Справа № 22а-5130/08
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-5130/08
суддя у 1-ій
категорія статобліку - 48
інстанції - Квітка О.М.
(справа № 2а-17/08)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого Стежко
В.А.,

суддів Юхименка
О.В., Семененка Я.В.,

при секретарі Галоян
О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2008р. у справі
№2а-17/08 за позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради просить скасувати
постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14
лютого 2008 року в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради на користь ОСОБА_1 . заборгованості по
виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005рр.

Апелянт посилається на
те, що він є розпорядником бюджетних коштів і не може виходити за межі
бюджетних асигнувань на відповідний рік. Відповідач здійснював позивачу виплати
допомоги в розмірах, встановлених нормативними актами Кабінету Міністрів
України.

Колегія суддів, перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженої постанови в межах доводів апеляційної скарги, не
вбачає підстав для її задоволення.

Як видно з матеріалів
справи, ОСОБА_1. перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради як учасник ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС ІІ категорії (а.с. 3) та користується пільгами,
встановленими Законом «Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зокрема, ОСОБА_1 . має
право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат згідно зі ст. 48 Закону України «Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Протягом 2000-2006
років відповідач при виплаті щорічної допомоги позивачу на оздоровлення
керувався постановами Кабінету Міністрів від 26.07.1996 р. №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із змінами та від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які передбачають її виплату в менших розмірах, ніж встановлено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, Кабінет
Міністрів не уповноважений зменшувати встановлені законом конкретні розміри
допомоги на оздоровлення. Навпаки, ці розміри повинні підвищуватись Кабінетом
Міністрів із зростанням мінімальної заробітної плати.

Пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та
обсягу права, наданого Законом України «Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є безпідставним.

Оскільки підзаконні акти
не можуть звужувати зміст закону, обсяг існуючих конституційних прав громадян
та суперечити ч. 3 ст. 22 Конституції України, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що щорічна допомога позивачу повинна бути
виплачена відповідачем за 2000-2005рр. у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має
пріоритетне значення.

З урахуванням права
позивача на доплату щорічної допомоги на оздоровлення за кожен рік, суд першої
інстанції правильно прийняв до розрахунку розмір мінімальної заробітної плати,
який діяв на момент нарахування щорічної допомоги та стягнув на користь ОСОБА_1
допомогу на оздоровлення за 2000-2005 рр. в сумі 8176,50грн.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає, що постанову суду в оскарженій частині слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення
Олександрійської міської ради - без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.
198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 14 лютого 2008р. залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня виготовлення її тексту у
повному обсязі.

Головуючий
В.А. Стежко

Судді О.В.
Юхименко

Я.В.
Семененко