Справа № 22-а-860/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-860/08 р. Головуючий у першій
інстанції: Мельник І.О.
Доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка І.І., Маслія В.І.

при
секретарі: Трибой
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у
місті Черкаси на постанову Соснівського районного суду м. Черкас від 06.03.2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті
Черкаси про визнання нечинним податкового повідомлення рішення №/0
від 05.09.2006 року про стягнення донарахованої суми податку з доходів фізичних
осіб в сумі 324129 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернулася до Соснівського районного суду м. Черкас з адмінпозовом до Державної
податкової інспекції у місті Черкаси про визнання нечинним податкового
повідомлення рішення №/0 від 05.09.2006 року про стягнення
донарахованої суми податку з доходів фізичних осіб в сумі 324129 гривень.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкас від 06.03.2007 року
позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в
задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення. Зазначає, що постанову винесено з
порушенням норм матеріального, а тому є всі підстави для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів
знаходить, що при вирішенні даного спору Соснівським
районним судом м. Черкас було правильно застосовано норми матеріального
та процесуального права та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому апеляційна інстанція виходить з того, суд
першої інстанції дійшов вірного висновку щодо належного обґрунтування позовних,
а тому задовольнив їх.

Як
вбачається з матеріалів справи, ДПІ у м. Черкаси відповідно до п. 1 ст. 2
згідно Закону України "Про податкову службу в Україні" здійснювала
документальну невиїзну перевірку (на підставі поданої позивачем декларації) і
дотримання нею вимог податкового законодавства. 15.08.2006р. позивачу було
надіслано повідомлення № 1388/17-218 про проведення перевірки, в ході якої
встановлено, що позивач, згідно з умовами договору купівлі-продажу векселів від
14.07.2004р. № Т-15/2004, продала АТ "Банк Велес" простий вексель №
вартістю 2493300,0 грн., кошти за який надійшли на її рахунок
платіжним дорученням № 3 14.07.04р. Згідно умов договору купівлі-продажу
векселів від 14.07.2004р. вексель № був проданий їй ТОВ
"Івто" від імені та за дорученням ЗАТ "Українське промислове
страхове товариство" Континент-Поліс". Розрахунок ОСОБА_1 провела
шляхом передачі простого векселя № 9, виписаного від її імені.
14.07.2004р. позивачкою отримані від АТ "Банк Велес" 2493300,0 гри.,
які вона внесла у статутний фонд ЗАТ "СК "Саламандра-Дніпро" м.
Черкаси.

За результатами
проведеної перевірки ДПІ у м. Черкаси було встановлено, що ОСОБА_1. при
визначенні інвестиційного прибутку безпідставно включила до складу витрат
емітований вексель № 9 на суму 2493300,00 грн., що призвело до
несплати податку в розмірі 13% на суму 324129,00 грн. На підставі цього було
винесено повідомлення-рішення, яке оспорюється позивачем.

Виходячи з
положень ст.1 Закону України «Про цінні
папери і фондовий ринок» цінні папери можуть бути використані для здійснення
розрахунку.

Згідно з
Положенням про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній
валюті на території України, затвердженим постановою НБУ №508 від 16.12.02
року, зареєстрованим Мін'юстом України №174/7495 від 28.02.03 року, (п 8.1)
оформлення заборгованості векселем є розрахунковою операцією. Розрахунки з
використанням векселів належать до розрахункових операцій (п. 9.1).

Листом
№11927/7/23-1017 від 23.06.2006 року ДПА України надала методичні рекомендації
щодо здійснення перевірок суб'єктів, що використовують цінні папери.

У п.2.2.
Рекомендацій зазначено, що при видачі векселя не виникає обов'язку відображення
в податковій звітності даної операції. Видача векселя повинна відбуватися після
здійснення першої операції - поставки товарів, що є підставою для формування
витрат векселедавця. У разі видачі векселя відповідно припиняються грошові
зобов'язання щодо платежу за договором та виникають зобов'язання щодо платежу
за векселем. В п.2.4. Рекомендацій також указано, що під терміном витрати слід
розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену, (нараховану) продавцю цінних
паперів, як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої
заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням. З п. 2.7.
Рекомендацій вбачається, що обов'язку з відображення в податковій звітності
емітента цінних паперів операцій з їх погашення не виникає.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до аналогічного з судом першої
інстанції висновку, що за заборгованістю, що виникла у ОСОБА_1 за придбаний
вексель, було проведено розрахунок емітованим нею векселем і розрахунок з
продавцем було завершено. У зв'язку з цим, твердження відповідача, що факту
сплати позивачкою за придбаний вексель у періоді, що перевірявся, не було, а
тому витрат на його придбання вона не понесла - є необґрунтованим. Оплата за
придбаний вексель проведена 14.07.2004 р. в повній сумі його вартості,
відповідно до договору купівлі-продажу.

Колегія суддів також приходить до висновку, що
дійсно факт виникнення у ОСОБА_1 заборгованості за виданим нею векселем ніяким чином не впливає на факт проведених розрахунків за
придбаний вексель. Вказаний строк погашення нею виданого векселя (13.07.2008
р.) засвідчує її обов'язок провести платіж по цьому векселю, що ніяким чином не
матиме впливу на результати операцій з цінними паперами, так як погашення
векселя не відображається в податковому обліку.

Крім того, до складу загального річного
оподатковуваного доходу платника податку відповідно до пп. 9.6.6.
п.9.6. ст. 9 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб», включається
додатне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками звітного
року - інвестиційний прибуток. У звітному
2004 році, за проведеними позивачкою операціями, інвестиційний дохід склав 2967415,12 грн., а інвестиційні витрати
-5046600,00 гри. При цьому, перенесено інвестиційні
збитки попередніх звітних періодів в сумі 211337,01 грн., що в кінцевому результаті (наростаючим підсумком) складає
2242834,82 грн. інвестиційних збитків.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам
податкова інспекція як суб'єкт владних повноважень не довела правомірності
прийнятого нею рішення, на підставі якого заявлено позов, а отже воно підлягає
скасуванню.

Таким чином, за підсумками звітного року загальний
фінансовий результат операцій з інвестиційними активами
мав від'ємне значення в сумі 2242834,82 грн., а тому і інвестиційний прибуток в річній декларації не міг бути відображений по
причині його відсутності.

За викладених обставин суд вважає, що існують
підстав для визнання нечинним повідомлення-рішення № /0
від 05.09.2006 року про стягнення донарахованої суми податку з доходів фізичних осіб .

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає правових підстав
для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не вбачається. За таких підстав апеляційна скарга Державної податкової інспекції у місті Черкаси на постанову
Соснівського районного суду м. Черкас від 06.03.2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Черкаси про визнання нечинним
податкового повідомлення рішення №/0 від 05.09.2006 року про стягнення
донарахованої суми податку з доходів фізичних осіб в сумі 324129 гривень - підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 9, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги Державній податковій інспекції у
місті Черкаси - відмовити.

Постанову
Соснівського районного суду м. Черкас від 06.03.2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді: