Справа № 22-а-7342/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Масендич В.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2008 року справа
№ 22-а-7342/08

приміщення
суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Старосуд
М.І.

суддів при секретарі за участю позивача

Ханової Р.Ф., Бадахової Т.П. Чуріковій Я.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради

на постанову

Пролетарського районного суду м. Донецька

від 09
червня 2008 року

по справі

№ 2-а-378/08 /суддя Масендич
В.В./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної
у м. Донецьку ради

про

стягнення разової грошової допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Пролетарського районного
суду м. Донецька з адміністративним позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради про стягнення разової грошової
допомоги до 5 травня.

Постановою Пролетарського районного суду м. Донецька від
09 червня 2008 року по справі № 2-а-378/08 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
повністю. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої разової грошової допомоги
до 5 травня за 2007 рік у розмірі 1175 грн. 18 коп.

13.06.2008р.
Управлінням праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м.
Донецьку ради подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права.

В
апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно,
до 5 травня учасникам війни передбачена виплата одноразової грошової
допомоги у розмірі 3 мінімальних пенсій
за віком. Згідно із ст.17 вищезазначеного закону фінансування витрат,
пов'язаних із реалізацією закону, здійснюється за рахунок державного та
місцевого бюджетів. Дана допомога сплачується за рахунок коштів державного
бюджету. Ст.95 Конституції України зазначає, що тільки законом про Державний
бюджет України регулюються будь-які витрати держави. Здійснити виплати у
розмірах, визначених ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
Управління праці та соціального захисту населення не має права, так як
являється головним розпорядником бюджетних коштів та в своїй роботі керується
Бюджетним кодексом України. Відповідно до ст. 51 БКУ управління праці бере на
себе бюджетні зобов'язання та здійснює витрати у межах, встановлених
кошторисом. Кошторис складений з урахуванням осіб, які мають право на пільгу,
та встановленого законом про Державний бюджет України розмір допомоги.

Відповідач до судового засідання не з'явився, просив
розглянути апеляційну скаргу без його участі,
сторони про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені
законодавством України для учасників війни, є учасником війни і відповідач
сплатив йому одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році - 55 грн.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою
частково, а судове рішення таким, що підлягає зміні, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є учасником війни, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1/а.с.4/.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради, позивачу
було сплачено одноразову грошову
допомогу до 5 травня у 2007 році - 55 грн. /а.с.5/.

Відповідно до ст. 14 Закону України № 3551-ХІІ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни щорічно до 5 травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17 Закону України № 3551-ХІІ передбачено, що щорічна виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12 - 16
цього Закону, здійснюється органами праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Позивачу було фактично виплачено відповідачем одноразову допомогу,
передбачену Законом України № 3551-ХІІ у 2007 році - 55 грн.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до принципу верховенства права та законності -
суд при вирішення справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як роз'яснено
постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснені
правосуддя», - судам необхідно виходити з того, що нормативно - правові
акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови
Верховної ради України, постанови і розпорядження
Кабінету Міністрів України, підлягають оцінці на відповідність як Конституції України так і закону.

Враховуючи
вищевикладене, суд першої інстанції правильно вважав, що дії відповідача щодо
відмови позивачу в виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, встановлених ст. 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є неправомірними.

Наряду з
викладеним, постанова суду підлягає зміні з наступних підстав.

Суд першої інстанції в своїй постанові не вказав за
рахунок яких коштів необхідно стягнути разову грошову допомогу з відповідача.
Тому колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції
і уточнити, що стягнення разової
грошової допомоги повинно здійснюватися на користь позивача за рахунок
Державного бюджету України.

Керуючись Конституцією України,
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 201, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради - задовольнити частково.

Постанову Пролетарського районного суду м.
Донецька від 09 червня 2008 року по справі № 2-а-378/08 за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м.
Донецьку ради про стягнення з управління
праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку
ради на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої разової грошової допомоги до 5
травня за 2007 рік у розмірі 1175 грн. 18 коп. - змінити.

Абзац 2 резолютивної частини постанови Пролетарського
районного суду м. Донецька від 09 червня 2008 року по справі № 2-а-378/08 доповнити словами «за рахунок Державного бюджету України».

В іншій частині постанову Пролетарського
районного суду м. Донецька від 09 червня 2008 року по справі № 2-а-378/08 - залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту складення її в
повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді