлення у відповідності до ст. 48 Закону України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної адміністрації
Запорізької міської ради за 1999-2007 роки виплатило позивачу допомогу в сумі
520грн. замість належних 10134,80грн., а тому позивач просив стягнути
недоплачену суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення 9 614,60грн.

Постановою Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 04 червня 2008 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Апелянт
посилається на те, що Кабінет міністрів України не уповноважений визначати
розмір допомоги на оздоровлення. Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 року визнано неконституційним положення Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення виплати щорічної допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обґрунтованість оскарженої постанови в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1. має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС I категорії, інвалідом ІІ групи, що
підтверджується посвідченням, виданими Запорізькою обласною державною
адміністрацією (а.с. 10), та користується пільгами, встановленими Законом
України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З
урахуванням наведених обставин як учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС І категорії, інвалід ІІ групи позивач мав право на отримання
одноразової допомоги за 1999-2005 роки у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат згідно ст. 48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З
огляду на те, що позивач звернувся з позовом про стягнення недоотриманих сум
допомоги на оздоровлення за 1999-2006 роки лише у березні 2008 року, районний
суд прийшов до правильного висновку про відмову в позові у зв'язку з пропуском
позивачем річного строку звернення до суду, оскільки відповідач наполягав на
відмові у позові у т.ч. з цих підстав (а.с. 12).

Крім
того, Законом України №3235-IV від 20.12.2005 року «Про державний бюджет на
2006 рік» дію ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» було зупинено на
2006 рік у частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати. Цей закон не визнано неконституційним, він є
чинним, а тому районний суд обґрунтовано відмовив у позові про стягнення
допомоги за 2006 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

У
травні 2007 року відповідач виплатив допомогу на оздоровлення позивачу в
розмірі 120грн., передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від
12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає її виплату в
меншому розмірі, ніж встановлено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає
Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007
року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою
зупинено на 2007 рік дію абзацу четвертого частини четвертої статті 48 Закону
України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати.

З урахуванням наведеного після
прийняття 09.07.2007 року рішення Конституційним Судом України, відповідач
повинен був здійснити перерахунок та виплату допомоги позивачу у відповідності
до ст. 48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» до кінця поточного року.

Районний
суд на цю обставину уваги не звернув, тому оскаржену постанову слід скасувати в
частині відмови в стягненні на користь позивача допомоги на оздоровлення за
2007 рік та задовольнити позов в цій частині.

На
момент нарахування допомоги позивачу розмір мінімальної заробітної плати склав
420грн., тому на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума грошової
допомоги за 2007 рік в розмірі: (420грн.×5)-120грн.= 1980грн.

В
решті оскаржену постанову слід залишити без змін.

Керуючись
п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 04 червня 2008р. в частині відмови в стягненні
недоплаченої суми грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік скасувати.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької
міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму
грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1980грн.

В решті оскаржену постанову
залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її у повному обсязі.

Головуючий
В.А. Стежко

Судді Л.М.
Нагорна

А.В.
Суховаров