Справа № 22-а-5303/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2008 року справа №
22-а-5303/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька
М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій
В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду

від

4 березня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2а-374/08 (суддя Мясоєдова С.С.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Луганськ

до

Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті Луганську ради

про

визнання незаконними дій, перерахунок разової грошової
допомоги

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 04 березня 2008року задоволений частково
позов ОСОБА_1 м. Луганськ до Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську
ради, внаслідок чого визнані дії управління неправомірними, зобов'язано
нарахувати та сплатити за рахунок державного бюджету ОСОБА_1 суму щорічної
одноразової грошової допомоги за 2004р., 2007р. в розмірі 1333,35грн. В
задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просив розглянути справу за відсутністю представника
скаржника.

Представники відповідача, позивача у
судове засідання не з'явилися,
про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним
чином.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач є ветераном війни, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1
(арк. справи 8). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги
як ветерану війни - учаснику війни за 1999-2007рр.

Пільги для учасників війни визначені у
Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року № 3551-12, за приписами
статті 14 якого, учасникам війни встановлена щорічна до 5 травня разова
грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів.

Законом України N 968-IV від 19.06.2003
наведений Закон було доповнено статтею
17-1 , якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що,
оскільки, обов'язок щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня був
покладений на органи праці та соціального захисту населення тільки Законом України
N 968-IV від 19.06.2003,
то суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій
частині. (1999-2003).

Мінімальна
пенсія за віком складала: у 2004році - 92,45грн. згідно з Законом України №
1058 від 09.07.03р., у 2005році - 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у
2006році - 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у
2007році - мінімальна пенсія станом на 01.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі
ст. 62 Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею 44 Закону України «Про державний
бюджет України на 2004рік» встановлено, що у 2004році виплата щорічної разової
допомоги учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», здійснюється у розмірі 50 грн.

Однак, пунктом 1 Рішення Конституційного
Суду України від 1 грудня 2004 року №
20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 положення статті 44 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2004 рік» визнані неконституційними та втратили
чинність.

Таким чином,
разова грошова допомога у 2004році становить 277,35грн.(92,45х3). З урахуванням
виплаченої суми щорічної разової допомоги 50 грн., позивачеві підлягає
виплаті 227,35грн.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції щодо виплати щорічної разової допомоги у 2005, 2006
роках по 50грн. за кожен рік, оскільки, згідно до ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги учасникам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється у розмірі 50 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.
За таких обставин, відповідачем правомірно було виплачено позивачеві за 2005, 2006 рік по 50 грн.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової допомоги
учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 55 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 положення цієї
статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Відповідачем позивачу щорічна разова допомога
за 2007рік була виплачена в розмірі 55,00грн.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції при стягненні недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007рік в
сумі 1106грн. помилково було визначено розмір мінімальної пенсії за віком в
розмірі 387грн.

Таким чином, разова грошова
допомога у 2007році для учасників бойових дій становить 1230,18грн.(410,06х3).
З урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги 55грн., позивачеві
підлягає виплаті 1175,18 грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004р., 2007р. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови
були порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на
постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня
2008року у справі № 2-а-374/08 залишити без задоволення.

Змінити постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 04 березня 2008року у справі № 2-а-374/08 шляхом зміни у абзаці
третьому резолютивної частини постанови слів “ в розмірі 1333грн. 35коп.” на “
1402грн. 53коп.”.

В
іншому постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04
березня 2008року у справі № 2-а-374/08
залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частини постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені
у судовому засіданні 28 травня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у
нарадчій кімнаті 30 травня 2008року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок