Справа № 22а-6451/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2008
року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П., Довгополова О.М.,

при секретарі судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на постанову
Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2008 року у
справі №2-а-4/08

за позовом ОСОБА_1

до
головного державного санітарного лікаря Волинської області про скасування
постанови

про
накладення адміністративного штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

12 листопада
2007 року позивач звернулась до Ківерцівського районного суду з
адміністративним позовом про скасування постанови головного державного
санітарного лікаря Волинської області від 25 жовтня 2007 року. З
адміністративного позову вбачається, що штраф був накладений в розмірі 425 гривень за проведення будівництва без
погодження документації з органами санепідемстанції на підставі ст. 42 КУпАП.

23
листопада 2007 року суддя відкрив провадження в справі за позовом ОСОБА_1. до
головного санітарного лікаря Волинської обласної санепідемстанції про
скасування постанови від 25.10 2007 року.

Постановою
Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2008 року позов
задоволено частково. Визнано протиправною постанову головного державного
санітарного лікаря Волинської області від 25 жовтня 2007 року в частині
накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1. за ст. 42 КупАП та зменшено
розмір штрафу до 102 гривень.

Судом
першої інстанції вказано, що постанова може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

У
мотивувальній частині постанови суд вказав, що ОСОБА_1. здійснює підприємницьку
діяльність без участі найманих працівників і не є керівником юридичної особи.
Тому таку діяльність суд розцінив ,як вид роботи при виконанні якої, вона не
виконує організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків.
Суд вважав, що на ОСОБА_1. можна накладати штраф лише як на фізичну особу.

На
згадану вище постанову Ківерцівського районного суду від 18 січня 2008 року
подана апеляційна скарга, в якій апелянт ОСОБА_1. вважає, що суд не мав права
вирішувати питання встановлення чи зміни розміру штрафу.

Перевіривши
у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи ,
правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про підставність
апеляційної скарги і незаконність
постанови суду першої інстанції.

При
цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно
ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На
підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових
і речових доказів, висновків експертів. Докази до суду надають особи, які
беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст. 159 КАС
України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні
норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Разом з
тим, завданням Кодексу України про
адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності,
конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і
організацій,встановленого правопорядку,
зміцнення законності, запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі
точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав,
честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання
своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі ч.1 ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або
необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи допустив помилку і розглянув справу з посиланням на норми Кодексу
адміністративного судочинства, розглядаючи її по суті як справу про накладення
адміністративного правопорушення. Зменшувати розмір накладеного
адміністративного стягнення у вигляді штрафу за нормами КАС України, є
неприпустимим.

На підставі ст. 198 ч.1 п.3
КАС України суд апеляційної інстанції вправі за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої інстанції скасувати постанову і прийняти нову
постанову суду.

Крім того, колегія суддів
враховує і те, що в апеляційній скарзі апелянт помилково посилається на ст. 288
ч.4 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

З врахуванням викладеного
вище, постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнятою без дотриманням
норм як матеріального так і
процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нової постанови про відмову позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195,196, ч.1
п.3 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т
А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Постанову
Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2008 року скасувати і ухвалити нову постанову
про відмову позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Дана постанова Львівського
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Суддя-доповідач
І.О.Яворський

Суддя
С.П.
Нос

Суддя О.М.Довгополов