Справа № 22а-8782/08
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А Іменем України

10.09.2008 р.

Справа №22а-8782/08×

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Романчук О.М.

Малиніна В.В.

при секретарі: Джуринській Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_1
на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату,
Головного Управління Пенсійного фонду України, Центру по нарахуванню та виплаті
пенсій і допомог Київської міської державної адміністрації про перерахунок
раніше призначеної пенсії, надбавок, грошових допомог , -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2007 року позивач -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Протягом судового розгляду справу
судом першої інстанції, позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги.

В останньому варіанті позовних вимог ОСОБА_1 просив:

- визнати бездіяльність Київського міського військового
комісаріату щодо перерахунку розміру його пенсійного забезпечення і виплати
недоплаченої суми пенсії за минулий час протиправною;

- визнати його право на перерахунок пенсії з урахуванням
підвищеного посадового окладу і надбавок за таємність;

- зобов'язати КМВК виконати донарахування різниці сум
пенсійних надбавок, грошової допомоги та
підвищення до пенсії, обрахованих не за фактичними розмірами мінімальної пенсії
за віком і реально отриманими
коштами, з наступним поданням ГУ ПФУ в м. Києві відповідних розрахунків
для виконання сплати їх за вищенаведеними складовими:

1.1
щомісячного підвищення пенсії учасника війни за період з 01.01.1998 року по

30.11.02 року;

1.2 щомісячного підвищення пенсії інваліда війни II групи з 01.12.2002 року до дати прийняття судом постанови
по справі;

1.3 щомісячного підвищення пенсії за догляд за самотнім
інвалідом війни II групи з 01.12.02 року до дати прийняття судом постанови
по справі;

1.4 щорічної разової грошової допомоги
учаснику війни з 1998 року по 2002 рік;

1.5 щорічної разової
грошової допомоги інваліду війни II
групи з 2003 року до дати прийняття
судового рішення.

-
визнати неправомірною бездіяльність КМВК щодо встановлення розміру посадового
окладу у 185 грн.,
як старшому науковому співробітнику, кандидату технічних наук і зобов'язати
вчинити відповідні донарахування за період з 01.11.2002 року до дати прийняття
судового рішення;

-
зобов'язати здійснити перерахунок з урахуванням надбавки в розмірі 15%
посадового окладу за роботу з таємними документами з 01.10.1996 року по
31.12.2002 року.

-
зобов'язати КМВК провести розрахунок недоплачених сум підвищення пенсій, ривок
і разової щорічної грошової допомоги, а також подати до ГУ ПФУ м. Києва подання
на їх виплату, в зв'язку з порушенням строків їх виплати за період
заборгованості з 01.01.1998 р по дійсний час з урахуванням компенсації у
відповідності з п. 2 постанови КМУ від 21.02.2001
року № 159 в порядку, встановленому постановою КМУ від 20.12.1997 року № 1427 і
Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІП і Порядком, затвердженим
постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

-
зобов'язати КМВК подати в ГУ ПФУ в м. Києві подання на виплату мінімальної
компенсації за нанесену моральну шкоду:

1.1 учаснику
війни та інваліду Вітчизняної війни 2 групи шляхом недоплати законної пенсії і
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі рівному мінімальній
матеріальній шкоді, яка нанесена за період з 01.01.1998 року до дати прийняття
судового рішення по справі - 50 тис. грн.;

1.2 інваліду
Вітчизняної війни, а також його рідним і близьким шляхом недоплати надбавки за
догляд за одиноким інвалідом в розмірі мінімальної пенсії за віком (щомісячно)
за період з 01.12.2002 року до дати прийняття судом рішення по справі - 15 тис.
грн.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2007 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено
частково:

- зобовязано Київський міський
військовий комісаріат провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня з 1998 року по 2002 рікта щорічної разової грошової
допомоги інваліда 2 групи з 2003 року по 2007 рік в розмірах встановлених ст.
12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
з урахуванням проведених виплат.

- в решті позовних вимог
відмовити.

Не погоджуючись із вказаною
постановою суду першої інстанції, позивачем було подано заяву про апеляційне
оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову
Деснянського районного суду м. Києва від 15.10.2007 року в частині
незадоволених позовних вимог як таку, що не вирішила всіх позовних вимог та
прийняти нову постанову, якою задовольнити всі позовні вимоги, мотивуючи тим,
що дана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та
процесувального права і невідповідністю висновків обставинам справи.

19.03.2008 року на адресу
Київського апеляційного адміністративного суду надійшли уточнення апеляційної
скарги, в яких позивач просить:

- скасувати постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 15.10.2007 року, яка не відповідає назві і суті
позову, не вирішила всіх позовних вимог позову і прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права і невідповідністю висновків обставинам
справи;

- зобов'язати суддю Галась Ірину
Анатоліївну за підтримку відповідача в геноциді проти позивача, проявлений
расизм, неповагу до людської гілності і дискримінацію, що виразилась в
порушенні права громадянина України користуватися в судовому процесі своєю
рідною ролсійською мовою, виплатити позивачу мінімальну компенсацію:

· за матеріальну шкоду - одну
мінімальну пенсію за віком;

· за моральну шкоду - виличину, що дорівнює моарльній
шкоді, нанесеній позивачу відповідачем відповідно першму абзацу п. 7 (за період
з 01.01.1998 року до дати прийняття судового рішення) моїх позовних вимог,
викладених в постанові;

- прийняти постанову про
задоволення всіх позовних вимог, які сформульовані на верховенстві права і
конституційних гарантіях захисту моїх прав як громадянина України;

- прийняти постанову про негайне
стягнення з відповідача всієї суми боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанова суду першої інстанції -
скасуванню з постановленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198, 202 КАС
України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі, в даний час отримує
пенсію по інвалідності з урахуванням вислуги років, є інвалідом війни 2 групи,
має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ставить вимогу
про стягнення щорічної разової грошової допомоги учаснику війни з 1998 року по
2002 рік та щорічної разової грошової допомоги інваліду війни 2-ої групи з 2003
року до дати прийняття судом першої інстанції судового рішення.

Постанова суду першої інстанції була постановлена 15
жовтня 2007 року.

Отже, позивач ставить вимоги щодо стягнення щорічної
грошової допомоги інваліду війни ще й за 2007 рік.

Судом першої інстанції було задоволено дані вимоги
позивача, а саме: зобов'язано Київський міський військовий комісаріат провести
перерахунок Авраменку О.Ю. щорічної разової грошової допомоги до 5 травня з
1998 року по 2002 рік та щорічної разової грошової допомоги

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення щорічної грошової
допомоги учаснику війни з 1998 року по 2002 рік та щорічної разової грошової
допомоги інваліду війни 2-ої групи з 2003 року по 2005 рік - без задоволення,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Київським міським центром по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат було надіслано на адресу Київського апеляційного
адміністративного суду письмові пояснення по справі, в яких відповідач звертає
увагу на пропуск строку звернення до адміністративного суду та наполягає на
застосуванні наслідків пропуску строку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що позовні вимоги позивача - ОСОБА_1 про стягнення щорічної грошової
допомоги учаснику війни з 1998 року по 2002 рік та щорічної разової грошової
допомоги інваліду війни 2-ої групи з 2003 року по 2005 рік повинні бути
залишені без задоволення.

З приводу вимоги позивача про стягнення щорічної грошової
допомоги за 2006 рік, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного
суду звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції не було враховано, що дію статті
13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
інвалідам війни на 2006 рік зупинено згідно із Законом України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року №3235-V.

А тому до спірних правовідносин за 2006 рік не могла бути
застосована норма статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги, оскільки у зазначений період вона не діяла.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій
частині, застосувавши до спірних правовідносин нечинні положення
нормативно-правового акту, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача сум
щорічної разової грошової допомоги за 2006 рік не підлягають задоволенню.

З
приводу стягнення з відповідача розміру щорічної разової грошової допомоги за
2007 рік, колегія зазначає, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що позивач ставить вимоги про стягнення з
відповідача разову щорічну грошову допомогу на момент постановлення судом
першої інстанції рішення по справі, яке
було постановлене 15 жовтня 2007 року.

Відповідно до статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня інвалідам війни II групи виплачується разова грошова допомога у
розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Розмір
мінімальної пенсії за віком на 2007 рік складав 410,06 грн.

Таким
чином, на користь позивача - Авраменку О.Ю. підлягає стягненню сума у розмірі
410,06х7=2870,42 грн.

Якщо у 2007 році позивачу було виплачено до 5 травня 2007
року щорічна разова грошова допомога, то стягненню з відповідача на його
користь підлягає сума 2870,42 грн. від якої слід відняти фактично виплачений
розмір грошової допомоги за 2007 рік.

Оскільки в матеріалах справи відсутні довідки щодо
виплати позивачу сум щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік, а тому колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне зобов'язати
Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Київської міської державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік та стягнути на його користь перераховану суму.

Окрім
того, суд першої інстанції своїм рішенням зобов'язав Київський міський
військовий комісаріат провести перерахунок позивачу сум щорічної разової грошової
допомоги Авраменку О.Ю.

Проте,
колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції та вважає, що перерахунок та виплата зазначених сум має
здійснюватись Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Київської міської державної адміністрації, виходячи з наступного.

Відповідно
до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.01.2007 року
№ 65 «Про заходи щодо впорядкування діяльності Київського центру по нарахуванню
та виплаті пенсій і допомоги» Київський міський центр по нарахуванню та виплаті
пенсій і допомоги перейменовано на Київський міський центр по нарахуванню та
здісненню соціальних виплат.

Відповідно
до п. 4.1 Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, одним з головних завдань Центру є здійснення контролю за
правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів
соціальної допомоги, інших грошових витрат.

Таким
чином, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що органом, який
зобов'язаний провести перерахунок та з якого має бути стягнуто суму одноразової
щорічної грошової допомоги до 5 травня є Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат Київської міської державної адміністрації.

З
приводу інших позовних вимог Авраменка О.Ю., колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. З ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (в новій редакції „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб") року пенсії особам, які мають право за цим Законом, обчислюються з урахуванням відповідного окладу за посадою, військового та спеціального звання, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. У Законі будь-яких обмежень щодо розміру пенсії не встановлено.

Згідно із п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року "Про порядок об
числення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

· окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

· окладу за військове та спеціальне звання;

· відсоткової надбавки за вислугу років;

· додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавка за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

При цьому розмір додаткових видів грошового забезпечення визначається за вибором особи, що звертається за пенсією за 24 останніх місяці служби поспіль перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби поспіль протягом усієї служби перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у службі.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності із п. 2, 3 рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 15.04.2005 року "Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" при розгляді справ зазначеної категорії суди мають враховувати, що відповідно до ч. З ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України від 15.06.2004 року № 1769-ІУ "Про внесення змін до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб", що набув чинності 01.01.2005 року) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, а також особам, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХП, та членам їх сімей пенсії нараховуються виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 452, не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та підвищення, які теж є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і також мають зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх запровадження.

Абзацом 3 п. 8 вказаної Постанови передбачено, що законодавством з питань пенсійного забезпечення, що діяло до 01.01.2005 року, не було передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХП, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій. Закон № 1769-ІУ, що набув чинності 01.01.2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто, до 01.01.2005 року.

З огляду на зазначене, колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку з
приводу того, що позовні вимоги про перерахунок пенсії позивача з урахуванням такої надбавки в розмірі 15% за роботу з таємними документами - не підлягають задоволенню.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду
прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням
норм матеріального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують
висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим вбачаються підстави для їх
скасування та постановлення нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 202, 205, 207 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2007 року - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних
вимог про стягнення щорічної разової грошової допомоги учаснику війни з 1998
року по 2002 рік та щорічної разової грошової допомоги інваліду війни 2-ої
групи з 2003 року по 2006 рік - відмовити.

Зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Київської міської державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік та стягнути на його користь перераховану суму.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді