Справа № 22а-2809/08
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Володарського, 46
Справа №22а-2809/08 Головуючий
1 інстанції: Буток Т.А.
Категорія: 62 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 р.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,
Мінаєва О.М.

при секретарі Житєньовій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ДСА України на постанову
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2008р. по справі
НОМЕР_1

за позовом

ОСОБА_1

до

ДСА України, Міністерства фінансів України, Головного
управління ДКУ при Міністерстві фінансів України третя особа -ТУ ДСА у
Сумській області

про

стягнення премії та надбавки,-

встановила:

Позивач,ОСОБА_1., звернулась до Конотопського міськрайонного суду
Сумської області з позовом, в якому просила стягнути на її користь суму
невиплаченої щомісячної грошової премії за 2005-2006 роки в розмірі 11630
грн.14 коп., премію до свята 8 Березня 2005 року в розмірі 131 грн. 70 коп., а
також суму недоплаченої у 2006 році надбавки за виконання особливо важливої
роботи в розмірі 14580 грн. 69 коп., всього 26342 грн. 53 коп.

Постановою Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 22.01.2008р. по справі НОМЕР_1 позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені та стягнуто з ДСА України на користь ОСОБА_1 невиплаченої щомісячну
премію за 2005-2006 роки в розмірі 11630 грн.14 коп., невиплачену у 2006 році
надбавку за напруженість і складність роботи у розмірі 14580 грн. 69 коп.,
невиплачену у березні 2005 року премію до свят в розмірі 131 грн. 70 коп.

Відповідач, ДСА України, з даною постановою не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій
зазначає, що постанова суду прийнята з
порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати постанову
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2008р. по справі
НОМЕР_1 та прийняти нову, якою відмовити
в задоволенні позову.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу відповідача не
надав.

Сторони в судове засідання не прибули, про причини
неприбуття суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла висновку, що неприбуття в судове засідання
сторін та третьої особи не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки вони
були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про
що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства,
колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідач в апеляційній скарзі в
обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що оскільки сума
затвердженого кошторису у 2005-2006 роках на виплату премії недостатня, тому заборгованість з виплати премії
відсутня.

Колегія суддів не погоджується з посиланнями викладеними
в апеляційній скарзі відповідача та вважає її необґрунтованою виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_1. працює
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22 червня 1987 року (а.с. 6 ).

Особливий статус судді, гарантії його незалежності
визначаються Конституцією України і законами, зокрема, Законом України
"Про статус суддів ", що виключає в процесі його конкретизації та розвитку
будь - яке обмеження законодавчо встановлених гарантій статусу
суддів або зниження
їх рівня.

Статті 126, 130 Конституції України , положення ч. ч. 1,3
ст. 11 Закону України "'Про статус суддів" у взаємозв'язку з ч.8
ст.14 Закону України " Про судоустрій України" закріплюють обов'язок держави забезпечувати
фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів,
гарантують досягнутий рівень незалежності суддів і забороняють при прийнятті
нових законів чи інших нормативних актів або внесенні змін до них, скасувати чи
звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі
заходи їх правового захисту
, матеріального та
соціального забезпечення.

Вимоги ч.1 ст. 129
і ч.1 ст. 130 Конституції
України та положенням ст. ст. 11,44 Закону України " Про статус суддів" створюють
механізм захищеності судової влади.

Відповідно до ст. 6.1 Європейської хартії про статус
суддів, рівень оплати професійного виконання суддею своїх повноважень
встановлюється таким чином, щоб ніщо не могло
вплинути на його незалежність та неупередженість.

Частиною 1 ст. 44 Закону України «Про статус суддів»
передбачено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій,
доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок,
тобто вказаний Закон визнає право суддів на отримання, крім посадового окладу
премій, а також надбавок за вислугу років, інших надбавок та передбачає, що
премії та інші надбавки, крім надбавки за вислугу років, також входять до
складу заробітної плати суддів.

Зі змісту постанови КМУ «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів
прокуратури, суддів та інших органів» від 09.03.06 року № 268 вбачається, що
право видавати накази про виплату щомісячної премії та надбавки за виконання
особливо важливої роботи належить голові суду.

Головою Конотопського міськрайонного суду в межах його
компетенції за період з січня по березень 2005 року та з січня по грудень 2006
року видавалися накази про виплату ОСОБА_1. щомісяця грошової премії в розмірі
25 відсотків її середньомісячного заробітку (а.с.14-15, 16-17, 20-22, 24, 25,
27, 30, 32, 33, 35, 37, 39, 41, 43 ).

Вказані накази своєчасно надсилалися до ТУ ДСА у Сумській
області для проведення відповідних виплат. Необхідно зазначити, що на час
розгляду справи вказані накази ніким не оскаржувались та скасовувались, а тому
є дійсними.

З довідок-розрахунків заробітної плати ОСОБА_1 за
2005-2006 роки вбачається, що виплат премії позивачу за період з січня по
березень 2005 року та з січня по грудень 2006 року не проводилося (а.с. 7-8).

З наданого позивачкою розрахунку вбачається, що за період
з січня по березень 2005 року та з січня по грудень 2006 року розмір невиплаченої
їй щомісячної грошової премії становить 11630 грн. 14 коп. (а.с. 10-11 ).

Розрахунок складений у відповідності з розмірами, що
встановлювався наказами голови Конотопського міськрайонного суду за 2005-2006
роки та виходячи із середньомісячного заробітку, підтвердженого
довідками-розрахунком заробітної плати ОСОБА_1 за 2005-2006 роки, виданим ТУ
ДСА у Сумській області (а.с.7-8).

Положення ч. 1 ст. 44 Закону України «Про статус суддів»
повністю узгоджується з пунктом 1 ч. З ст. 2-1 постанови КМУ від 03.09.05 № 865
«Про оплату праці суддів» та постановою КМУ № 248 від 03.03.06, за якими суддям
встановлюється надбавка за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50%
посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас.

У Конотопському міськрайонному суді у 2006 році головою
суду видавалися накази про встановлення ОСОБА_1., надбавки за напруженість і
складність роботи за період з січня по грудень 2006 року в розмірі 50%
посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.05 та № 268 від 03.03.06
(а.с.23,26,28,29,31,35,36,38,40,42,44), які своєчасно надсилалися до органів
ДСА України для проведення відповідних виплат.

Вищевказані накази також не оспорювались, ніким не
скасовувались, а тому теж є дійсними, у зв'язку з чим не могли бути
проігноровані при нарахуванні позивачці заробітної плати за період з січня по
грудень 2006 року.

Проте, як вбачається з довідки-розрахунку отриманої
ОСОБА_1заробітної плати за 2006 рік, виплата вказаної надбавки за період з
січня по грудень 2006 року їй проведена не була (а.с.7,8 ).

Відповідач в апеляційній скарзі на те, що оскільки в
Державному бюджеті на 2005-2006 роки не були передбачені кошти для виплати
суддям суми невиплаченої щомісячної премії, надбавки за потужність та
складність роботи, премії до свят, і відповідно не передбачені у кошторисах
видатків відповідних бюджетних установ, а тому вважає, що ця заборгованість відсутня.

Однак, такі посилання є необґрунтованими, оскільки
постановами Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.05 року та № 268 від
03.03.06 року передбачене встановлення надбавки за виконання особливо важливої
роботи, а наказами голови Конотопського міськрайонного суду за 2006 рік
позивачці встановлювалися надбавки за напруженість і складність роботи.

Крім того, підстави для виплати ОСОБА_1. надбавки за
виконання особливо важливої роботи підтверджується довідкою про штат суддів
Конотопського міськрайонного суду та фактичну кількість суддів за 2005-2006
роки, відповідно до якої у Конотопському міськрайонному суді з листопада 2005
року по липень 2006 року по штатному розкладу передбачена кількість суддів 12
осіб, в той час як фактично працювало 11 суддів (а.с. 52 ).

З довідки-розрахунку заробітної плати позивачки
вбачається, що за період травень -грудень 2005 року виплата надбавки за
напруженість та складність роботи ДСА України була проведена, що також
підтверджує той факт, що Державна судова адміністрація визнавала право ОСОБА_1
як судді на отримання даної надбавки та вважала її складовою заробітної плати,
виплачувала вказану надбавку на підставі аналогічних наказів голови
Конотопського міськрайонного суду.

Заборгованість з виплати ОСОБА_1. надбавки за виконання
особливо важливої роботи за січень
- грудень 2006 року склала 14580 грн. 69
коп., що підтверджується довідкою-1 розрахунком, долученою позивачкою до
адміністративного позову (а.с.12-13).

Суд погоджується з вказаним розміром, оскільки він
визначений відповідно до наказів голови Конотопського міськрайонного суду за
2006 рік та виходячи із середньомісячного заробітку ОСОБА_1, підтвердженого
відповідною довідкою ТУ ДСА у Сумській області.

Крім того, позивачці, як слідує з довідки-розрахунку її
заробітної плати за 2005 рік (а.с. 7) не була виплачена премія до свята 8
Березня 2005 року на підставі наказу голови Конотопського міськрайонного суду №
10-6 від 01.03.05 (а.с. 18-19 ).

Розмір невиплаченої премії становить 131 грн. 70 коп., що
також підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 12) та повністю узгоджується
з наказом голови суду та довідку про заробітну плату позивачки.

З приводу проведення вищевказаних виплатОСОБА_1.
зверталася до територіального органу ДСА України - ТУ ДСА в Сумській області,
який проводить безпосереднє нарахування позивачці заробітної плати.

Як вбачається з листа ТУ ДСА у Сумській області від
16.11.06 в задоволенні вимог позивачки було відмовлено з мотивів того, що
відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» керівники
бюджетних установ утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні
видатки на заробітну плату, включаючи видатки на премію в межах фонду
заробітної плати, затвердженої для бюджетних установ у кошторисах. Сума
затвердженого кошторису на виплату заробітної плати на 2006 рік недостатня для
виплати премії за січень-жовтень 2006 року (а.с. 44).

Слід зазначити, що своїми діями, які виразилися у
невиплаті позивачці щомісячної премії, премії до свята 8 Березня 2005 року та
надбавки за виконання особливо важливої роботи ДСА України порушує права позивачки
на належне матеріальне забезпечення, оскільки відповідно до ст. 130 Конституції
України держава забезпечує фінансування та належні умови для діяльності суддів,
а згідно правової позиції Конституційного Суду України (Рішення Конституційного
Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002) норми про матеріальне
забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановлені ст.ст. 44, 45 Закону
України «Про статус суддів» не можуть бути скасовані або знижені без
відповідної компенсації. Вказані правові позиції погоджуються також з нормами
права міжнародних організацій, зокрема, із п. 1,2 Основних принципів
незалежності судових органів, схвалених Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної
Асамблеї 00Н від 29 листопада та 13 грудня 1985 року та Рекомендаціями № К.(94)12
Комітету Міністрів Ради Європи від 13.10.94, згідно яких виконавча і
законодавча гілки влади повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися
від кроків, які могли б поставити їх під загрозу, а також ст. 6.1. Європейської
хартії про статус суддів.

Таким чином, відсутність коштів не може бути підставою
для відмови у задоволенні законних вимог позивачки та для порушення її права на
належне матеріальне утримання як складову частину її незалежності як судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, норми якої
є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами
України.

Частиною 2 ст. 125 Закону України «Про судоустрій
України» передбачено, що ДСА України є центральним органом виконавчої влади,
яка здійснює організаційне забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції,
а також інших органів і установ судової системи відповідно до цього Закону.

ДСА України діє на підставі Положення «Про Державну
судову адміністрацію», затв. Указом Президента України № 182/2003 від 03.03.03.

Відповідно до п. 13 Положення «Про Державну судову
адміністрацію України» ДСА здійснює свої повноваження безпосередньо та через
територіальні управління ДСА.

Згідно з Порядком касового виконання державного бюджету
за видатками, затв. наказом Держказначейства України від 22.01.01 №3, Порядком
обслуговування Державного бюджету за видатками, затв. наказом Держказначейства
України 25.05.04 № 89 виділення коштів з Державного бюджету здійснюється шляхом
перерахування органами Держказначейства України на основі затверджених для
цього кошторисів видатків бюджетних установ. Асигнування, що передбачаються
кошторисами, надаються головним розпорядникам бюджетних коштів, який здійснюють
безпосередній розподіл коштів між відповідними установами.

Враховуючи
вищевикладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови були повно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому
відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.
160, 167, п. 1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ДСА України залишити без
задоволення.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2008р. по справі НОМЕР_1 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено
03.11.2008 року.

Головуючий суддя (підпис) Ю.М.Філатов

Суддя (підпис) Н.С.Водолажська

Суддя (підпис) О.М.Мінаєва

Згідно з оригіналом

Суддя
Ю.М.Філатов