Справа № 2а-139/08
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-139/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня
2008 р.
Староміський районний суд м.
Вінниці

в складі: головуючого, судді Білоуса
О.В.

при секретарі Кондрат'євій В.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1., представника відповідача Рябцуна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління з
контролю за використанням і охороною земель у Вінницькій області про скасування
постанови державного інспектора управління з контролю за використанням і
охороною земель у Вінницькій області від 08.07.2008 року НОМЕР_1 та закриття
справи, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до управління з контролю за використанням і
охороною земель у Вінницькій області про скасування постанови державного
інспектора управління з контролю за використанням і охороною земель у
Вінницькій області від 08.07.2008 року НОМЕР_1 та закриття справи. Позов
мотивує тим, що його було протиправно притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.53 та 53-3 КУпАП без відповідних на те підстав. На його
думку порушень ним допущено не було. Тому, просить суд визнати протиправною та
скасувати постанову державного інспектора
управління з контролю за використанням і охороною земель у Вінницькій
області від 08.07.2008 р. НОМЕР_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення
закрити.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. позов підтримав за обставин
викладених у позовній заяві, просить суд скасувати постанову державного
інспектора управління з контролю за
використанням і охороною земель у Вінницької області від 08.07.2008р. НОМЕР_1 і
справу закрити.

Представник
відповідача позов не визнав подав до суду письмові заперечення проти позову.

Заслухавши
пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази
в їх сукупності, оглянувши адміністративний матеріал, суд дійшов до висновку,
що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до
державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від
05.04.2006 р. зареєстрованого за №НОМЕР_3 земельна ділянка площею 0,8991 га
перебуває у власності позивача з цільовим використанням - для ведення
особистого селянського господарства. Згідно із державним актом на право
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 05.04.2006 р. зареєстрованого
за №НОМЕР_5, земельна ділянка площею 0,1200 га перебуває у власності позивача з
цільовим використанням для ведення садівництва.

Частиною
3 ст. 35 ЗК України визначено, що земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для
закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських
культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про особисте
селянське господарство” до майна, яке використовується для ведення особистого
селянського господарства, належать жилі будинки, господарські будівлі та
споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні
засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім'ї,
багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її
переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в
установленому законодавством порядку.

У 2007 році позивачем на
земельній ділянці з цільовим використання для ведення садівництва та особистого
селянського господарства було збудовано господарську будівлю та комору, що
підтверджується інвентарною справою. На відповідне будівництво ним було
одержано дозвіл та розроблено проект, що підтверджується актом державної
комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництво об'єкта від
23.05.2008 р. №НОМЕР_6.

08.07.2008 року постановою державного інспектора управління з контролю за
використанням і охороною земель у Вінницькій області НОМЕР_1 позивача було
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.53,53-3 КУпАП -
порушення правил використання землі за цільовим призначенням, зняття та
перенесення грунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу.

Тобто, на час
складання оскаржуваної постанови, відповідні об'єкти були прийняті в
установленому законом порядку до експлуатації. Тому посилання в
постанові про відсутність обґрунтованих проектних рішень не відповідає наявним
матеріалам справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.61 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем до суду не надано доказів використання
відповідної земельної ділянки для рибогосподарських потреб, натомість позивачем надано докази наказ №22-л, лист
Облводгоспу від 11.04.2006 р., що підтверджують
доводи ОСОБА_2. про відсутність його вини у
підтопленні частини земельної ділянки, що перебуває у його власності,
яке виникло внаслідок розчистки
протипожежної водойми, що знаходиться поруч.

Крім того, оскаржувана постанова зазначає
про те, що зміни до земельно-кадастрової документації з вини позивача не
внесені, що не відповідає дійсності, оскільки згідно п.п. б п. 15 розіділу X
Перехідних положень до ЗК України до
набрання чинності законами України про
державний земельний кадастр та про ринок земель забороняється зміна
цільового призначення (використання)
земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок,
виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), для
ведення особистого селянського
господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину,
обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та
вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Враховуючи те, що штучно створений внаслідок підтоплення
водний об'єкт знаходиться на частині земельної ділянки, що перебуває у
власності позивача з цільовим використанням для особистого селянського
господарства зміна цільового призначення (використання) земельної ділянки не
можлива до набрання чинності Законами України „Про державний земельний кадастр”
та „Про ринок земель”, тому вина позивача в даному випадку відсутня.

Щодо притягнення ОСОБА_2. до
адміністративної відповідальності за ст.53-3 КУпАП (зняття та перенесення ґрунтового
покриву земельних ділянок без спеціального дозволу) відповідно до п. 3.2.
„Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення
ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок”, затвердженого
наказом Держкомзему України від 04.01.2005 р. № 1 дозвіл не вимагається у випадках, якщо переміщення ґрунтового покриву
(родючого шару ґрунту) здійснюється в
межах однієї й тієї самої земельної ділянки, що надана для ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна
ділянка), індивідуального дачного будівництва та будівництва індивідуальних
гаражів.

Враховуючи те, що зняття та перенесення ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) здійснювалось позивачем в межах земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства, ведення садівництва, інших доказів
відповідачем у відповідності до ч.2 ст.61 КАС України не надано, відсутні
підстави для притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за ст.53-3 КУпАП (зняття та
перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу).
Крім того, позивачем надано до суду довідка „Облдержродючість” та агрохімічний
паспорт поля, земельної ділянки площею 1,0191 га. згідно яких зняття орного
шару ґрунту не проводиться, так як ці показники є низькими і відповідають
підстилаючій породі ґрунту - ясно сірим середньо суглинковим лісовим ґрунтам.
Земельна ділянка вважається непридатною для сільськогосподарських потреб.
Заперечення представника відповідача про те, що відповідна довідка отримана вже
після складання постанови та те, що внаслідок будівництва, родючий шар ґрунту
знищено приймаються до уваги судом, але не спростовують висновок відповідної
державної установи, оскільки, згідно агрохімічного паспорту були відібрані 6
проб на земельній ділянці площею
1,0191га, а будівництвом зайнята земельна ділянка площею лише 138 кв.м.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
ст. 9 КАС України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, що не було зроблено відповідачем.

Так, судом встановлено, що при винесенні
оскаржуваної постанови не були вчинені дії у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
недобросовісно.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при
розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови
і має право скасувати постанову і
закрити справу.

Підстави для застосування строків
позовної давності відсутні.

Підстави для допущення постанови до
негайного виконання відстуні.

На підставі викладеного та керуючись
ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.287,288,289,293 КУпАП України, ч.3 ст.35, п.15 Перехідних положень
до ЗК України ст.6 Закону України „Про особисте
селянське господарство” „Порядком видачі та анулювання спеціальних
дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту)
земельних ділянок”, затвердженого наказом Держкомзему України від 04.01.2005 р.
№ 1, керуючись ст.ст.
2,9,11,71,86,159,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити.

Скасувати
постанову НОМЕР_1 державного інспектора управління з контролю за використанням
і охороною земель у Вінницькій області від 08.07.2008 року щодо визнання винним
ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 53.
53-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу
в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Справу
про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.ст. 53, 53-3 КУпАП
відносно ОСОБА_2 - закрити.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду може буди подана
протягом 10 днів з моменту її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
може буди подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
31.10.2008 року

Суддя: