Справа № 22-а-1149/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-1149/08 р.
Головуючий у першій інстанції: Калашник С.І.
Доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Коваля М.П., Маслія В.І.

при
секретарі: Бадріашвілі
К.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 10 квітня 2007 року у справі за їх позовом до
Чорнобаївської районної державної адміністрації, Лихолітської сільської ради
Чорнобаївського району про прийняття
рішення щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки в межах
земельної частки (паю), але не більше встановлених норм для ведення особистого
селянського господарства, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з
адмінпозовом до Чорнобаївської районної державної адміністрації, Лихолітської
сільської ради Чорнобаївського району
про прийняття рішення щодо безоплатної передачі у власність земельної
ділянки в межах земельної частки (паю), але не більше встановлених норм для
ведення особистого селянського господарства.

Постановою Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 10 квітня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивачі
подали апеляційні скарги, в яких просять апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою
задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення. Зазначають, що постанову винесено з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно
до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі в грудні місяці 2006 року звернулися до Чорнобаївської районної
Державної адміністрації з письмовими заявами
з проханням надати їм у приватну власність земельні ділянки сільськогосподарського
призначення - пай розміром до 2 га в єдиному спільному земельному масиві, як
працівникам соціальної сфери с. Лихоліти Чорнобаївського р-ну Черкаської
області.

Не отримавши на подані ними заяви
належної відповіді, позивачі звернулись до суду з даним позовом за захистом
порушеного, на їх думку, права.

Згідно Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України, щодо надання земельних ділянок
працівникам культури ,освіти та охорони здоров'я, що проживають в сільській
місцевості»; Закону України «Про освіту», працівники державних та комунальних
закладів, підприємств культури, освіти, охорони здоров'я, що проживають в
сільській місцевості та їх пенсіонери, мають право на безоплатне одержання у
власність земельної ділянки в межах земельної частки (паю) із земель
сільськогосподарського підприємства чи установи організації, що приватизуються,
або земель запасу чи резервного фонду, але не більше норм безоплатної передачі
земельних ділянок громадянам, встановлених законом для ведення особистого
селянського господарства .

Виходячи з положень ст. 5 Закону
України «Про особисте селянське господарство», для ведення особистого
селянського господарства передаються земельні ділянки не більше -2,0 га. Розмір земельної ділянки, нижче межі
якого не можна надавати у власність громадянам, - не визначено.

Норма безоплатної передачі
земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства
складає - не більше 2.0 га (ст.121 ЗК України).

Згідно розпорядження голови
Чорнобаївської районної державної адміністрації № 39 від 23.02.2007 року,
зареєстрованого за № 5/325 від 16 березня 2007 року в районному відділі юстиції
- затверджено граничний розмір безоплатної передачі громадянам земельних
ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної
власності в адміністративних межах Лихолітської сільради - 0,50 га.

Згідно письмової довідки за № 238
від 16.03.2007 року, виданою Лихолітської сільрадою, на території сільської
ради відсутні державні, комунальні підприємства, організації та установи, які
приватизовуються, або приватизовувались, що унеможливлює задовольнити позовні
вимоги позивачів у відповідності до доповнень внесених законодавцем до ч. 4 ст.
57 Закону України «Про освіту», та п.8 розділу 10 перехідних положень
Земельного кодексу України.

На території сільської ради,
резервний фонд для працівників соціальної сфери у відповідності до вимог Указу
Президента України від 12.04.2000 року не формувався, вільних земель для
задоволення вимог позивачів на території сільської Ради не має.

Згідно наданої в судове засідання
довідки сільським головою за № 235 від 16.03.2007р. в межах села - перебуває
лише 48,8 га орної землі із земель запасу якою може розпоряджатись сільська
рада, а решта земель запасу та резервного фонду, які перебувають за межами
населеного пункту - належать районній Державній адміністрації.

З даної кількості земель сільрада с.
Лихоліти може виділити позивачам за їх бажанням лише по 0,50 га, як особам ,що
бажають вести особисте селянське господарство на що останні категорично
заперечують.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що виділити позивачам земельні ділянки у тому розмірі, в якому вони
вимагають не можливо так, як в наявності мається - 201,29 га ріллі земель
державної власності - розрахованих по 0,50 га. на всіх жителів, що мешкають на
території Лихолітської сільради, тому враховуючи наявні можливості та
відсутність на території Ради підприємств, установ організацій, що
приватизуються і за рахунок яких можна було б у відповідності до Закону України
«Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України, щодо
надання земельних ділянок працівникам культури, освіти, охорони здоров'я, що
проживають в сільській місцевості» - можна було б виділити позивачам земельні
ділянки, лише по 0,50 га, як особам за зверненням для ведення особистого
селянського господарства.

Апеляційна інстанція знаходить
такий висновок суду першої інстанції правомірним, так як не можливо надати
позивачам земельні ділянки, які вони вимагають, через відсутність в натурі
такої кількості землі щоб виділити кожному з жителів села по 0,2 га.

Проте судова колегія вважає за
необхідне відмітити, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував
зміст заяв позивачок, відповідно до яких вони просили надати у приватну
власність сільськогосподарського призначення земельну ділянку - пай в єдиному
спільному земельному масиві власників (соціальна сфера) землі села Лихоліти.

Тобто позивачі не просили
надати земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства, як того вимагає земельне законодавство, а
просили надати земельний пай (це різні призначення та види земель).

Суд
першої інстанції не дав належної оцінки заявам позивачок, проте це не мало
наслідком неправильне вирішення спору, а тому колегія суддів не вбачає підстав
для скасування оскаржуваної постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської
області.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України (далі Кодекс), земельні
відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими актами.

Таким чином, колегія суддів приходить до
висновку, що в задоволенні позову відмовлено правомірно. По-перше, належним
чином оформленого звернення до відповідача з приводу надання земельної ділянки
для ведення особистого селянського господарства не надходило, по-друге, не
можливо надати позивачам земельні ділянки, які вони вимагають, через
відсутність в натурі такої кількості землі щоб виділити кожному ж жителів села
по 0,2 га, по-третє, жодних порушень з боку відповідача Конституції України,
земельного законодавства та інших законів України чи підзаконних актів при
здійснення своїх повноважень допущено не було.

Колегія суддів
знаходить, що при вирішенні даного спору Чорнобаївським районним судом
Черкаської області
було правильно застосовано норми матеріального та процесуального
права та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому
апеляційна інстанція виходить з того, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо не належного обґрунтування позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про правомірність дій відповідача та
правильне застосування при цьому норм чинного законодавства. Отже, судова
колегія не вбачає в діях відповідача
порушень прав апелянта, не встановивши правових обставин для скасування рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не вбачається. За таких підстав апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 10 квітня 2007 року у справі за їх позовом до
Чорнобаївської районної державної адміністрації, Лихолітської сільської ради
Чорнобаївського району про прийняття
рішення щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки в межах
земельної частки (паю), але не більше встановлених норм для ведення особистого
селянського господарства, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та стягнення моральної шкоди - підлягає
залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 9, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційних скарг ОСОБА_1і таОСОБА_2-
відмовити.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10
квітня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді: