Справа № 22-а-5507/08
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2008-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-5507/08 Головуючий суддя у
категорія статобліку - 61
інстанції - Косцова І.П.
Доповідач - Семененко Я.В. (№2-а-41/08)
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Баранник Н.П., Юхименка
О.В.

при секретарі
Галоян О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 27 лютого 2008 року у справі № 2а-41/07 року за позовом
ОСОБА_1до Кіровоградського юридичного інституту Харківського національного
Університету внутрішніх справ про захист трудових прав, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м.
Кіровограда з позовною заявою про зобов'язання відповідача скасувати запис в
трудовій книжці від 04 вересня 2007 року про звільнення за власним бажанням на
підставі п. 64 «Ж» Положення про проходження служби»; зобов'язання відповідача
внести в трудову книжку запис від 04 вересня 2007 року такого змісту: «Звільнений
з органів внутрішніх справ на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України через
невиконання або уповноваженим органом законодавства про працю»; зобов'язання
відповідача виплатити вихідну допомогу в розмірі 4079 грн. 61 коп.;
зобов'язання відповідача виплатити середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені з 05 вересня по 27 лютого 2008 року в сумі 7877грн. 86
коп.; зобов'язання відповідача відшкодувати моральну шкоду, завдану порушенням
трудових прав, в сумі 500 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.02.2008р. прийнята
відмова позивача від позовних вимог в частині внесення до його трудової книжки
відомостей про посади, на яких він працював протягом служби в органах
внутрішніх справ і в провадження у справі в цій частині закрито.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2008
року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив
скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його
вимоги задовольнити.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду справи, колегією суддів встановлено, що спірні
правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування вимог КЗпП України
в частині підстав звільнення позивача, виплати вихідної допомоги, сплати
середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної
шкоди за порушення трудових прав.

Так, позивач зазначав, що оскільки він працював у відповідача, то перебував
з ним в трудових правовідносинах, які регламентуються нормами КЗпП України, а
відтак вказані норми права повинні застосовуватися при звільненні позивача.

Відповідач наполягав на тому, що позивач, викладаючи дисципліни в
університеті, проходив службу в органах внутрішніх справ, а на осіб, які
проходять службу в органах внутрішніх справ, не поширюються вимоги КЗпП
України, проходження служби врегульовано іншими законодавчими актами.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції у повній
мірі з'ясував обставини справи, характер спірних правовідносин та надавши їм
належну правову оцінку, ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з
14.08.1996р. по 04.09.2007р. позивач проходив службу в органах внутрішніх
справ, звільнений за власним бажанням відповідно до п.64 «ж» Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого
Постановою КМУ №114 від 29.07.1991р. (а.с.20-21).

Таким чином, викладаючи дисципліни в Кіровоградському юридичному інституті
Харківського національного Університету внутрішніх справ, позивач перебував на
службі в органах внутрішніх справ. Вказане підтверджується відомостями трудової
книжки, а також Присягою, яку приймав позивач поступаючи на службу в ОВС
(а.с.45).

Відповідно до ст..18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів
внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України.

На виконання вказаної норми права Кабінетом Міністрів УРСР №114 від
29.07.1991р. затверджено Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР.

Відповідно до п.1 Положення - це Положення визначає порядок проходження
служби рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки.

Таким чином, порядок прийняття на службу, проходження та звільнення зі
служби з органів ОВС регламентовано Законом України «Про міліцію» та вказаним
Положенням, а відтак вимоги КЗпП України на вказані правовідносини не
поширюється.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на Постанову Пленуму
Верховного Суду України №13 «Про практику застосування судами законодавства про
оплату праці», оскільки відповідно до п.2 названої Постанови передбачені
законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню
не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і
начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене
судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального
права, тому передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства
України і підстав для його скасування та ухвалення нового судового рішення не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують
законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, а стосуються особистого
тлумачення ОСОБА_1 окремих норм матеріального права.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198,
ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу, ОСОБА_1залишити без
задоволення, а постанову Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 27 лютого 2008 року - без
змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2008р.)

Головуючий Я.В.
Семененко

Судді Н.П.
Баранник

О.В.
Юхименко