Справа № 22-а-3803/08
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22-а-3803/08 Головуючий суддя суду 1 інстанції
суддя -
доповідач Бабенко К.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29
жовтня 2008 року м. Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді Бабенка К.А.,

суддів: Дурицької О.М.,

Зайцева М.П.,

при
секретарі Коноваленко Т.А.,

розглянувши
в судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління
праці та соціального захисту населення Ніжинської районної Державної
адміністрації на Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 червня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської районної Державної
адміністрації про стягнення щорічної разової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 червня 2007 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану Постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою відмовити Позивачу у задоволенні його позову.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач фактично
оскаржує бездіяльність Відповідача щодо недоплати йому щорічної разової
грошової допомоги до 05 травня.

Відповідно до частини п'ятої ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від
22.10.1993 № 3551 (далі - Закон № 3551), щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять
мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III
групи - сім мінімальних пенсій за віком..

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач є інвалідом
Великої Вітчизняної війни 1 групи, що підтверджується посвідченням серія
НОМЕР_1 (а.с. 5) та Довідкою МСЕК серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

Як вбачається з позовної заяви Позивачем отримано у 2005
році - 400 грн., у 2006 році - 400 грн. та у 2007 році - 450 грн. щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня.

Вказані виплати здійснено з урахуванням обмежень,
передбачених законами України про Державний бюджет України на 2005 - 2007 роки.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2005 - 2007 роки.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004, розмір щорічної разової
грошової допомоги для учасників війни становив 50 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005, розмір щорічної разової
грошової допомоги для учасників війни становив 50 грн.

Положення Закону України "Про Державний бюджет
України на 2005 рік" від 23.12.2004 та Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005, неконституційними не
визнавалися. Тобто, в період 2005 - 2006 років діяли нормативно-правові акти,
які мають однакову юридичну силу, а саме Закон № 3551 та Закони України
"Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004, "Про
Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005, якими встановлено
розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам війни.

Згідно ст. 75 Конституції України, Верховна Рада України
є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування
того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання.
Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас пунктом 3 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України у справі № 18/183-97 за конституційним зверненням
ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення частини п'ятої статті 94 та статті 160
Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України) від 03
жовтня 1997 року № 4-зп зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не
може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика,
коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або
часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям
нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується
однопредметннй акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини третьої статті 150 Конституції
України, рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких
по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення
спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з
урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята
пізніше, що збігається з позицією Вищого адміністративного суду України,
викладеною в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06 серпня 2008
року, у справі за позовом ООСОБА_3до Київського центру по нарахуванню та
виплаті пенсій і допомоги та Управління Пенсійного фонду України в Деснянському
районі міста Києва про стягнення недоплаченої грошової допомоги та пенсії.

Крім того, Законом України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік" від 20.12.2005 зупинено дію частини п'ятої ст. 14 Закону
№ 3551 на 2006 рік, відтак застосування правових норм дію яких зупинено не
допускається.

Судом першої інстанції правомірно задоволено вимоги
Позивача щодо виплати разової грошової допомоги за 2007 рік в зв'язку із тим,
що Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-29/2007 за конституційним
поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні
гарантії громадян) від 09.07.07 № 6-рп/2007 року, положення статті п. 13 ст. 71
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою
визначено розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни 1 групи,
визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та
Відповідачем неправомірно відмовлено Позивачу у виплаті разової щорічної
грошової допомоги у відповідному розмірі, що підтверджується листом № 01-07/924
від 03.05.2007 та письмовими запереченнями від 11.05.2007 № 01.07/1003, тобто
порушено право Позивача на її отримання.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а Постанова Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 20 червня 2007 року в частині стягнення щорічної
разової грошової допомоги за 2005, 2006 роки в сумі 6020 грн. - скасуванню з
прийняттям нової постанови, якою відмовляється в задоволенні адміністративного
позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Ніжинської районної Державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 червня 2007 року в частині стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги за 2005, 2006 роки в сумі 6020 грн. скасувати та
відмовити в задоволенні адміністративного позову в зазначеній частині.

В решті Постанову Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 20 червня 2007 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення її в повному обсязі.

Постанову складено у повному обсязі 03.11.2008.

Головуючий
суддя К.А. Бабенко

судді: О.М. Дурицька

М.П. Зайцев