Справа № 2-а-14945/08
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Кузьменко Л.В. ,

при
секретарі - Дейнеці І.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації

про
стягнення виплат, передбачених Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи",-

встановив:

У липні 2008 р.
позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що з січня
2007 року по 31 грудня 2007 року йому не було проведено у повному обсязі виплати,
передбачені ст. 37,39,51 Закнону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі -
Закон), що призвело до порушення його прав. Заборгованість по доплаті
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення та підвищенню
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення (ст. 39) позивач визначив в розмірі 44333 грн., по допомозі у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування (ст. 37) - в розмірі
9320,20 грн., по додатковій пенсії (ст. 51) - в розмірі 3448,56 грн.

Посилався на те, що отримував відповідні доплати та
допомогу у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній платі та мінімальній пенсії за віком у
відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не прибув, у своїй заяві
просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідач надіслав заперечення проти позову та просив
розглянути справу без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивач у спірний період часу проживав у
м. Овручі Житомирської області, що підтверджується копією паспорта, яке
відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей,
віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи,
затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року відноситься до
зони гарантованого добровільного відселення. Позивач є потерпілим від наслідків
аварії на Чорнобільській АЕС 3-ї категорії, про що свідчить посвідчення
НОМЕР_1.

Згідно зі ст. 37 Закону,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
повинна виплачуватися щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 відсотків від
мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 39 Закону громадянам, які прцюють на
територіях радіоактивного забруднення проводиться доплата у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати щомісячно.

Відповідно до ст. 51 Закону, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 3-ї категорії, призначається у
розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, вказані допомога, доплата та додаткова пенсія
виплачувались у розмірах, визначених Постановою КМ України № 836 від 26.07.1996
року "Про комплексні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати і мінімальної пенсії за віком, тобто в значно меншому розмірі.

Дію абзацу третього частини першої статті 37, частини 2
статті 39 та частину 4 статті 48 зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV
(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N
489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено
рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Відповідно до статті 37 Закону позивач повинен був
отрумати:

за липень - грудень 2007 р.:1026,13 грн. (
(440грн.х3х40%+460 грн.х3х40%)-53,87 грн.)

Відповідно до статті 39 Закону позивач повинен був
отримати:

за вересень-грудень 1996 р.: 120 грн. (15 грн.х4х2);

за січень-грудень 1997 р.: 360 грн. (15грн.х12х2);

за січень-грудень 1998 р.: 1200 грн. (45грн.х6х2 +
55грн.х6х2);

за січень-грудень 1999 р.: 1776 грн. (74грн.х12х2);

за січень-грудень 2000 р.: 2400 грн. (74грн.х3х2 +
90грн.х3х2 + 118грн.х6х2);

за січень-грудень 2001 р.: 2832 грн. (118 грн.х12х2);

за січень-грудень 2002 р.: 3660 грн. (140 грн.х6х6 + 165
грн.х6х2);

за січень-грудень 2003 р.: 4480 грн. (185 грн.х11х2 +
205грн.х2);

за січень-грудень 2004 р.: 5176 грн. (205 грн.х8х2 + 237
грн.х4х2);

за січень-грудень 2005р.: 7208 грн.
(262грн.х3х2+290грн.х3х2+310грн.х2х2+332грн.х4х2);

за липень-грудень 2007 р.: 5400 грн. (440 грн.х3х2 +460
грн.х3х2).

Було виплачено відповідно до наявних в матеріалах справи
довідок: 1077,52 грн.

Отже, позивач недоотримав згідно ст. 39 допомоги в
розмірі: 33534,48 грн. (34612-1077,52).

Згідно з ч.2 ст. 99 Кодексу адмінітративного судочинства
України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Тобто за ст. 51 можна стягнути кошти лише з липня 2007 р.,
оскільки позовна заява надійшла до суду 23.07.2008 р.

Відповідно до ст. 51 Закону позивач повинен був
отримати:

за липень-грудень 2007р. 618,75 грн. (410 грн.х3х25% +
415 грн.х3х25%). Згідно довідок, наявних в матеріалах справи отримав: 29,88
грн. Тобто позивач недоотримав: 588,87 грн.

Таким чином позивач недоотримав виплати, передбачені ст.
37,39,51 Закнону в розмірі: 35149,48 грн. (тридцять п'ять тисяч сто сорок
дев'ять гривень 48 копійок) (1026,13грн. + 33534 грн. + 588,87 грн.).

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
35149,48 грн.тти

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: Л.В.
Кузьменко