Справа № 22-а-5025/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Шальєва Е.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем
України

19 червня 2008
року Справа
№ 22-а-5025/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.

суддів: Сіваченка І.В.

Дяченко С.П.,

при секретареві Скопинській А.О.,

за участю представника відповідача Іл`єнко
Т.В.,

розглянула апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 26 лютого 2008 року у справі 2-а-3557/08
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення, і

В С Т А Н О В И ЛА :

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2008 року задоволено
в повному обсязі позов ОСОБА_1 стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Мар'їнської районної
державної адміністрації Донецької області (далі УПСЗН) за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь позивача суму допомоги на оздоровлення за
2007 р. у розмірі 1245,0 грн., та визнанні неправомірними дій відповідача щодо
відмови у виплаті позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності
до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В апеляційній
скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Представник
відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач в
судове засіданні не прибув, про час, дату та місце апеляційного розгляду сповіщений
належним чином.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач є особою, евакуйованою із зони відчуження у
1986 році, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи і має право на підставі ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 3 мінімальних
заробітних плат на момент виплати. Відповідач незаконно у 2007 виплачував
допомогу в менших розмірах ніж це передбачено законом.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с. 2).

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення
категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального захисту
потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата особам, віднесеним до 2 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомоги у розміри 3 мінімальних
заробітних плат.

При виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення Управління керувалося постановою Кабінету
Міністрів України від № 562 від 12.07.2005 року “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
(далі - постанова № 562).

Відповідно до
ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України від № 562 від 12.07.2005 року всупереч
Закону №796-XII установлені конкретні розміри щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення в твердій грошовій сумі.

Виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст.48 Закону України №796-XII та
Закони України про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2005, 2007 роки, а не постанова Кабінету Міністрів України від
№ 562.

На підставі
пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсації і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини
третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого
частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при
прийнятті постанови були дотримані норми матеріального права, тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції необхідно
залишити без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Мар'їнської районної
державної адміністрації Донецької області залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2008 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: