Справа № 22-а-11469/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Гончарова І. А.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2008 року справа №
22-а-11469/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Міронова Г. М.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності
позивача,

від відповідача:

не з'явився, повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську
Луганської області

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду

від

9 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-8004/08 (суддя Гончарова І. А.)

за позовом

ОСОБА_1, м. Свердловськ

до

Управління Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області

про

визнання дій незаконними, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату пенсії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 14
квітня 2008 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з
позовною заявою (арк. справи 1) до Управління
Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області (далі по
тексту - УПФУ в м. Свердловську) про визнання
дій посадових осіб УПФУ в м. Свердловську щодо
нарахування та виплати пенсії незаконними, зобов'язання УПФУ в м. Свердловську здійснити перерахунок та виплату пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії з 24 грудня 2007 року.

9 липня 2008
року позивачем була надана заява про уточнення позовних вимог (арк. справи 18)
про визнання дій УПФУ в м. Свердловську щодо
недоплати пенсії по інвалідності незаконними, зобов'язання УПФУ в м. Свердловську здійснити перерахунок та виплату пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії з 22 травня 2008 року.

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 9 липня 2008 року (арк. справи
20-22) уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 були
задоволені повністю. Суд першої інстанції визнав дії посадових осіб УПФУ в м. Свердловську щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1
незаконними, зобов'язав УПФУ в м. Свердловську
зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 6 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти
нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивачем
через канцелярію Донецького апеляційного адміністративного суду було надане
заперечення на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просив залишити
апеляційну скаргу відповідача без задоволення, постанову суду першої інстанції
без змін. Також, позивач просив розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач про
час, місце та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, проте
своїм правом бути присутнім на судовому розгляді не скористався.

Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням, довідкою
МСЕК (арк. справи 2, 3).

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, на думку позивача,
неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії з 22 травня 2008 року
відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI.

Колегія суддів з
цього приводу зазначає наступне.

Право вибору
пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що
особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її
вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного
закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Позивачу
була призначена за його вибором пенсія за 3 групою інвалідності, як особі що
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону
України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом
на час існування спірних правовідносин,
визначає основні положення щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх
життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на
них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1
категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на
державну пенсію.

Абзацом 4
частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була
чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Стаття 50 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 12 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, який
набрав чинності з 1 січня 2008 року, була викладена в новій редакції в частині
того, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була
чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути
нижчими, по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Стаття 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 15 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» була викладена в новій редакції, за якою
розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською катастрофою по 3 групі інвалідності, складає 110
% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням
Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України
на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 28 розділу II "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного
суду України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнаних неконституційними.

Таким чином, з
22 травня 2008 року була відновлена дія норм статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за якими особам
постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1 категорії,
інвалідам 3 групи, до яких відноситься позивач, повинна була призначатися та
виплачуватися відповідачем щомісячно з 22 травня 2008 року пенсія у складі
державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в
апеляційній скарзі посилався на те, що виплата пенсії позивачу з 1 січня 2008
року відбувалася на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI, тому позовні
вимоги про визнання дій відповідача неправомірними щодо недоплати позивачу
пенсії по інвалідності за цей період задоволенню не підлягають. Оскільки
відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог, а суд першої інстанції вийшов за межі позовних
вимог уточненої позовної заяви та в мотивувальній частині вказав про визнання
неправомірними дій посадових осіб відповідача щодо нарахування та виплати
пенсії позивачу незаконними, постанова суду першої інстанції в цій частині
підлягає зміні.

Частиною 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (в редакції на день звернення
позивача за перерахунком) передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідач
наполягає на тому, що за частиною 3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що стаття 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була доповнена частиною
третьою згідно з Законом України від 25
березня 2005 року N 2505-IV, який набрав чинності з 31 березня 2005 року, в той
час як до частини третьої статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни, за якими - обчислення і призначення
пенсій по інвалідності проводяться на загальних підставах відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", були
внесені згідно з Законом України від 17 листопада 2005 року N 3108-IV, що набрав
чинності з 13 грудня 2005 року, тобто в даному випадку застосовується принцип
дії законів у часі, за яким до спірних правовідносин повинні застосовуватися
норми закону, що набрав чинності пізніше. Крім того, частиною 1 статті 2 Закону
України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено,
що прожитковий мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком. Також, слід
врахувати, що чинним законодавством не встановлено іншого ніж передбаченого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» порядку вирахування мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того,
колегія суддів враховує, що в дійсний час діє Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523 зі змінами і доповненнями, за яким пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання завдяки
Чорнобильської катастрофи нараховуються відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно частини 4
статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
За частиною 5 статті 45 цього закону документи про перерахунок пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку
пенсії. Позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача 21
березня 2008 року (арк. справи 40-41), а відповідач листом відмовив позивачу в
перерахунку пенсії (арк. справи 4).

З врахуванням
викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на
перерахунок пенсії з 22 травня 2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за
віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, як і було
правильно визначено судом першої інстанції.

Оскільки
позивачу виплата пенсії з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року
здійснювалася відповідачем відповідно до норм 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а в матеріалах
справи відсутні докази звернення позивача до відповідача після 22 травня 2008
року з заявами про перерахунок пенсії, та відсутні відповіді відповідача на
такі звернення, тому уточнені позовні вимоги в частині визнання дій УПФУ в м. Свердловську щодо недоплати пенсії по інвалідності
незаконними задоволенню не підлягають, постанова суду першої інстанції підлягає
зміні.

Судом першої
інстанції справа розглянута з порушенням двохмісячного терміну, встановленого
статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, проте дане порушення
не призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції
постанова була прийнята по суті вірно, проте з порушенням процесуального права,
що відповідно до статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України
обумовлює зміну постанови суду першої інстанції.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 9 липня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-8004/08 -
задовольнити частково.

Постанову
Луганського окружного адміністративного суду від 9
липня 2008 року по адміністративній справі №
2-а-8004/08 - змінити.

Замінити в
абзаці 1 резолютивної частини постанови Луганського окружного адміністративного
суду від 9 липня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-8004/08 вислів «повністю» висловом
«частково».

Виключити з
резолютивної частини постанови Луганського окружного адміністративного суду від
9 липня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-8004/08 абзац 2.

Вважати
абзац 3 резолютивної частини постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 9 липня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-8004/08 абзацом 2.

Доповнити
резолютивну частину постанови Луганського окружного адміністративного суду
від 9 липня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-8004/08 абзацом 3 наступного змісту:

«В
задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити».

Вважати
абзаци 3, 4 резолютивної частини постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 9 липня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-8004/08 абзацами 4, 5.

В
іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 9 липня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-8004/08 залишити без змін.

На підставі
частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з
дня закінчення судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового
рішення у повному обсязі.

Вступна та
резолютивна частини постанови складені, підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 31 жовтня 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 3
листопада 2008 року.

Головуючий: /підпис/ В.Г.Яманко

Судді
/підпис/ Г.М.Міронова

/підпис/ К.П.Горбенко