Справа № 22а-58/07
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2007-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 року Судова
колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

судців Бітова А.І. та Милосердного
М.М.,

при секретарі - Усенко С.М.,

за участю представника відповідача Лінецького С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою командира військової частини А-2183
на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06
березня 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової
частини А-2183 та військової частини А-2365 про визнання протиправними дій по
невиплаті грошової компенсації замість речового майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини А-2183 про
визнання неправомірними дій по невиплаті грошової компенсації замість речового
майна.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що проходила дійсну військову
службу у Збройних Силах України до 29 грудня
2003 року та перебувала на речовому забезпечені у військовій частині А-2183. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» мала право на отримання речового забезпечення або компенсації замість речового майна. Після звільнення
з військової служби належного речового майна не отримала, у
зв'язку з чим просила зобов'язати військову частину виплатити компенсацію за речове майно, яке підлягало видачі на день
звільнення з військової служби у розмірі 3708 грн. 41 коп.

При розгляді справи судом першої інстанції за клопотанням відповідача було
притягнуто до участі в справі в якості співвідповідача військову
частину А-2365.

Постановою
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з військової частини
А-2365 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно станом
до 11 березня 2000 року в сумі 2127 грн. 86 коп.. Зобов'язано військову частину
А-2365 видати ОСОБА_1 речове майно, не отримане позивачем за період з 11
березня 2000 року по 15 серпня 2002 року, а
при неможливості видати речове майно - стягнути на користь ОСОБА_1 1084 грн. 40
коп.. Зобов'язано військову частину А-2183 видати ОСОБА_1 речове майно, не
отримане позивачем за період з 15 серпня 2002 року по 29 грудня 2003 року, а
при неможливості видати речове майно - стягнути на користь ОСОБА_1 496
грн. 15 коп..

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, командир військової
частини А-2183 в апеляційній скарзі зазначає, що постанову
суду першої інстанції ухвалено з

__________________________________________________________________________

Головуючий І інстанції суддя Сотська C.O. Справа №22а-58/2007 р.

Доповідач суддя Золотніков О.С. Категорія № 36

2

порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, вказується на пропуск позивачем встановленого ст. 99 КАС України строку для звернення до суду. У
зв'язку з викладеним ставиться питання про
скасування постанови суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача з військової частини А-2183 речового
забезпечення або компенсації за речове майно та
ухвалення нової постанови з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів надходить до висновку
про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила дійсну військову службу у Збройних Силах України з 1975 року по 29 грудня 2003 року та на
момент звільнення перебувала на речовому забезпечені у військовій частині А-2183.

Заборгованість військової частини 33883-Б, правонаступником якої є
військова частина А-2365, станом на 11 березня 2000
року складала 2127 грн. 86 коп., а за період з 11 березня 2000 року по
15 серпня 2002 року -1084 грн. 40 коп..

За час знаходження позивача на речовому забезпечені у військовій частині
А-2183 ОСОБА_1 не було видано речове майно на загальну суму 496 грн. 15
коп..

Наведені обставини в апеляційному порядку сторонами не оскаржуються. Постановлене судове рішення оскаржено лише в частині
стягнення з військової частини А-2183 речового майна, не отриманого
позивачем за період з 15 серпня 2002 року по 29 грудня 2003 року на
суму 496 грн. 15 коп..

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» військовослужбовцям гарантується одержання за рахунок
держави речового забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

Право на отримання військовослужбовцями речового забезпечення передбачено і
ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підставі названих Законів, із врахуванням положень ст. 2 Закону України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року із
послідуючими змінами, висновок суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом зобов'язання відповідача видати
позивачу підлягаюче до видачі речове майно, а при неможливості видачі речового майна - стягнути на користь позивача вартість
цього майна, є законним та обґрунтованим.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про
пропуск позивачем встановленого ст. 99 КАС
України строку для звернення до суду з наступних підстав.

Як зазначено в апеляційній скарзі, позивач повинна була дізнатися про
порушення права на отримання речового майна
12 січня 2004 року, у зв'язку з чим саме з цієї дати обчислюється строк на звернення позивача до суду. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк
позовної давності станом на зазначену дату встановлювався у три роки, а тому звернення позивача до суду у грудні 2006 року, тобто в
межах трирічного строку, не перевищило строку позовної давності.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно
до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.
195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

3

Апеляційну
скаргу командира військової частини А2183 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 06 березня 2007 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до військової частини А-2183 та
військової частини А-2365 про визнання протиправними дій по невиплаті грошової
компенсації замість речового майна - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду України протягом
одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.