Справа № 22-а-3974/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Садовський М.К.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2008
року Справа
№ 22-а-3974/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.

суддів: Сіваченка І.В.

Дяченко С.П.,

при
секретареві Білоус К.І.,

розглянула
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради на постанову Докучаєвського міського суду Донецької
області від 14 березня 2008р. у справі № 2а-14/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2005-2007 роки, і

В С Т А Н О В И Л А
:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2005-2007 роки, посилаючись на те, що він э учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради і йому на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач
повинен щорічно виплачувати компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат. Проте
відповідачем за 2005-2007 роки виплачено по 100 грн., а виплатити різницю в
сумі 5435грн. відмовлено

Постановою Докучаєвського міського суду від 14 березня 2008 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково: визнанні неправомірними дії відповідача щодо
відмови у виплаті позивачеві недоотриманої суми щорічної допомоги на
оздоровлення за 2005, 2007р. та стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь позивача суму допомоги на
оздоровлення за 2005 та 2007 роки у розмірі 3660,0 грн., в решті позовних вимог
відмовлено.

На рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату і місце апеляційного
розгляду сповіщені своєчасно. Відповідач в апеляційній скарзі просив розглянути
справу без участі його представника.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради як
особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції (надалі ЧАЕС) 2
категорії, у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, передбачена щорічна грошова допомога на
оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, при цьому розмір
мінімальної заробітної плати на момент виплати в 2005 році становив 332,00 грн., в 2006 - 375, в 2007 р. - 440
грн. В порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога за 2005 рік у
визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена, фактично нараховано і сплачено за 2005р. -
27.10.2005 - 100грн, за 2007 рік - 28.08.2007 р. - 100грн.

Крім
того, суд першої інстанції послався на приписи пункту 30 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік
дію в частині виплати компенсації і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої
статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними
рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від 09.07.2007 року.

Суд встановив, що за 2006 рік відповідачем правильно нарахована та сплачена
сума допомоги на оздоровлення,оскільки на підставі п.37 ст.77 Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік » зупинена дія абзацу 4 частини 4
статті 48 вищезазначеного спеціального закону в частині виплат компенсації і
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати і це положення
не визнане неконституційним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1, яке видане
22.12.1997р. (а. с. 4).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема створення єдиного
порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій,
соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Порядок надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного
Закону, якою передбачена виплата особам, віднесеним до 2 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи допомоги у розміри п'яти
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення Управління керувалося
постановою Кабінету Міністрів України від № 562 від 12.07.2005 року “Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова № 562), якою розмір такої допомоги
встановлений в 100грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від № 562 від 12.07.2005
року всупереч Закону №796-XII установлені конкретні розміри щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення в твердій грошовій сумі.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст.48
Закону України №796-XII та Закони України про встановлення
розміру мінімальної заробітної плати на 2005, 2007 роки, а не постанова Кабінету Міністрів України від
№ 562.

На підставі пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсації і
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Таким чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги
на оздоровлення у сумі по 100 гривень за 2005, 2007 роки суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними.

Сторонами не оскаржувала ся правильність вирішення судом інших позовних
вимог.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та ухвалено постанову
з додержанням норм матеріального
і процесуального права, тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду необхідно залишити без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області
залишити без задоволення.

Постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 14 березня
2008р. у справі № 2а-14/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2005-2007 роки залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: