Справа № 22-а-10750/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-10750/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік Г.А.,
Ястребової Л.В.

при секретарі

Запорожцевій Г.В.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

06 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-12199/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька

про

визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в
якому просив визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька незаконною щодо невиплати підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, передбаченого
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 09.07.2007
року та стягнути з управління недоплачену суму 699,94 грн., зобов'язати
відповідача починаючи з січня 2008 року виплачувати їй пенсію з допомогою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона має статус дитини
війни, у зв'язку з чим відповідно до Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2008 року позов було
задоволено. Судом встановлено наявність у позивача права на отримання
підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як
дитині війни і дійшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача на
користь позивача суму невиплаченої доплати до пенсії за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року у розмірі 699,94 грн. та зобов'язав відповідача
починаючи з 01.01.2008 року здійснювати виплату пенсії позивачу з доплатою у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нову постанову, якою у
задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної
скарги відповідача та надав відповідні пояснення.

Представник відповідача до суду за викликом не прибув, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом
порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає
залишенню без змін, з наступних підстав.

ОСОБА_1 відноситься до соціальної групи «діти війни», що підтверджується
відповідним посвідченням.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції яка
діяла на момент звернення позивача, дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Законом
України «Про державний бюджет України на 2007 року» від 19.12.2006 року, який
набрав чинності з 01.01.2007 року, ст.
111 було установлено, що у 2007
році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії,
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни» виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6- рп від 09.07.2007 року положення ст. 111
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 року» визнано неконституційним.

Пунктом 41 розділу II Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до
Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 6 цього
Закону викладена у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної допомоги,
що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни", тобто 10% від прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року положення
п. 41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 року»
визнано неконституційним.

На
час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений
лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму встановленого для осіб що втратили працездатність.

Відповідно до ст. 2 ч.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15
липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19
грудня 2006 року, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка
втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1
жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та існує в новій редакції з 28 березня
2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність,
визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411
гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено
встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток,
що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Згідно ст. 58 Закону України " Про Державний бюджет України на 2008
рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий
мінімум складає: з 01.01.2008 року - 470 грн., з 01.04.2008 року - 481грн., з 01.07.2008 року - 482 грн., з
01.10.2008 року - 498 грн.

Враховуючи положення ст. 6 Закону України “Про соціальний захист інвалідів
війни”, керуючись таким принципом адміністративного судочинства як верховенство
права, з метою забезпечення передбаченого Конституцією України права позивача
на належне соціальне забезпечення, колегія суддів вважає правильними висновки
суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06
серпня 2008 року у справі № 2-а-12199/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька «про визнання
бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії» - залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: