Справа № 22-а-6642/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2008 року
справа
№ 22-а-6642/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г. при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення м.
Шахтарська

на постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької
області

від

20 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-78/08 (суддя Є.А. Голопузенко)

за позовом

ОСОБА_1 м. Шахтарськ

до

Управління праці
та соціального захисту населення м. Шахтарська

про

визнання дій
неправомірними, стягнення недоплаченої компенсації на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 20 травня 2008 року
позов ОСОБА_1 м. Шахтарськ до Управління праці та соціального захисту
населення м. Шахтарська був задоволений частково, внаслідок чого визнана
неправомірною відмова у щорічних виплатах позивачу компенсації на оздоровлення
за період 2003-2005рр. в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та у 2007р.
в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення м.
Шахтарська на користь позивача
недоплачена компенсація на оздоровлення за 2003-2005рр., 2007р. в сумі
5226,60грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Представники відповідача, позивача у
судове засідання не з'явилися,
про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 11.05.06р. (арк. справи 7), та йому встановлена 3
група інвалідності з 31.03.06р. по 04.04.09р., пов'язаних з роботами по
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивачу була призначена
пенсія по інвалідності, внаслідок встановлення 3 групи інвалідності, пов'язаною
з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З 2003-2006рр.
позивач був віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення НОМЕР_2 від 09.12.92р.

Відповідачем у травні 2004р., жовтні
2004р., листопаді 2005р., травні 2006р., березні 2007р. позивачу була виплачена допомога на
оздоровлення за 2003-2004р. в сумі 26,70грн. за кожен рік, за 2005-2006рр. в
сумі 100грн. за кожен рік, за 2007р. в сумі 90грн., розмір якої встановлений
постановами Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок надання щорічної допомоги
регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата інвалідам 2
групи допомоги у розміри п'яти
мінімальних заробітних плат, інвалідам 3 групи в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати на час
виплати допомоги складав за 2003р. - 205грн., за 2004р. - 237грн., за 2005р. -
332грн., за 2007р. - 400грн. Таким чином, розмір допомоги, з урахуванням
виплаченої позивачеві сум, становить: за 2003р. - 998,30грн., за 2004р.
- 1158,30грн., за 2005р. - 1560,00грн., за 2007р. - 1510,00грн.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку відносно стягнення на користь позивача допомоги на
оздоровлення в 2006 році в сумі 100грн., оскільки дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була
зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N
3235-IV від 20.12.2005р. “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний
неконституційним Конституційним Судом України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших,
положення пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на
2007 рік”, яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007 році.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги позивачу відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р., оскільки, ніякого обмеження
стосовно зазначеного у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розміру компенсації ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України не застосовував.

Доводи скаржника
з посиланням на ті обставини, що виплата допомоги здійснювалась в межах коштів,
які надходили на ці цілі, колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки,
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального
права.

Керуючись статтями 24, 94, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення м. Шахтарська на
постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2008
року у справі № 2-а-78/08 - залишити без задоволення.

Постанову Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 20 травня 2008 року у справі № 2-а-78/08 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 червня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23 червня
2008року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.
Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок