Справа № 22-а-2097/08
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Довгополова О.М.,

суддів: Любашевського В.П., Носа С.П.

при секретарі: Каблаку Т.П.

за участю осіб:

від позивача -ОСОБА_1.,ОСОБА_2;

від відповідача - ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові справу

за апеляційною скаргою - ФОП ОСОБА_1

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26.09.2007 року у справі
№ 2-а-67/07

за позовом ФОП ОСОБА_1

до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської
області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та ін., -

Суддя у І-й інст. - Юрчук М.І. Рівненський окружний адміністративний
суд Справа № 2-а-67/07 Суддя-доповідач
- Довгополов О.М.

22-а-2097_08.doc Реєстр . .08

Справа № 22-а-2097/08 Рядок статзвіту № 36

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.09.2007
року відмовлено у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Кузнецовської
об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області визнання
нечинними податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, прийнятих Кузнецовською об'єднаною державною податковою
інспекцію.

№ № /2 від 26 липня 2007 р. про донарахування податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 63863 грн. та 33461,5 грн.
застосованої штрафної (фінансової) санкції;

№ /2 від 26 липня 2007 р. про донарахування податкового
зобов'язання з прибуткового податку з
громадян в сумі 31133 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /2 від 26.07.2007 р., яким застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 17280 грн.; № /0 від 06.04.2007 р., яким застосовано
штрафні (фінансові) санкції в сумі 1167909,5 грн. повністю з моменту їх
прийняття; податкове повідомлення-рішення

№ /2 від 26 липня 2007 р. про донарахування податкового
зобов'язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 660,47 грн. та
1320,94 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, визнати нечинним в
частині донарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 143,00 грн. та
286,00 застосованої штрафної (фінансової) санкції.

Постанову оскаржила позивач з підстав, наведених у скарзі, просить частково
скасувати постанову суду та визнати нечинними податкові повідомлення-рішення та
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкіцій Кузнецовської
об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області:№ /2
від 26 липня 2007 р. про донарахування
податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 63863 грн. та
33461,5 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції; № /2 від 26
липня 2007 р. про донарахування податкового зобов'язання з прибуткового податку з громадян в сумі 31133
грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /2
від 26.07.2007 р., яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17280
грн.; № /0 від 06.04.2007 р., яким застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 1167909,5 грн. повністю з моменту їх прийняття; податкове
повідомлення-рішення № /2 від 26 липня 2007 р. про донарахування
податкового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників в сумі
660,47 грн. та 1320,94 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, визнати
нечинним в частині донарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 143,00
грн. та 286,00 застосованої штрафної (фінансової) санкції.

В поданих запереченнях на скаргу відповідач просить залишити скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія
суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" №727/98 від 03.07.98р., в редакції Указу Президента від
28.06.99р. №746/99 (далі по тексту судової постанови - Указ-727) спрощена
система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, в тому числі і для
суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Як вбачається із матеріалів справи (акту перевірки, пояснень позивача у
позові, заперечення відповідача на позов, інформації Володимирецького центру
зайнятості (а.с.б5) станом на 23.01.2006р. у трудових відносинах з ОСОБА_1, як суб'єктом підприємницької діяльності перебувало 11
найманих працівників.

Ні позивач, ні її представник не заперечують проти
жодного із найманих працівників, окрім громадянки ОСОБА_5

Позивач вважає, щоОСОБА_5 фактично до роботи приступила
24 січня 2006 року, що стверджується витягом із трудової книжки (а.с.20),
табелем обліку робочого часу (а.с.19); договором про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність від 24 січня 2006 року (а.с.31); листом та копією
наказу ДП "Партнер" (а.с.70-71)

Проте така думка позивача та її представника є помилковою.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу законів про працю України (надалі
по
тексту судової постанови - КЗпП), працівники реалізують
право на працю шляхом укладання трудового договору.

За змістом статті 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи
фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену
цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа
зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови
праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Законодавець, доповнивши КзПП статтею 24-1, визначив, що у разі укладення
трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у
тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі
зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством
праці та соціальної політики України.

Міністерство праці та соціальної політики України своїм наказом N 260 від
08.06.2001р. затвердило Форму трудового договору між працівником і фізичною
особою (далі по тексту постанови - Форма договору) та Порядок реєстрації
трудового договору між працівником і фізичною особою (далі по тексту постанови
- Порядок-260). Даний наказ зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27
червня 2001р. за N 554/5745.

Згідно із пунктом 2 Порядку-260 укладений у письмовій формі трудовий
договір між працівником і фізичною особою фізична особа повинна подати на
реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий
строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи.

Проведеним правовим аналізом норм КзПП, Порядку-260 та трудового договору
(а.с.46, 52, 66) між працівником і фізичною особою, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 (далі по тексту постанови - трудовий договір) суд констатує, що дата
підписання такого трудового договору, як істотної ознаки трудової угоди, є 18
січня 2006 року, оскільки трудовий договір (пункт 8) набирає чинності з моменту
його підписання або з дати, визначеної сторонами у договорі, але не пізніше дня
фактичного допущення працівника до роботи. А оскільки у трудовому договорі
сторони будь-яких інших дат набрання його чинності не визначали, то саме з
моменту його підписання він набирає чинності. Підписаний трудовий договір 18
січня 2006 року (пункт 15).

Відтак, з цієї дати визначається момент укладення трудової угоди з метою
подальшого дотримання сторонами угоди визначених законодавчими та підзаконними
нормативними актами строків.

Пунктом 9 трудового договору визначено, що він повинен бути зареєстрований
фізичною особою у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у
тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи.

Саме на фізичну особу покладений такий обов'язок щодо реєстрації трудового
договору, і саме вона (фізична особа) зобов'язана подати до центру зайнятості
цей договір.

Як вбачається із трудового договору (пункт 16), він був зареєстрований
Володимирецьким районним центром зайнятості 23 січня 2006 року за номером 659.

Лише після такої дії фізичні особи роблять записи до трудових книжок
працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до
укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в
установленому порядку в державній службі зайнятості (пункт 2.20-1 Інструкції
про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом
Мінпраці, Мін'юсту України, Мінсоцзахисту від 29.07.1993р. №58 та
зареєстрованій у Мін'юсті України 17.08.1993р. за № 110 з подальшими змінами та
доповненнями).

Таким чином, суд констатує, що фактичним допущенням найманого працівника до
виконання роботи, обумовленої трудовим договором, є 23 січня 2006 року.

З огляду на зазначене, в судовому засіданні підтверджується факт наявності
трудових відносин на протязі року із 11 працівниками.

За змістом пункту 5 Указу-727 у разі порушення вимог, установлених статтею
1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду
(кварталу).

Оскільки факт порушення мав місце у січні 2006 року (І квартал), то позивач
зобов'язаний здійснювати підприємницьку діяльність із II кварталу 2006 року на
загальній системі оподаткування.

Згідно загальної системи оподаткування, обліку та звітності, що регулюється
розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з
громадян" № 13-92 від 26.12.1992р. із змінами та доповненнями (далі по
тексту постанови - Декрет 13-92), суб'єкт підприємницької діяльності подає до
податкового органу за місцем проживання податкову декларацію за наслідками
звітного кварталу, наступного за тим, в якому виникло перевищення кількості
осіб, які перебувають у трудових відносинах з суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою.

Податкового повідомлення-рішення №/2 від 26 липня 2006 року
(а.с.23).

Як вбачається із оспорюваного податкового повідомлення-рішення
№/2 від 26 липня 2006 року, податковим органом позивачу визначено
суму податкового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників на суму
1981грн.41коп. (за основним платежем - 660,47грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 1320,94грн.).

Прийняття цього податкового повідомлення-рішення є наслідком допущеного
позивачем порушення вимог податкового законодавства, а саме.

Перевіркою встановлено, що
підприємецьОСОБА_1. використовувала у своїй діяльності 17 найманих працівників,
трудові угоди з якими заключені і зареєстровані у Володимирецькому районному
центрі зайнятості, про що останній повідомив податковий орган своїм листом №173
від 06.03.07р. (а.с.65).

В процесі здійснення перевірки в частині правильності надання пільг та
наявності документів, що надають право па пільги, працівниками податкового
органу встановлено, що в порушення пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів
України №2035 від 26.12.2003 року "Про затвердження Порядку падання
документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільги" та
в порушення підпункту "е" п.п.6.3.3 п.б.З ст.б Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" позивачем було надано соціальну
пільгу працівникам, які одержують доходи, як самозайняті особи від
підприємницької діяльності (є самостійно зареєстрованими підприємцями),
внаслідок чого донараховано податку в сумі 517,47 грн.

Проведеними обстеженнями торгових закладів, в яких здійснює діяльність
суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особаОСОБА_1., встановлено, що в
продовольчому магазині с.Довговоля (акт від 16 серпня 2006 року №17-68)
торгівлю здійснювала громадянкаОСОБА_6 яка у трудових відносинах з позивачкою
не перебувала. Згідно із поясненням громадянки ОСОБА_6, вона працює у
підприємцяОСОБА_1. з червня 2006 року та отримувала заробітну плату у розмірі
законодавчо встановленого мінімального рівня (а.с.68). При цьому податок з
доходів фізичних осіб не утримувався та до бюджету не перераховувався, чим
порушено п.п.8.1.1-8.1.2 п.8.1 ст. 8, п.п.9.12.3 п.9.12 ст.9 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" (із змінами та доповненнями),
внаслідок допущеного порушення донараховане 188,50 грн. податку.

На підставі підпункту 17.1.9 пункту 17.1 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-111 (із змінами та
доповненнями), яким передбачено, що у разі коли платник податків здійснює
продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без
попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо
відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою
такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у
подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового
платежу), а тому до платника застосовано штраф у сумі 1320,94 грн.

Податкове повідомлення-рішення №/2 від 26 липня 2006 року
(а.с.24).

Як вбачається із оспорюваного податкового повідомлення-рішення
№/2 від 26 липня 2006 року, податковим органом позивачу визначено
суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності на суму 31 133 грн.00коп. за основним платежем.

Правомірність визначення такого податкового зобов'язання обґрунтовується
наступним.

Як зазначалося судом, позивач зобов'язаний здійснювати підприємницьку
діяльність із II кварталу 2006 року на загальній системі оподаткування.

Порядок оподаткування податку з доходів фізичних осіб, доходів, одержуваних
від здійснення підприємницької діяльності, громадянами, які перебувають на
загальній системі оподаткування зі сплатою авансових платежів податку з
доходів, встановлений Декретом 13 - 92 та Інструкцією "Про прибутковий
податок з громадян", затвердженою наказом Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.93р. № 12 із змінами та доповненнями.

Згідно статті 13 Декрету 13-92 оподатковуваним доходом вважається сукупний
чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо
пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтвердженими
документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами, визначеними ГДПІ України.

Декларація про доходи за 2-4 квартали 2006 р. підприємцем не подавалася,
дохід в сумі 319310,00 грн. (без врахування ПДВ), який рахується за даними
книги обліку доходів і витрат (зареєстрована в Володимирецькій ОДПІ
12.05.2005р. під №315/1), не задекларовано, чим порушено вимоги абзацу 1 пункту
4 статті 14 Декрету 13-92: якщо витрати не можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються за нормами, затвердженими ДПА України. У
даному випадку - для роздрібної торгівлі 25%.

Відповідно до поданого розрахунку у запереченні на адміністративний позов
позивачем допущене заниження податку з доходів фізичних осіб у сумі 3113 3 грн.

Тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу у цій частині
позовних вимог.

Податкове повідомлення-рішення №/2 від 26 липня 2006 року.

Як вбачається із оспорюваного податкового повідомлення-рішення №/2
від 26 липня 2006 року, податковим органом позивачу визначено суму податкового
зобов'язання по податку на додану вартість на суму 97324грн.50коп. (за основним
платежем - 63863грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 33461,50грн.).

Правомірність винесення такого акту податкового органу обґрунтовується
наступним.

Законом України "Про податок на додану вартість" із змінами та
доповненнями встановлено що: особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник
податку у разі: коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена,
надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без
урахування податку на додану вартість) (підпункт 2.3. пункту 2.3 статті 2
Закону); особи, що підпадають під визначення пункту 2.3 статті 2 цього Закону,
зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх
місцезнаходженням (місцем проживання) (пункт 9.3 статті 9 Закону); якщо обсяг
оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує
суму, визначену підпунктом 2,3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше
ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про
реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним
податковим періодом (підпункт "б" пункт 9.4 статті 9 Закону); датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка
припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт
(послуг) платником податку (підпункт 7.3.1 пункт 7.3 статті 7 Закону).

Відповідно до підпункту "а" підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" із змінами та доповненнями
податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює: календарному місяцю (у чому числі при сплаті місячних авансових
внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Перевіркою встановлено (а.с.12-13), що в порушення вимог Закону України
"Про податок на додану вартість" суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особаОСОБА_1. при обсягах оподатковуваних операцій з поставки товарів
(робіт, послуг), що перевищили 300000 грн. (з 29.04.2005р. по 01.04.2006р. - 612067грн.),
не зареєструвалася до 20 квітня 2006 року платником податку на додану вартість,
не подавала декларації з ПДВ за квітень 2006 року - грудень 2006 року та
занизила податкове зобов'язання з ПДВ за квітень 2006 року - грудень 2006 року
в сумі 63864 грн.

Відповідно до абзацу 4 пункту 9.4 статті 9 Закону України "Про податок
на додану вартість" особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у
такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку
нарівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед

бюджетами та державними цільовими фондами" визначено:

- платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені
законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку (абз. 1 п.п. 17.1.1 п.
17.1 ст. 17 Закону);

- у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового
зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті
"а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до
штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує
штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний
або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти
відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.п. 17.1.2 п.17.1 ст.17 Закону).
Таким чином, суб'єкту підприємницької діяльностіОСОБА_1. правомірно
донарахований податок на додану вартість в сумі 63863,00 грн. та застосовані
штрафні (фінансові) санкції у сумі 33461,50 грн.

Щодо рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /2
від 26.07.07р. (а.с.26), яким податковим органом до позивача застосовані
штрафні (фінансові) санкції у сумі 17280грн.00коп.

Як вбачається із акту документальної перевірки (а.с.14) в ході проведення
документальної перевірки встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особаОСОБА_1. здійснювала реалізацію товарів в 8 орендованих магазинах
смт. Володимирець та сіл Володимирецького району за готівкові кошти без
придбання торгових патентів, в тому числі: 1. Магазин «Крамниця» смт.
Володимирець, з 01.04.2006 р. по 31.12. 2006р. ставка торгового патенту 160
грн. в місяць, сума недоплати становить 1440 грн.; 2. Магазин «Будкомфорт» смт.
Володимирець, з 01.04.2006 р. по 31.12. 2006 р. Ставка торгового патенту 160
грн. в місяць, сума недоплати становить 1440грн.; 3. Магазин «Світ техніки»
смт. Володимирець, з 01.04.2006 р. по 31.12. 2006 р. ставка торгового патенту
160 грн. в місяць, сума недоплати становить 1440грн.; 4. Магазин «Хвилинка»
смт. Володимирець, з 01.04.2006 р. по 31.12. 2006 р. ставка торгового патенту
160 грн. в місяць, сума недоплати становить 1440грн.; 5. Магазин «Міні-маркет»
смт. Рафалівка, з 01.04.2006 р. по 31.12. 2006 р. ставка торгового патенту 80
грн. в місяць, сума недоплати становить 720грн.; 6. Магазин «Крамниця»
с.Довговоля, з 01.04.2006р. по 31.12. 2006 р. ставка торгового патенту 80 грн.
в місяць, сума недоплати становить 720 грн.; 7. Магазин с.Берестівка, з
01.04.2006 р. по 31.12. 2006 р. ставка торгового патенту 80грн. в місяць, сума
недоплати становить 720 грн.; 8. Магазин с.Острівці, з 01.04.2006 р. по 31.12.
2006 р. Ставка торгового патенту 80грн. в місяць, сума недоплати становить
720грн.

Всього підприємцем не сплачено до бюджету плати за торгові патенти в сумі
8640 грн., що є порушенням вимог статті 3 Закону України "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності".

За змістом статті 3 Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" патентуванню підлягає торговельна діяльність,
що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними
(відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів. Під торговельною
діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю,
діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові
кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток. У
разі коли суб'єкт підприємницької діяльності має структурні (відокремлені)
підрозділи, торговий патент придбавається окремо для кожного структурного (відокремленого)
підрозділу (торгової точки). Вартість торгового патенту та здійснення
торговельної діяльності встановлюється органами місцевого самоврядування
залежно від місцезнаходження пункту продажу товарів та асортиментного переліку
товарів.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності" за здійснення операцій,
передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з
порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною
другою статті 7 цього Закону, сплачуюється штраф подвійному розмірі вартості
торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності із зазначеним порушенням. Таким чином, суд обґрунтовано прийшов до
висновку про правомірність застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі
17280грн.00коп.

Що стосується рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
/0 від 06.04.07р. (а.с.27), яким податковим органом до позивача
застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1167909грн.50коп., то проведеною
працівниками податкового органу перевіркою встановлено, що 28.04.05р. по
31.12.2006р. суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особаОСОБА_1.
здійснювала роздрібну торгівлю у неспеціалізованих магазинах переважно
продовольчим асортиментом та заготівлю грибів та ягід.

Згідно з книгами обліку доходів і витрат підприємцяОСОБА_1 за період з
01.04.06р. по 31.12.06р. реалізовано товарів на суму 233581 грн. 90 коп. без
застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункового
документа встановленої форми, в тому числі: в тому числі: - магазин « Крамниця»
смт. Володимирець, згідно даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у
Володимирецькій ОДПІ під номером 315/9 від 12.05.2005р. виторг за період з
01.04.06р. по 31.12.06р. становить 18377 грн.; - магазин «Будкомфорт»
смт.Володимирець, згідно даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у
Володмирецькій ОДПІ під номером 315/2 від 12.05.2005р , виторг за період з
01.04.06р. по 31.12.06р. становить 23306 грн.; - магазин «Світ техніки» смт.
Володимиреиь, згідно даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у
Володимирецькій ОДПІ під номером 315/4 від 12.05.2005р., виторг за період з
01.04.06р. по 31.12.06р. становить 72840,9 грн.; - магазин «Хвилинка»
смт.Володимирець, згідно даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у
Володимирецькій ОДПІ під номером 315/10 від 12.05.2005р., виторг за період з
01.04.06р. по 31.12.06р. становить 27879 грн.; - магазин «Міні-маркет» смт.
Рафалівка, згідно даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у
Володимирецькій ОДПІ під номером 315/5 від 12.05.2005р., виторг за період з
01.04.06р. по 31.12.06 р. становить 23494 грн.; - магазин «Крамниця»
с.Довговоля, згідно даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у
Володимирецькій ОДПІ під номером 315/3 від 12.05.2005р., виторг за період з
01.04.06р. по 31.12.06р. становить 24921 грн.; - магазин с.Берестівка, згідно
даних книги обліку доходів і витрат, зареєстрованої у Володимирецькій ОДПІ під
номером 315/4 від 12.05.2005р. виторг за період з 01.04.06р. по 31.12.06р.
становить 22799 грн.; - магазин с.Острівці, згідно даних книги обліку доходів і
витрат, зареєстрованої у Володимирецькій ОДПІ під номером 315/6 від
12.05.2005р., виторг за період з 01.04.06р. по 31.12.06р. становить 19965 грн.

За результатами розгляду акту перевірки Кузнецовською ОДПІ з посиланням на
п.1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» прийнято рішення
від 6 квітня 2007р. №/0 про застосування штрафної (фінансової)
санкції у сумі 1167909грн. 50коп. (233581 грн. 90 коп. х 5) - п'ятикратний
розмір вартості надання послуг за не проведення розрахункових операцій через
реєстратор розрахункових операцій.

Рішенням Кузнецовської ОДПІ від 6 червня 2007 року № 697/17-117 внесено
зміни до рішення Кузнецовської ОДПІ від 6 квітня 2007 року № /0 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій (а.с.27 - зворотна сторона).

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за
порушення вимог зазначеного закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються штрафні (фінансові)
санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на
неповну суму, вартості проданих товарів, у разі непроведення розрахункових
операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування
відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції
або проведення її без використання розрахункової книжки.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з правильними застосуванням норм матеріального
права та у відповідності до норм процесуального права, а тому скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову
Рівненського окружного адміністративного суду від 26.09.2007 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена протягом місяця шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо

до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.П. Любашевський

С.П. Нос