Справа № 2а-261/07
Суддя: Литвиненко О.Л.
Дата ухвалення: 2007-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 261/2007 рік
ПОСТАНОВА

Іменем
України

14 серпня 2007
року Баришівський районний суд
Київської області у складі

головуючою судді Литвиненко О.Л.

при секретарі Лунгун Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Баришівському районному суді Київської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Баришівської районної державної адміністрації про стягнення
недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що
вона є громадянкою, евакуйованою у 1986 році із зони
відчудження, 2 категорія. Згідно законодавства має право на щорічну грошову
допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, розмір
якої визначається на момент виплати. За 2003 - 2007 роки отримала значно менші
суми на оздоровлення і відповідач відмовився доплатити їй суму одноразової
допомоги на оздоровлення. Просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму
одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2003 - 2005 роки у розмірі
4276 гривень 60 копійок, доповнила вимогою про стягнення за 2006-2007 роки
допомоги на оздоровлення в сумі 2310 гривень.

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_2.
підтримав заявлені позовні вимоги та
пояснив суду, що позивачка ОСОБА_1. є громадянкою, евакуйованою у 1986 році із
зони відчудження, 2 категорії. Згідно законодавства має право на щорічну
грошову допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат,
розмір якої визначається на момент виплати. Згідно розрахунку недоотриманих сум
на оздоровлення вона отримала значно менші суми допомоги. Всього недоотримала
за 2003 - 2005 роки у розмірі 4276 гривень 60 копійок, за 2006-2007 роки в сумі
2310 гривень щорічної грошової допомоги на оздоровлення. Просить стягнути з
відповідача недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за
2003 - 2007 роки у розмірі 6556 гривень 60 копійок.

В судовому
засіданні представник відповідача управління праці та соціального захисту
населення Баришівської районної державної адміністрації ОСОБА_3. не визнала
позовні вимоги та пояснила, що виплата вказаної допомоги на оздоровлення
позивачу проведена у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів
України, управління праці та соціального захисту населення не є розпорядником
бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань і не може виходити за
межі бюджетних призначень, визначених Державним бюджетом України.

Заслухавши
пояснення представника позивачкиОСОБА_2., представника відповідача ОСОБА_3.,
дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до
задоволення частково в сумі 3231 гривень
з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачка ОСОБА_1. є громадянкою, евакуйованою у 1986 році із
зони відчудження. 2 категорія, посвідчення серії НОМЕР_1.

Відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена щорічна
допомога на оздоровлення евакуйованим із зони відчудження у 1986 році - три
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за
місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Позивачка ОСОБА_1. перебуває на обліку в Баришівському
управлінні праці та

2

соціального захисту населення з 2005 року.

Відповідачем
виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проведена за 2005 рік - 75
гривень, за 2006 рік - 75 гривень, за 2007 рік не виплачувалась, що
підтверджується довідкою про отримання щорічної допомоги на оздоровлення за №
1293 від 18.07.2007 року.

Зазначена
допомога на оздоровлення виплачена в такому розмірі, який встановлений
постановою KM України від 26.07.1996 року за № 836 "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за
період до 2005 року та постановою KM України від
12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 2005
року.

За ст.113 Конституції України KM України у своїй діяльності керується Конституцією і законами
України, актами Президента України.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розмір допомоги на оздоровлення, визначений вказаними вище постановами
Кабінету Міністрів України, суперечить вимогам ст. 48 Закону та іншим нормам
Законів.

Ст. 83 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" установлений з 1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної
плати 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року -290 гривень, з 1 липня 2005 року - 310 гривень, з
1 вересня 2005 року - 332 гривні.

Згідно ст. 82 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" установлений з 1 січня 2006 року розмір
мінімальної заробітної плати 350 гривень на місяць, з 1 липня 2006 року - 375
гривень, з 1 грудня 2006 року - 400 гривень.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено з 1 січня 2007 року мінімальну заробітну плату - 400 гривень,
з 1 квітня 2007 року - 420 гривень.

Вказані Закони не мали обмежень щодо застосування ст. 48 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає право позивачки на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Отже, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими
нормативними актами, то суд вважає, що при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню саме положення ст.
48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та положення зазначених вище Законів про встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови
Кабінету Міністрів України № 836 та № 562.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, враховуючи
наведене, управління праці та соціального захисту населення повинно виплачувати позивачці ОСОБА_1 щорічну
допомогу на оздоровлення виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати на момент виплати, а саме: за 2005 рік в розмірі
996 гривень, виходячи з мінімальної
заробітної плати 332 гривні станом на грудень 2005 року, за 2006 рік в розмірі 1125 гривень, виходячи з мінімальної
заробітної плати 375 гривні станом на листопад 2006 року, за 2007 рік в розмірі 1260 гривень, виходячи з мінімальної
заробітної плати 420 гривні станом на серпень 2007 року.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відмова відповідача в проведенні позивачу доплати недоотриманих сум грошової допомоги на оздоровлення є
неправомірною, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
на користь позивачкиОСОБА_2. недоотриману суму допомога на оздоровлення за 2005 рік у розмірі 921 гривню, виходячи з
мінімальної заробітної плати 332 гривні на момент виплати допомоги 332 х3= 9% гривень за мінусом 75 гривень виплаченої
допомоги, за 2006 рік у розмірі 1050 гривень, виходячи з мінімальної заробітної
плати 375 гривні на момент виплати допомоги 375 х3= 1125 гривень
за мінусом 75 гривень

3

виплаченої допомоги, за 2007 рік у
розмірі 1260 гривень, виходячи з мінімальної заробітної плати 420 гривень на момент розгляду справи 420 х 3 = 1260 гривень,
всього стягнути 3231 гривню

Поскільки
позивачка ОСОБА_1. перебуває на обліку в Баришівському управлінні праці та
соціального захисту населення з 01.01.2005 року, то стягнення недоплачених сум
одноразової допомоги необхідно проводити з 01.01.2005 року. Тому позов підлягає
до задоволення частково.

Керуючись ст. ст. 19,113 Конституції України, ст. ст.
1,13,48,62, 70,71 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Ст. 89 Закону України «Про
державний бюджет України на 2004 рік » , ст. 82 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005
рік", ст. 82 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", ст. ст. 6, 9,
17, 89, 99, 100,158 - 163, 185, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити часткою.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Баришівської
районної державної адміністрації на користь ОСОБА_13231 (три
тисячі двісті тридцять одну) гривню недоотриманої
суми одноразової грошової допомоги.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду через Баришівський районний суд
Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду
протягом десяти днів з дня проголошення постанови.