Справа № 2-а-49/07
Суддя: Клочко В.М.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-49/ 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року Сквирський
районний суд Київської області в

складі:
головуючого судді Клочко В.М. .,

при секретарі
судового засідання Анодіній Н.П.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м. Сквира
Київської області справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення Сквирської райдержадміністрації про стягнення
недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорія 1 та інвалідом 2 групи,
захворювання якого пов"язане з впливом аварії на ЧАЕС і згідно
законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат, розмір якої
визначається на момент виплати, але
відповідачем йому виплачено вказану допомогу за 2003-2005 роки у значно нижчому
розмірі. Оскільки відповідач відмовляється провести йому доплату вказаної
грошової допомоги, то позивач просить
суд стягнути з відповідача недоплачені суми одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2003-2005 роки в розмірі 3 326 грн.60 коп.

В
судовому засіданні позивач зменшив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача недоотриману
суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2005 рік в розмірі 1540
грн.

Представник
відповідача за дорученням в судовому засіданні позов не визнав повністю
посилаючись на те, що виплата вказаної
допомоги на оздоровлення позивачу проведена у розмірах, визначених

постановами
KM України ,
управління соцзахисту населення є розпорядником бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань і не може
виходити за межі бюджетних призначень,
визначених Державним бюджетом України. Крім того, представник відповідача просить застосувати
строк позовної давності, встановлений
КАС України, для звернення до суду за захистом
своїх прав.

Заслухавши
пояснення позивача, оглянувши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення .

Так, по справі встановлено, що відповідач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорія 1 та інвалідом 2 групи,
захворювання якого пов"язане з впливом аварії на ЧАЕС, що стверджується копією посвідчення та
довідки МСЕК.

Відповідно
до ст.
48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам першої
і другої групи, а також учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії -п"ять мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна
допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту населення.

Судом
встановлено, що відповідачем виплата
щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проведена за 2005 рік в розмірі 120
грн. - жовтень 2005 року.

Ці
обставини підтверджуються оглянутим в суді особовим рахунком позивача і не
оспорюються сторонами.

Зазначена
допомога на оздоровлення виплачена в тих розмірах, які встановлені постановою KM
України від 26.07.1996 року за № 836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період до 2005 року, та постановою KM України
від 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з 2005 року.

Позивач
просить суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму одноразової
допомоги на оздоровлення виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на
момент виплати, а саме: за 2005 рік-з
мінімальної заробітної плати-332 грн.

Заперечуючи
проти позову представник відповідача посилається на те, що згідно
ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його застосування провадиться у порядку, визначеному KM України, рішення якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. А
саме в розмірах, які і визначені KM
України, проведена позивачу виплата
зазначеної допомоги на оздоровлення.

Але з
цими запереченнями представника відповідача суд не може погодитися з наступних
підстав.

Відповідно
до ч.2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За ст. НЗ Конституції України KM
України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно
ч.1 ст.
9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір
допомоги на оздоровлення, визначений
вказаними вище

постановами
KM України,
суперечить вимогам ст. 48 Закону
та іншим нормам Законів.

ст. 83
Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік"
установлений з 1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати 262 грн.
на місяць, з 1 квітня 2005 року-290
грн., з 1 липня 2005 року-310 грн., з 1 вересня 2005 року-332 грн.

Згідно ст. 82 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" установлений з 1 січня 2006 року розмір
мінімальної заробітної плати 350 грн. на місяць, з 1
липня 2006 року-375 грн., з 1 грудня
2006 року-400 грн.

Вказані
Закони не мали обмежень щодо застосування
ст. 48 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Отже, оскільки закони України мають вищу юридичну
силу над урядовими нормативними актами,
то суд вважає, що при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню саме положення ст. 48 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" та положення зазначених вище Законів
про встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови KM України
№ 836 та № 562.

Крім
того, згідно ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Отже, враховуючи наведене, управління соцзахисту населення повинно
виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із розміру
мінімальної заробітної

плати на момент виплати, а саме: за 2005 рік в розмірі 1660 грн.,
виходячи з мінімальної заробітної плати 332 грн.

Загальна сума
недоплати за цей період становить 1540 грн.

Суд
вважає, що позивач не пропустив строк
звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, встановлений
ст. 99 КАС України, оскільки
виплата допомоги на оздоровлення за 2005 рік йому була проведена на в кінці
жовтня 2005 року, до суду він звернувся
18.07.2007 року.

Крім
того, на його запит управлінням
соціального захисту населення Сквирської райдержадміністрації 26.06.07 року
було надано офіційне письмове роз'яснення щодо виплати вказаної допомоги на
оздоровлення та відмовлено в проведенні перерахунку цієї допомоги, що стверджується копією зазначеного листа за
№ 1069 від 26.06.2007 року.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідача в проведенні позивачу
доплати недоотриманих сум грошової допомоги на оздоровлення, є неправомірною, а тому вважає за можливе на користь позивача
стягнути з відповідача недоотриману суму допомоги на оздоровлення за 2005 рік в
розмірі 1540 грн. /332 грн.-мінімальна заробітна плата на момент виплати
допомоги х 5=1660 грн. за мінусом 120 грн. - виплачена допомога/.

На
підставі ст. 4 Декрету КМ "Про державне
мито" позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст.
ст. 19, 113 Конституції
України, ст. 48, 62 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.
83 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005
рік", ст. ст. 6, 9,
17, 89, 99, 100, 158-163,
185, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити .

Стягнути
з Управління соціального захисту населення Сквирської райдержадміністрації на
користьОСОБА_1 1540 грн.. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги .

Постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Сквирський
районний суд Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути
подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.