Справа № 22-а-11568/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Ісаєнко Ю.А.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
АДРЕСА_1ИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2008 року справа № 22-а-11568/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. АДРЕСА_1, бульвар
Шевченка, 26

Колегія
суддів АДРЕСА_1ого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Малашкевича С.А

Білак С.В.

при секретарі судового засідання

Літвіновій Л.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні
скарги

1) Управління Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а 2) ОСОБА_1 м. АДРЕСА_1

на постанову АДРЕСА_1ого окружного адміністративного
суду

від по адміністративній справі

05 вересня 2008 року
№ НОМЕР_1(суддя Ісаєнко Ю.А.)

за позовом

ОСОБА_1 м. АДРЕСА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському
районі м. АДРЕСА_1а

про

визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахувати
пенсію

ВСТАНОВИЛА:

Постановою АДРЕСА_1ого окружного адміністративного суду від 05 вересня 2008
року по справі № НОМЕР_1задоволено частково позов ОСОБА_1 м. АДРЕСА_1до Управління
Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а,
внаслідок чого визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а про відмову ОСОБА_1 у перерахуванні пенсії
по інвалідності із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних
громадян, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському
районі м. АДРЕСА_1а перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до
ст.ст. 50, 54 п. 4, 67 п. 3, 71 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” з 01.08.08р. із розрахунку восьми прожиткових
мінімумів для непрацездатних осіб, а додаткової пенсії із розрахунку 75% від
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі
Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а
просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позивачу у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1
в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі,
оскільки 31.10.06р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, яким пенсія по інвалідності 2 групи не повинна бути
нижче 8 пенсій за віком.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.
Просив справу розглянути за його відсутністю.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №НОМЕР_2від 19.12.02р.
Відповідно до посвідчення серії Є № НОМЕР_3 від 05.02.08р. позивач є інвалідом
2 групи.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення,
визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” .

Згідно до ст.54 наведеного
Закону пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися
за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

В
усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за
роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис.
карбованців.

Обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій
у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (частина третя
статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3108-IV від 17.11.2005 ).

Наведеною
нормою також встановлено, що розмір пенсії для інвалідів 2 групи, призначеної у
відповідності з цим Законом, не може бути
нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно до ст.50 цього
Закону таким інвалідам призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Цим же законом визначено, що порядок обчислення пенсії визначається
Кабінетом Міністрів України.

За
приписами частини 1 статті 33 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” пенсія по
інвалідності призначається
залежно від групи
інвалідності і для інвалідів 2 групи складає 90 відсотків пенсії за
віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Таким чином, після внесення
змін у частину 3 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обчислення і
призначення пенсії по інвалідності здійснюється за правилами загального закону,
внаслідок чого розмір пенсії по інвалідності поставлений в залежність від
розміру пенсії за віком, обчисленої за нормами загального закону.

Колегія
судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те,
що зазначена стаття частиною третьою доповнена Законом України № 2505 від 25
березня 2005 року (набрав чинності 31 березня 2005 року), тоді як частина третя
статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” змінена Законом України від 17
листопада 2005 року № 3108-15 (набрав чинності 13 грудня 2005 року).

Частиною
4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” встановлено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Приписи
зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1997р. № 523.

Згідно
до частини 3 статті 67 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір
пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру прожиткового
мінімуму.

За
приписами частини 3 статті 4 Закону України „Про прожитковий мінімум” від 15
липня 1999 року № 966-14 (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року)
прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до
основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною
Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно
до ст. 65 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” був
затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1
січня 2006 року - 350 гривень, з 1 квітня 2006 року - 359 грн., з 1 жовтня 2006
року - 366 грн.

Статтею
62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006
року № 489-5 був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила
працездатність з 1 січня 2007 року - 380 гривень, з 1 квітня 2007 року - 387
грн., з 1 жовтня 2007 року - 395 грн.

З урахуванням змін,
внесених до цієї статті Законом України
від 15 березня 2007 року № 749-5,
прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1
січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

Крім
цього, зазначена стаття доповнена абзацом, яким
встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток,
що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та
415 грн. 11 коп.

Колегія
судів погоджує висновок суду першої інстанції про безпідставність посилання
відповідача на необхідність застосування у спірних відносинах постанови
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. № 1“Про підвищення розмірів пенсій
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету”, оскільки, виходячи із приписів
пункту першого та шостого статті 92 Конституції України, статті 71 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, дія положень наведеного Закону не може
призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього
Закону. Абзацом другим преамбули,
частиною 3 статті 4, п.16 Прикінцевих положень Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено що умови, норми
та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне
забезпечення, і те, що до приведення законодавства України у відповідність із
цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Правові
засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів,
спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України
основних соціальних гарантій визначені Законом України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-3, за
приписами ст.17 якого до основних державних соціальних гарантій включаються
мінімальний розмір пенсії за віком. Частиною другою зазначеної статті
встановлено, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом
існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Відповідно до ст.19 цього Закону виключно законами України
визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

Колегія
суддів зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень (зокрема рішення №
8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), і сформулював правову позицію,
згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за
спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що
пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження
змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін
до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Водночас колегія суддів зазначає,
що судом першої інстанції не прийняті до уваги положення частини третьої статті
67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, що набрала
чинності 31 жовтня 2006 року, за приписами якої у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього
Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з 31 жовтня 2006р. у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобов'язані
здійснювати перерахунок пенсій саме з
дня встановлення цього розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення
пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

За
таких обставин, колегія суддів, вважає, що позовні вимоги щодо зобов׳язання відповідача здійснити перерахунок пенсії
підлягають задоволенню з 31.10.2006р.

З
урахуванням викладеного колегія судів дійшла висновку, що судове рішення
ухвалено з частковим порушенням норм матеріального права, що є підставою для
скасування рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 24, 100, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м.
АДРЕСА_1а на постанову АДРЕСА_1ого окружного адміністративного суду від 05
вересня 2008 року по справі № НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 м. АДРЕСА_1 на постанову
АДРЕСА_1ого окружного адміністративного суду від 05 вересня 2008 року по справі
№ НОМЕР_1задовольнити частково.

Постанову АДРЕСА_1ого окружного
адміністративного суду від 05 вересня 2008 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 м. АДРЕСА_1до
Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а про
визнання неправомірною відмови, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по
інвалідності з 06.10.06р. задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а про
відмову ОСОБА_1 у перерахуванні пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50,
54 п. 4, 67 п. 3, 71 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб,
додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Будьоннівському районі м. АДРЕСА_1а здійснити
перерахунок ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 п. 4, 67
п. 3, 71 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
з 31.10.06р. із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних
осіб, а додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 листопада
2008 року. Постанова у повному обсязі
складена у нарадчій кімнаті 14 листопада 2008 року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Гаврищук Т.Г.

Судді: Малашкевич
С.А.

Білак С.В.