Справа № 22-а-4124/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Чорний С.Б. Справа № 22-а-4124/08
районний суд Хмельницької області ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Гідеї К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного
казначейства України на постанову Волочиського районного суду Хмельницької
області від 29 листопада 2007 року у справі № 2-а-92/07 за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної
державної адміністрації Хмельницької області, Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики
України про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги,
-

в с т а н о в и л а :

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької
області від 29 листопада грудня 2007 року частково задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Волочиської
районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - УПСЗН Волочиської
РДА), Міністерства фінансів України, Державного казначейства України,
Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги, передбаченої ст. 14 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, як учаснику війни, за
2004-2007 роки і вирішено стягнути на користь позивачки з Міністерства праці та
соціальної політики України через Державне казначейство України і Міністерство
фінансів України 1175,18 грн. спірної виплати за 2007 рік.

У поданій апеляційній скарзі відповідач Державне
казначейство України просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову,
якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність
його висновків обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що Державне казначейство України належним чином та відповідно до вимог
Бюджетного кодексу України і Законів України про Державний бюджет України на
2004-2007 роки виконало свій обов'язок щодо асигнування Міністерства праці та
соціальної політики України за цільовою програмою “Щорічна разова грошова
допомога ветеранам війни”. Просить врахувати, що казначейство не є головним
розпорядником бюджетних коштів, не змінює видатків Державного бюджету України і
не має права розпоряджатися коштами, які призначені для виплати спірної
допомоги. Вважає, що при ухваленні
оскаржуваного рішення судом не були враховані положення бюджетного
законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що вона є учасником війни, якій відповідно до вимог
ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України
положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, яким
обмежувався розмір щорічної разової допомоги, передбаченої Законом України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, у тому числі й
учасникам війни. Розмір отриманої позивачкою у 2007 році грошової допомоги до 5
травня в сумі 55 грн. не відповідає вимогам зазначеного Закону і сума
заборгованості перед ОСОБА_1, виходячи із законодавчо встановлених розмірів
мінімальної пенсії за віком у 2007 році, становить 1175,18 грн. та підлягає
стягненню з Міністерства праці та соціальної політики України через Державне
казначейство України і Міністерство фінансів України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів,
частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни, якій
відповідно до вимог ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на
2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня,
встановленої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення на її
користь заборгованості з виплати щорічної грошової допомоги за 2007 рік.

Розмір такої заборгованості судом першої інстанції
правильно визначений виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком та прожиткового
мінімуму, встановлених законами України на 2007 рік.

Поряд із цим, колегія суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про необхідність стягнення недоплаченої щорічної
одноразової грошової допомоги з Міністерства праці та соціальної політики
України за рахунок коштів Державного казначейства України і Міністерства
фінансів України, оскільки такий порядок виплати спірної суми суперечить
вимогам бюджетного законодавства України та не відповідає завданням і функціям
вищевказаних державних органів.

З врахуванням положень ст. 171 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” колегія суддів
приходить до переконання, що обов'язок по виплаті позивачці заборгованої
щорічної допомоги слід покласти на відповідне управління праці та соціального
захисту населення.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” розмірів щорічної грошової допомоги, як на причину невиконання
покладених на державу зобов'язань, до уваги колегією суддів не приймаються,
оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів,
яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена
у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини
у справі “ОСОБА_2 проти України”).

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при
вирішенні даного публічно-правового спору порушено норми матеріального права в
частині визначення порядку і способу захисту порушених прав та інтересів
позивачки у справі, оскаржувана постанова у цій частині підлягає скасуванню з
прийняттям нової, якою слід зобов'язати провести недоплачену позивачці разову
щорічну грошову допомогу УПСЗН Волочиської РДА.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202 п. 3, 4, 205, 207
КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької
області від 29 листопада 2007 року у справі № 2-а-92/07 в частині визначення
порядку виплати спірних коштів скасувати і прийняти у цій частині нову
постанову.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту
населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області
провести виплату недоплаченої ОСОБА_1 у 2007 році разової щорічної грошової
допомоги до 5 травня у розмірі 1175,18 грн.

У задоволенні позовних вимог до Міністерства праці та
соціальної політики України, Державного казначейства України і Міністерства
фінансів України відмовити.

В іншій частині постанову Волочиського районного суду
Хмельницької області від 29 листопада 2007 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій