Справа № 2-а-7044/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-7044/08
м. Харків 06
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Тацій Л. В.
при секретарі судового засідання -
представник відповідача - не прибув
розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова про визнання незаконними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після
уточнення позивних вимог, просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова щодо невиплати позивачу у 2007 - 2008 році (8
місяців) доплати до пенсії як «Дитині війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком незаконними, стягнути з відповідача недоплачену у 2007, 2008 році
(вісім місяців) доплату до пенсії як
«Дитині війни» в розмірі 2733,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував
наступним. Позивач є пенсіонером за віком, має статус «Дитина війни». Всупереч
діючого законодавства відповідачем протягом 2007-2008 років не виплачувалася
доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком.
судове засідання, призначене на 06 жовтня 2008 року, позивач не прибув, до суду
подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача позов не
визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування заперечень пояснив наступне. Законодавством
України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком», як розрахункової
величини для підвищення пенсій згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», так як мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом. Враховуючи, що механізм
реалізації положень статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни відсутній,
то відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції вирішити питання про
реалізацію вказаного положення можливо лише шляхом внесення змін до Закону
України «Про соціальний захист дітей війни».
В судове засідання, призначене на 06
жовтня 2008 року, відповідач свого представника не направив, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про
розгляд справи за відсутності його представника.
Суд дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх сукупності,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
віком, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 7), має статус
«Дитина війни» (а.с. 7).
Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» статтю 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік.
Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» було визнано такими, що не
відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом 5 зазначеного Рішення
Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що
визнані не конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Таким
чином, положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Відповідно
до підпунктом 2 пункту 41 розділу II
Закону України Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення
провадиться за їх вибором згідно з одним із законів»

Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Верховного
Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих
положень статті 65 розділу I,
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II,
пункту 3 розділу III
Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статті 67 розділу I,
пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"

(справа щодо предмета та змісту закону про Державний
бюджет України) № 10-рп/2008 від 22.05.08 зміни,
внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від
28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким
чином, положення підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. втратило чинність 22
травня 2008 року.

Виходячи
з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення
Конституційним Судом України УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова повинен був
нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни” з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом
України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про
Державний бюджет України”, ця норма втратила чинність та не підлягала
застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з
приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей
війни”, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Виходячи
із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного
Суді України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України,
суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Дзержинському районі м.
Харкова повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” в редакції,
яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з
моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності
пп. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України”, ця норма втратила чинність
та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у
відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни”, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд зазначає, що з моменту прийняття Конституційним судом
України рішення щодо неконституційності положень п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та підпункту 2 пункту 41
розділу II Законів України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ці норми втратили чинність, а тому з цього
часу виплаті підлягало підвищення до
пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до довідки Управління
пенсійного фонду України в Дзержинському
районі м. Харкова ОСОБА_1 було
виплачено у 2007-2008 роках підвищення до пенсії як «Дитині війни» в наступних
розмірах: в 2007 році виплати не здійснювалися, січень-березень 2008 року -
47,00 грн., квітень-червень 2008 року - 48,10 грн.; липень-серпень 2008 року -
48,20 грн. (а.с. 27)

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Посилання представника
відповідача на неможливість застосування до вказаних правовідносин ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд не бере до уваги з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 46
Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомог, що є
основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від
прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на
реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу
третього ст. 1 вказаного Закону державні соціальні гарантії - встановлені
законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного
забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат,
встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують
рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог
Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна
величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для
встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по
безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог
Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум
встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною
Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд приходить до
висновку, що визначений статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за
віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються
розміри інших видів виплат та допомог.

Тобто, суд зазначає, що мінімальний
розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться
розрахунок доплати до пенсії, призначеної по Закону
України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відповідно до ст. 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становлено в розмірі: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411
гривень. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для осіб, які втратили втратили працездатність встановлюється в
розмірі: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні,
з 1 жовтня - 498 гривень.

Пенсійний фонд України
діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої
повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в
установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про
призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням
Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1. є Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова.

За таких обставин, суд
приходить до висновку, що до повноважень Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова відноситься нарахування у розмірі,
встановленому законодавством, та виплата
підвищення до пенсії позивачу, а суд не повноважений визначати конкретний
розмір підвищення до пенсії позивача у грошовому вимірі.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача
щодо на не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який
покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають
статус дитини війни.

Враховуючи викладене
вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати
до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист
дітей війни» покладено на Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському
районі м. Харкова, за місцем проживання позивача.

Суд вважає безпідставним посилання
відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати
до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність
коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46
Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить
до висновку про невідповідність дій
відповідача щодо виплати позивачу доплати до пенсії як «Дитині війни» в
розмірах, які не відповідають Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», діючому законодавству.

Відповідно до ст. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України захисту підлягають порушенні, оспорюванні
чи не визнанні права та свободи фізичних осіб. Станом на дату розгляду справи
позивачу виплачена відповідачем доплата до пенсії як «Дитині війни» включно по
вересень 2008 року. Суд встановлює
порушення відповідачем права позивача на отримання доплата до пенсії як «Дитині
війни» в розмірі, передбаченим Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На підставі викладеного, керуючись ч.
3 ст. 46 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V, Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
підпунктом 2 пункту 41 розділу II
Закону України Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного суду України у
справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100
розділу II
Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України"

(справа щодо предмета та змісту
закону про Державний бюджет України) № 10-рп/2008 від 22.05.08, Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1,
3, 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162,
ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про
визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м. Харкова з невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії як «Дитині війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня по 31 грудень 2007 року та з 22 травня по 01
вересня 2008 року незаконними.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.07 по 31.12.07 та з
22.05.08 по 01.09.08.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови
суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 10
жовтня 2008 року

Суддя Л.В. Тацій