Справа № 22а-7385/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Любашевського В.П.,. Попко Я.С.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому та Державного підприємства «Новатор»

на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2008 року у справі
№2а-283/08

за позовом ОСОБА_1

до Державного підприємства «Новатор», Управління Пенсійного
фонду України в місті Хмельницькому

про визнання права на пільгову пенсію та зобов'язання до
призначення пенсії за віком на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду з питанням
визнання за нею права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому призначити їй пенсію за
віком на пільгових умовах, зарахувавши період роботи на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 - 3
розряду з 01 липня 1972 року по 05 грудня 1991 року в умовах з шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2, починаючи виплату з 21 грудня 2003 року.

У запереченні на позов ДП «Новатор» вказувало, що списки
№ 1 та № 2 затверджені і введені в дію з 26.01.1991 року без атестації робочих
місць застосовуватись не можуть. ОСОБА_1 з 01 березня 1990 року вже працювала
ІНФОРМАЦІЯ_2, а Постанова КМ СРСР №10 від 26 січня 1991 року зворотної сили не
має.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20
лютого 2008 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право на пенсію
за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, цехів, професій і
показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому призначити ОСОБА_1пенсію
за віком на пільгових умовах, починаючи з 02 березня 2005 року. В решті
позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови
вказав на те, що станом на 02 березня 2005 року, на час звернення до управління
Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, ОСОБА_1 мала право на призначення
пенсії на пільгових умовах та досягла пенсійного віку. Позивач при досягненні
51-річного віку набула права на пільгову пенсію за Списком № 2, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 згідно ст. 100
Закону України «Про пенсійне забезпечення» без врахування атестації робочих
місць.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному
порядку відповідачами по даній справі. Апелянт - ДП «Новатор», зокрема, вказує
на те, що в період дії Постанови КМ СРСР №10 від 26 січня 1991 року ОСОБА_1 вже
не працювала ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, дана постанова застосовується лише при
умові атестації робочого місця.

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому
вважає вказану постанову суду необґрунтованою, яка винесена з порушеннями норм
матеріального права та просить постанову суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту
встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки в судовому
рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла
висновку про безпідставність апеляційних скарг
і законність постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст.19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до довідки № 9 від 05 березня 2001 року
уточнюючої характер роботи виданої Хмельницьким радіотехнічним заводом -
ОСОБА_1 з 01 серпня 1972 року по 31 січня 1994 року працювала на Хмельницькому
радіотехнічному заводі на дільниці ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконувала роботи, що передбачають
пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

На Державному підприємстві «Новатор» атестацію робочих
місць вперше було проведено в 1997 році і тому вини в цьому позивача немає.

Крім того, згідно ст. 14 п «б» Закону СРСР від 15 травня
1990 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших
роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників, затверджених Радою Міністрів СРСР і за
результатами атестації робочих місць; жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991
року №10, діючим у період роботи ОСОБА_1 на ДП «Новатор», зазначено в розділі
ХУІ, що заливальники компаундами мають право на призначення пільгової пенсії за
віком.

Суд першої інстанції зібрав достатньо доказів про те, що
ОСОБА_1 дійсно виконувала роботи по зІНФОРМАЦІЯ_1. Це, зокрема, підтверджується довідкою № 9 від 05 березня
2001 року, виданою Хмельницьким радіотехнічним заводом.

З врахуванням викладеного вище, постанова суду першої
інстанції є законною, прийнятою з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права. Підстави для
скасування чи зміни рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1; 206
КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому та Державного підприємства «Новатор» - залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 20 лютого
2008 року - залишити без змін.

Дана ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції -
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя-доповідач
І.О.Яворський

Суддя
В.П. Любашевський

Суддя Я.С.
Попко