Справа № 22-а-2551/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Зайцева М.П.,

Коваля М.П.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги представника та директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Буд» на ухвалу Шевченківського районного суду міста
Києва від 19 червня 2007 року про забезпечення позову в адміністративній справі
№2-а-638/07 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» про визнання частини
рішення незаконним,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2007 року
Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» та його підрядним
організаціям заборонено проводити будівельні роботи по проспекту Правди, 80-82
в місті Києві.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що
«захист прав, свобод та інтересів позивача стане
неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль та витрат».

В апеляційних скаргах представник та директор Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Буд», посилаючись на порушення судом першої інстанції
вимог ст.202 КАС України, просять, кожен окремо, скасувати ухвалу
Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2007 року і прийняти
нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів
забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення і
апеляційних скарг, пояснення осіб, які викликалися та з'явилися в судове
засідання і, перевіривши доводи апеляцій, пояснень і заперечень учасників
судового розгляду наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції
виходив з того, що «захист прав,
свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення
позову, а також для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та
витрат».

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Так, згідно ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та
витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд в обґрунтування
прийнятого ним рішення зазначив лише те, що «захист
прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів
забезпечення позову, а також для їх відновлення необхідно буде докласти значних
зусиль та витрат».

При цьому, суд не зазначив на підставі яких даних він дійшов такого
висновку та не навів жодного доводу чому захист прав, свобод та інтересів
позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також чому
для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Приймаючи рішення про заборону проведення будівельних робіт, суд не
врахував інтересів десятків інвесторів, підрядних підприємств, стан та обсяги
будівництва, а також ймовірність нанесення матеріальних збитків сторонам у
договорах, пов'язаних з будівництвом.

Крім цього, забороною Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд»,
суд фактично вирішив у такий спосіб позовні вимоги по суті заявленого позову.

Водночас у представлених апеляційному суду матеріалах відсутні будь-які
дані, які б вказували на наявність передбачених ч.1 ст.117 КАС України підстав
для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволенні клопотання про забезпечення
позову в такий спосіб, як це визначив суд першої інстанції.

Крім цього, судом першої інстанції були порушені й інші норми
процесуального права.

Так, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.118 КАС України, клопотання про забезпечення
адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його
одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно
без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалу про забезпечення адміністративного позову прийнято у попередньому
судовому засіданні 19 червня 2007 року без належного повідомлення третьої особи
про дату, час та місце судового засідання (ст.33-35 КАС України). В ухвалі суду
також не зазначено у чому полягає терміновість вирішення клопотання заявника та
його обґрунтованість.

Перевіркою представлених матеріалів, колегія суддів встановила відсутність
будь-яких підстав для термінового вирішення клопотання про забезпечення позову,
у зв'язку з чим суд першої інстанції повинен був керуватися при розгляді даного
питання не ч.1 ст.117 КАС України, а ч.3 цієї ж статті Закону, відповідно до
положень, якої питання про забезпечення адміністративного позову…, крім
випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в
судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку суд застосував норму процесуального закону, яка не
підлягала застосуванню (ч.1 ст.117 КАС України) і не застосував норму
процесуального закону, яка підлягала застосуванню (ч.3 ст.117 КАС України), чим
позбавив учасників процесу взяти участь у вирішенні клопотання про забезпечення
позову, що було однією з причин неправильного вирішення питання.

Згідно ч.3, 4 ст.202 КАС України, підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм
процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, ухвалу
Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2007 року, належить
скасувати, та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заявленого
позивачем клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.211 КАС України, ухвали суду першої інстанції після їх
перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені в касаційному порядку,
якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти
інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення,
ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Оскільки згідно ч.6 ст.118 КАС України, ухвала з питань забезпечення
адміністративного позову не перешкоджає подальшому розгляду справи, вона не може
бути оскаржена в касаційному порядку, проте заперечення проти неї можуть бути
включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками
апеляційного провадження.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.117, 118, 160, 198, 202, 205,
206, 211 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги представника та директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алекс Буд» задовольнити.

Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-638/07 та постановити нову ухвалу, якою відмовити
у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом
заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» проводити
будівельні роботи по проспекту Правди, 80-82 в місті Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Зайцев

__________________
М.Коваль

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 27 ЖОВТНЯ 2008 РОКУ