Справа № 22-а-10541/08
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

23
жовтня
2008 року справа № 22-а-10541/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Ястребової Л.В

суддів: Колеснік Г.А.

Ляшенко Д.В.

при секретарі судового
засідання Запорожцевій Г.В.

за участю:

представника позивача: не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю

представника
відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління
Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської області

на постанову Луганського окружного адміністративного
суду

від по адміністративній
справі

04 серпня 2008
року № 2а-10439/08 (
суддя Смішлива Т.В.)

за позовом

ОСОБА_1, діючої в
інтересахОСОБА_2

до

Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні
Луганської області

про

визнання дій посадових осіб
Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської області
незаконними, зобов'язання зробити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2008 року ОСОБА_1, діюча в
інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краснодоні
Луганської області про визнання дій посадових
осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської області
незаконними, зобов'язання зробити перерахунок пенсії.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2008
року по справі № 2-а-10439/08 позовні вимоги ОСОБА_1, діючої в інтересахОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України у
м. Краснодоні Луганської області про визнання дій посадових осіб Управління
Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської області незаконними,
зобов'язання зробити перерахунок пенсії задоволені: визнані дії посадових осіб
Управління Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні Луганської області щодо нарахування та виплати
пенсіїОСОБА_2незаконними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні
Луганської області зробити перерахунок та виплату пенсіїОСОБА_2у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року до 31.12.2007 р. та
починаючи з 22.05.2008 року.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської області посилаючись на порушення судом 1
інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати
постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позивачу у
задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і
місце апеляційного розгляду справи, проте не скористалися своїм правом бути
присутнім під час розгляду справи. Представник позивача надіслав заяву про
розгляд справи за її відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2.. належить 1
категорії, як особа, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 3 групи ,
повязаною з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням та
перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у м. Краснодоні Луганської області.

18.11.2006
року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської
області області з заявою про призначення йому пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, рівного прожитковому
мінімуму для непрацездатних осіб.

24.11.2006 року
Управління Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області листом № 281/В-2
відмовив позивачу у перерахунку зазначеної пенсії з огляду на відсутність
підстав такого призначення та правомірність здійснення управлінням розрахунку,
потому колегія судів вважає посилання відповідача на відсутність копії заяви
позивача до УПФУ в м. Краснодоні в
Луганській області є безпідставним.

Заявник
скарги вважає, що при нарахування та виплаті пенсії застосовується розмір
мінімальної заробітної плати в сумі 19 грн. 91 коп., встановлений постановою
Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету» від 3 січня 2002 року № 1.

Колегія
суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що підлягає
частковому задоволенню, а постанову зміні з
наступних підстав.

Відповідно
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49
цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у
вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 3
групи - 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Виплата
зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає,
що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 3
групі - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3
ст. 67 спеціального Закону у разі
збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до
статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення
прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії
громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий
мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №
2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно
до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3
статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а
також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних
груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006
року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, затверджений прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 2007 року - 380
гривень, з 1 квітня 2007 року - 387 гривень, з 1 жовтня 2007 року - 395
гривень.

Зазначена
стаття змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня 2007 року - 380 гривень, з 1 квітня 2007 року - 406
гривень, з 1 жовтня 2007 року - 411 гривень.

При цьому,
зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410
грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким
чином, для позивача як інваліда 3 групи,
особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий
розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із
наведених розмірів прожиткового мінімуму.

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні
№ 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з
реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював
правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють
певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України
зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не
допускається.

Здійснюючи
апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія
суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення
прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23,
частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає, що дії Управління щодо виплати пенсій позивачу
(державної та додаткової) у розмірах менших від шести мінімальних пенсій за
віком є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Наряду з викладеним, постанова суду
підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 45 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

якщо заява про перерахунок пенсії подана до 15 числа місяця,
то перерахунок проводиться з

1-го числа цього місяця, а якщо після 15 - з
1 числа наступного місяця.

Оскільки позивач звернувся з відповідною
заявою до відповідача 18.11.2006 року то перерахунок пенсії ОСОБА_2О.В.
необхідно провести з 01.12.2006 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196,
п.1 ч.1 ст. 198, ст. 201, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА
:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Краснодоні
Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 04 серпня 2008 року по справі № 2а-10439/08 за позовом ОСОБА_1, діючої в
інтересахОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні
Луганської області про визнання дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні Луганської області незаконними, зобов'язання зробити
перерахунок пенсії - змінити.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Краснодоні Луганської області зробити
перерахунок та виплату пенсіїОСОБА_2у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з
01.12.2006 року.

В іншій частині постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2008 року по справі № 2а-10439/08 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.В.Ястребова

Судді
Г.А.Колеснік

Д.В.Ляшенко