Справа № 22-а-11647/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанці
ї суддя Юрченко В. П.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМ
ІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України
10 грудня 2008 року

справа № 22-а-11647/08
зал судового засідання № 2 у
приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26, 3 кор
пус
Колегія суддів Донецько
го апеляційного адміністрат
ивного суду у складі:
головуючого судді:
Яманко В. Г.
суддів:
Міронова Г. М.

при секретарі судового за
сідання
Горбенко К. П.
Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:
Чеверда Г. О. - за дов. від 04.07.2
008 р.,

від відповідача:
Вінділович Т. Г. - за дов. № 8
19/10/10-013 від 10.01.2008 р.,

розглянувши апеляційну с
каргу
Державної податкової інсп
екції у Петровському районі

м. Донецька

на постанову Донецького о
кружного адміністративного
суду

від
2 вересня 2008 року (повний тек
ст постанови виготовлений 6 в
ересня 2008 року)

по адміністративній справ
і
№ 2-а-13427/08 (суддя Юрченко В. П.)

за позовом
Комунального підприємств
а «Тепломережа», м. Донецьк

до
Державної податкової інсп
екції у Петровському районі

м. Донецька

про
визнання недійсними подат
кових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся 2 липн
я 2008 року до Донецького окружн
ого адміністративного суду з
адміністративним позовом (а
рк. справи 2-8) до державної по
даткової інспекції у Петровс
ькому районі м. Донецька пр
о визнання повністю недійсни
м податкового повідомлення-р
ішення № /0 від 23 травня 2008 рок
у на суму 979 грн. 70 коп.
Постановою Донецького окр
ужного адміністративного су
ду від 2 вересня 2008 року (арк. спр
ави 34-37) позовні вимоги КП «Те
пломережа» були задоволен
і повністю, визнано недійсни
м податкове повідомлення-ріш
ення ДПІ в Петровському райо
ні м. Донецька про застосуван
ня та стягнення суми штрафно
ї санкції за порушення грани
чних строків сплати погоджен
ої суми податкового зобовя
зання № /0 від 23 травня 2008 року
, стягнути з державного бюдже
ту України на користь КП «Теп
ломережа» витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 грн. 40 ко
п.
В апеляційній скарзі відпо
відач просив скасувати поста
нову суду першої інстанції я
к прийняту з порушенням норм
матеріального права, прийня
ти нову постанову, якою відмо
вити в задоволенні позову.
Ухвалою Донецького апеляц
ійного адміністративного су
ду від 17 жовтня 2008 року провадж
ення у адміністративній спра
ві № 22-а-11647/08 було зупинено до 10 гр
удня 2008 року.
Під час судового розгляду 10
грудня 2008 року представник ві
дповідача підтримав апеляці
йну скаргу.
Позивач проти апеляційної
скарги заперечував та проси
в постанову суду першої інст
анції залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, п
ояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, обговорив
ши доводи апеляційної скарги
, заперечень на скаргу, встан
овила наступне.
Комунальне підприємство «
Тепломережа» є юридичною о
собою, яке включене до Єдиног
о державного реєстру підприє
мств та організацій України
за № 05473192.
19 травня 2008 року ДПІ в Пе
тровському районі була здійс
нена невиїзна документальна
перевірка з питань своєчасн
ості погашення податкових зо
бов'язань по податку на землю
за період 3 березня 2008 року по 30
квітня 2008 року. Перевіркою бул
о встановлено порушення пози
вачем підпункту 5.3.1 пункту 5.3 ст
атті 5 Закону України “Про пор
ядок погашення зобовязань
платників податків перед бю
джетами та державними цільов
ими фондами”, а саме несвоєча
сна сплата узгодженої суми п
одаткового зобовязання п
о податку на землю за січень 20
08 року: у сумі 2935 грн. 38 коп. (при на
рахуванні податкового зобов
язання за розрахунком зі с
троком сплати 3 березня 2008 року
), фактична сплата відбулася 24
квітня 2008 року (тривалість зат
римки 52 дні); у сумі 1963 грн. 15 коп. (п
ри нарахуванні податкового з
обовязання за розрахунком
зі строком сплати 3 березня 2008
року), фактична сплата відбул
ася 30 квітня 2008 року (триваліст
ь затримки 58 днів).
За результатами перевірк
и був складений акт від 19 трав
ня 2008 року № 3176-15-05473192 (арк. справи 10). Н
а підставі вказаного акту пе
ревірки відповідачем на підс
таві підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ста
тті 17 Закону України "Про поря
док погашення зобовязань п
латників податків перед бюдж
етами та державними цільовим
и фондами" № 2181-ІІІ від 21 грудня 2
000 року зі змінами та доповнен
нями було прийняте податкове
повідомлення рішення № 00045
01500/0 від 23 травня 2008 року про заст
осування штрафу в розмірі 20 % у
сумі 979 грн. 70 коп. за порушення г
раничних строків сплати узго
дженої суми податкового зобо
вязання (арк. справи 9).
За результатами перевірки
питання своєчасності сплати
земельного податку для розр
ахунку штрафних санкцій відп
овідачем був застосований мі
сячний податковий період для
сплати узгоджених сум подат
кових зобовязань та визна
чені граничні строки сплати
цього податку, а саме, 30-й кален
дарний день, наступний за ост
аннім календарним днем звітн
ого податкового місяця. При ц
ьому, податковий орган виход
ив з приписів підпункту 5.3.1 пун
кту 5.3 статті 5 Закону України “
Про порядок погашення зобов
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами”, порушення
якого, за висновком відповід
ача, стало підставою для заст
осування штрафних санкцій зг
ідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ста
тті 17 Закону України “Про поря
док погашення зобовязань п
латниками податків перед бюд
жетами та державними цільови
ми фондами”.
Проте, розміри та порядок п
лати за використання земельн
их ресурсів, а також напрями в
икористання коштів, що надій
шли від плати за землю, відпов
ідальність платників та конт
роль за правильністю обчисле
ння і справляння земельного
податку визначаються спеціа
льним законом Законом Укр
аїни “Про плату за землю” № 2535-Х
ІІ від 3 липня 1992 року в редакці
ї Закону України 378/96-ВР від 19 ве
ресня 1996 року зі змінами та доп
овненнями станом на період п
еревірки травень-вересень 2006
року. Згідно статті 1 цього зак
ону податок це обов'язковий п
латіж, що справляється з юрид
ичних і фізичних осіб за кори
стування земельними ділянка
ми, ставка податку - з
аконодавчо визначений річни
й розмір плати за одиницю
площі оподатковуваної земел
ьної ділянки.
За статтею 2 Закону України
“Про плату за землю” викорис
тання землі в Україні є платн
им. Плата за землю справляєть
ся у вигляді земельного пода
тку або орендної плати, що виз
начається залежно від грошов
ої оцінки земель. Власники зе
мельних ділянок, земельних ч
асток (паїв) та землекористув
ачі, крім орендарів та інвест
орів - учасників угоди про роз
поділ продукції, сплачують з
емельний податок. За земельн
і ділянки, надані в оренду, спр
авляється орендна плата. Від
повідач всупереч положень ці
єї норми в оспорюваних рішен
нях та відповідному акті не в
изначив, що позивачем здійсн
юється сплата саме земельног
о податку.
Згідно статті 14 Закону Укра
їни “Про плату за землю” плат
ники земельного податку, а та
кож орендної плати за земель
ні ділянки державної або ком
унальної власності (крім гро
мадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та о
рендної плати щороку за стан
ом на 1 січня і до 1 лютого поточ
ного року подають відповідно
му органу державної податков
ої служби за місцезнаходженн
ям земельної ділянки пода
ткову декларацію на поточний
рік за формою, встановлен
ою центральним податковим ор
ганом, з розбивкою річної сум
и рівними частками за місяця
ми. Подання такої декларац
ії звільняє від обов'язку под
ання щомісячних декларацій.

Частиною 1 статті 17 Закону У
країни “Про плату за землю”, д
іючою в спірний період в реда
кції Закону України “Про вне
сення змін до Закону України
"Про Державний бюджет Україн
и на 2005 рік" та деяких інших зак
онодавчих актів України” № 2505
-ІУ від 25 березня 2005 року, що всту
пив в дію з 31 березня 2005 року, пер
едбачено, що податкове зобов
'язання по земельному податк
у, а також по орендній платі за
землі державної та комуналь
ної власності, визначене у по
датковій декларації на поточ
ний рік, сплачується рівними
частками власниками та земл
екористувачами земельних ді
лянок за місцезнаходженням з
емельної ділянки за базовий
податковий (звітний) період, я
кий дорівнює календарному мі
сяцю, щомісячно протягом 30 кал
ендарних днів, наступних за о
станнім календарним днем зві
тного (податкового) місяця. Ст
аття 25 даного Закону визначає
вид відповідальності за про
строчення встановлених стат
тею 17 цього Закону строків спл
ати податку - нарахування пен
і у розмірах, визначених зако
ном. За приписами статті 26 вка
заного Закону, за порушення в
имог Закону України "Про плат
у за землю" платники несуть ві
дповідальність, передбачену
Земельним кодексом України
та законами України. Застосу
вання цієї норми в частині по
силання на інші закони допус
кається при відсутності визн
ачення певних правил звітува
ння, порядку, строків сплати т
а меж відповідальності в спе
ціальному законі, яким є Зако
н України “Про плату за землю
”.
Згідно статті 27 Закону Укр
аїни “Про плату за землю” кон
троль за правильністю обчисл
ення і справляння земельного
податку, а також орендної пла
ти за земельні ділянки держа
вної та комунальної власност
і здійснюється органами держ
авної податкової служби, які
згідно приписів статті 19 Конс
титуції України зобов'язані
діяти лише на підставі, в межа
х повноважень та у спосіб, що п
ередбачені Конституцією та з
аконами України.
Відповідач в оспорюваном
у податковому повідомленні-р
ішенні як підставу для засто
сування штрафних санкцій заз
начив підпункт 17.1.7 пункту 17.1 ста
тті 17 Закону України “Про поря
док погашення зобовязань п
латниками податків перед бюд
жетами та державними цільови
ми фондами” з обґрунтуванням
цього в запереченнях тим, що с
таття 26 Закону України "Про пл
ату за землю" передбачає заст
осування інших законів. Але п
ідпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 За
кону України “Про порядок по
гашення зобовязань платни
ками податків перед бюджетам
и та державними цільовими фо
ндами” передбачає, що у разі к
оли платник податків не спла
чує узгоджену суму податково
го зобов'язання протягом гра
ничних строків, визначени
х цим Законом (Законом Україн
и “Про порядок погашення зоб
овязань платниками податк
ів перед бюджетами та держав
ними цільовими фондами”),
такий платник податку зобов'
язаний сплатити штраф у таки
х розмірах: при затримці до 30 к
алендарних днів, наступних з
а останнім днем граничного с
троку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, - у
розмірі десяти відсотків пог
ашеної суми податкового борг
у; при затримці від 31 до 90 кален
дарних днів включно, наступн
их за останнім днем гранично
го строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язанн
я, - у розмірі двадцяти відсотк
ів погашеної суми податковог
о боргу; при затримці, що є біл
ьшою 90 календарних днів, насту
пних за останнім днем гранич
ного строку сплати узгоджено
ї суми податкового зобов'яза
ння, - у розмірі п'ятдесяти від
сотків погашеної суми податк
ового боргу. Тобто, підставою
для нарахування зазначених
штрафів є дві обов'язкові умо
ви: саме податкове зобов'язан
ня повинно бути узгоджене, а с
трок його сплати повинен бут
и визначений Законом України
“Про порядок погашення зобо
вязань платниками податкі
в перед бюджетами та державн
ими цільовими фондами”.
Відповідач посилається н
а те, що у 2008 році дія частини 1 ст
атті 17 Закону України “Про пла
ту за землю” не призупинялас
я, тому застосування відпові
дальності при місячній сплат
і є обгрунтуванною, в той ч
ас ці твердження відповідача
не ґрунтується на акті перев
ірки та спірному податковому
повідомленні-рішенні, оскіл
ьки посадові особи ДПІ у Петр
овському районі м. Донецька п
орушень наведеної норми пози
вачем у спірному періоді не в
становлювали та в спірних д
окументах не визначали. Пі
дставою для застосування від
повідачем штрафних санкцій б
уло зазначено порушення підп
ункту 5.3.1 пункту 5.1 статті 5 Закон
у України “Про порядок погаш
ення зобовязань платникам
и податків перед бюджетами т
а державними цільовими фонда
ми”, відповідно до якого плат
ник податків зобов'язаний са
мостійно сплатити суму подат
кового зобов'язання, зазначе
ну у поданій ним податковій д
екларації, протягом десяти к
алендарних днів, наступних з
а останнім днем відповідного
граничного строку, передб
аченого підпунктом 4.1.4 пункту
4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларац
ії. Згідно підпункту 4.1.4 пункту
4.1 статті 4 Закону України “Про
порядок погашення зобовяз
ань платниками податків пере
д бюджетами та державними ці
льовими фондами” податкові д
екларації подаються за базов
ий податковий (звітний) періо
д, що дорівнює: а) календарному
місяцю (у тому числі при сплат
і місячних авансових внесків
), - протягом 20 календарних днів
, наступних за останнім кален
дарним днем звітного (податк
ового) місяця; б) календарному
кварталу або календарному п
івріччю (у тому числі при спла
ті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом
40 календарних днів, наступних
за останнім календарним дне
м звітного (податкового) квар
талу (півріччя); в) календарном
у року, крім випадків, передба
чених підпунктом "г" підпункт
у 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 к
алендарних днів за останнім
календарним днем звітного (п
одаткового) року; г) календарн
ому року для платників подат
ку на доходи фізичних осіб (пр
ибуткового податку з громадя
н), - до 1 квітня року, наступного
за звітним. Для цілей підпунк
ту 4.1.4 цього пункту під терміно
м "базовий податковий період
" слід розуміти перший податк
овий період звітного року, ви
значений відповідним законо
м з питань оподаткування. П
латник податку звільняється
від обов'язку подавати подат
кову декларацію за звітний (п
одатковий) період протягом п
оточного року у разі, якщо йог
о податкові зобов'язання бул
и відображені у річній подат
ковій декларації на поточний
рік відповідно до закону з пи
тань окремого податку, збору
(обов'язкового платежу).

Виходячи з аналізу вищена
ведених норм умовою визначен
ня порушення вимог підпункту
5.3.1 пункту 5.1 статті 5 Закону Укр
аїни “Про порядок погашення
зобовязань платниками под
атків перед бюджетами та дер
жавними цільовими фондами” т
а відповідного застосування
штрафних санкцій згідно під
пункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 нав
еденого Закону, є порушення п
латником податків граничних
строків сплати податкових з
обовязань встановлених
підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статт
і 4 Закону України “Про пор
ядок погашення зобовязань
платників податків перед бю
джетами та державними цільов
ими фондами”, а не інших закон
ів про оподаткування.
Статтею 14 Закону України "Пр
о плату за землю" та розроблен
ому відповідно до цієї статт
і Порядком подання податково
го розрахунку земельного под
атку, затвердженого наказом
Державної податкової адміні
страції України від 26 жовтня 2
001 р. N 434 та зареєстрованого в Мін
істерстві юстиції України 19 л
истопада 2001 р. за N 963/6154, передбаче
но подання розрахунку земель
ного податку щорічно до 1 люто
го поточного року з розбивко
ю річної суми земельного под
атку рівними частками за міс
яцями, зі сплатою згідно стат
ті 17 наведеного Закону поміся
чно протягом 30 календарних дн
ів, наступних за останнім кал
ендарним днем звітного (пода
ткового) місяця. Тобто, гра
ничний строк сплати узгоджен
ого зобов'язання за приписам
и Закону України "Про плату за
землю" тридцятий календарни
й день, наступний за останнім
календарним днем звітного (п
одаткового) місяця. В той ч
ас як за умовами підпункту 4.1.4 п
ункту 4.1 статті 4 Закону Україн
и “Про порядок погашення зоб
овязань платників податкі
в перед бюджетами та державн
ими цільовими фондами” подан
ня декларації при звітуванні
за календарний рік передбач
ається протягом 60 календарни
х днів за останнім календарн
им днем звітного (податковог
о) року та відповідно сплата п
ротягом десяти календарних д
нів, наступних за останнім дн
ем відповідного граничного с
троку. Тобто, граничний с
трок сплати узгодженого пода
ткового зобовязання за при
писами Закону України “Про п
орядок погашення зобовяза
нь платників податків перед
бюджетами та державними ціль
овими фондами” - десятий кале
ндарний день, наступний за 60-м
календарним днем за останні
м календарним днем звітного
(податкового) року.
З наведеного аналізу нор
м діючого законодавства вба
чається, що законами України
„Про плату за землю„ та “Про
порядок погашення зобов'яза
нь платників податків перед
бюджетами та державними ціль
овими фондами” по різному ви
значені базовий податковий (
звітний) період, строки сплат
и та відповідальність за пор
ушення строків сплати земель
ного податку, що дає
підстави для висновку суду
про наявність конфлікту інт
ересів передбаченого під
пунктом 4.4.1 пункту 4.4 статті 4, пі
дпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Зак
ону України “Про порядок пог
ашення зобовязань платник
ів податків перед бюджетами
та державними цільовими фонд
ами”, згідно якого у разі коли
норма закону чи іншого норма
тивно-правового акта, видано
го на підставі закону, або кол
и норми різних законів чи різ
них нормативно-правових акті
в припускають неоднозначне (
множинне) трактування прав т
а обов'язків платників подат
ків або контролюючих органів
, внаслідок чого є можливість
прийняти рішення на користь
як платника податків, так і ко
нтролюючого органу, рішен
ня приймається на користь пл
атника податків.
Позивач сплатив земельн
ий податок платіжними доруче
ннями (арк. справи 11-12) за березе
нь 2008 року на загальну суму 5000 гр
н.
Визначення в акті перевірк
и фактичної сплати 24 та 30 квітн
я 2008 року доводиться відповід
ачем наданим зворотнім боком
облікової картки позивача (а
рк. справи 61-66), який ведеться з н
арахуванням в автоматичному
режимі пені без пред'явлення
платнику податку з віднесен
ням платежів здійснених пози
вачем в березні 2008 року без вра
хування призначення платежу
по календарній черговості н
адходжень платіжних доручен
ь (арк. справи 11-12) з перерозподі
лом сум сплаченого земельног
о податку податковим органом
самостійно згідно до повідо
млень (арк. справи 54-59). Сума земе
льного податку за березень 2008
року сплачена позивачем пла
тіжними дорученнями № 1562 від 24
квітня 2008 року в сумі 3000 грн. та 161
0 від 30 квітня 2008 року в сумі 2000 гр
н. (арк. справи 11, 12) за березень 2008
року була перерозподілена в
інші попередні податкові
періоди та на погашення пені
без врахування призначення
платежу. З приводу нарахуван
ня пені, слід зазначити, що под
атковий орган доказів повідо
млення позивача про застосув
ання цього виду відповідальн
ості не надав, оскільки вважа
є, що автоматичне нарахуванн
я не передбачає пред'явлення
його результатів платнику п
одатків, порушивши при цьому
право платника податку здій
снити оскарження або у випад
ку згоди з нарахуванням спла
чувати відповідні суми подат
ку з урахуванням пені.
Для оцінки правомірност
і зазначених дій посадових о
сіб податкового органу суд з
азначає, що згідно статті 41 Ко
нституції України ніхто не м
оже бути протиправно позбавл
ений права власності, примус
ове відчуження об'єктів прав
а приватної власності може б
ути застосоване лише як виня
ток з мотивів суспільної нео
бхідності, на підставі і в пор
ядку, встановлених законом, т
а за умови попереднього і пов
ного відшкодування їх вартос
ті, конфіскація майна може бу
ти застосована виключно за р
ішенням суду у випадках, обся
зі та порядку, встановлених з
аконом.
Частиною 1 статті 3 Закону Ук
раїни "Про власність" № 697-ХІІ ві
д 7 лютого 1991 року зі змінами та
доповненнями, визначено, що с
уб'єктами права власності в У
країні визнаються: народ Укр
аїни, громадяни, юридичні осо
би та держава. Згідно статті 4
наведеного Закону, власник н
а свій розсуд володіє, корист
ується і розпоряджається нал
ежним йому майном, має право
вчиняти щодо свого майна буд
ь-які дії, що не суперечать зак
ону, може використовувати ма
йно для здійснення господарс
ької та іншої не забороненої
законом діяльності. Всім вла
сникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав
. Держава безпосередньо не вт
ручається в господарську дія
льність суб'єктів права влас
ності. За приписами статті 48 З
акону України "Про власність
" Україна законодавчо забезп
ечує громадянам, організація
м та іншим власникам рівні ум
ови захисту права власності.
Власник може вимагати ус
унення будь-яких порушень йо
го права, хоч би ці порушення і
не були поєднані з позбавлен
ням володіння, і відшкодуван
ня завданих цим збитків. З
ахист права власності здійсн
юється судом або третейським
судом. Положення щодо захи
сту права власності поширюют
ься також на особу, яка хоч і н
е є власником, але володіє май
ном на праві повного господа
рського відання, оперативног
о управління, довічного успа
дковуваного володіння або на
іншій підставі, передбачені
й законом чи договором. Ст
аттею 56 Закону України "Про вл
асність" передбачена відпові
дальність державних органів
за втручання у здійснення вл
асником його правомочностей
. Ця стаття передбачає, що жодн
ий державний орган не має пра
ва втручатись у здійснення в
ласником, а також особами, пер
еліченими у пункті 5 статті 48 ц
ього Закону, їх правомочност
ей щодо володіння, користува
ння й розпорядження своїм ма
йном або встановлювати не пе
редбачені законодавчими акт
ами України додаткові обов'я
зки чи обмеження. Державні ор
гани несуть майнову відповід
альність за шкоду, заподіяну
їх неправомірним втручанням
у здійснення власником і заз
наченими особами правомочно
стей щодо володіння, користу
вання й розпорядження майном
в обсязі, передбаченому пунк
том 4 статті 48 цього Закону.
Частинами 1, 5 статті 19 Господ
арського кодексу України пер
едбачено, що суб'єкти господа
рювання мають право без обме
жень самостійно здійснювати
господарську діяльність, що
не суперечить законодавству
. Незаконне втручання та пере
шкоджання господарській дія
льності суб'єктів господарюв
ання з боку органів державно
ї влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними державного
контролю та нагляду забороня
ються. Згідно частини 7 статті
66 Господарського кодексу Укр
аїни держава гарантує захис
т майнових прав підприємства
. Вилучення державою у підп
риємства майна, що ним викори
стовується, здійснюється лиш
е у випадках і порядку, передб
ачених законом.
Зазначені положення Конс
титуції України, Закону Укра
їни "Про власність" та Господа
рського кодексу України повн
істю відповідають захисту пр
ава власності, яке гарантуєт
ься статтею 1 Першого протоко
лу Конвенції про захист прав
людини і основоположних сво
бод 1950 року, підписану від імен
і України 9 листопада 1995 року, р
атифіковану Законом України
“Про ратифікацію Конвенції
про захист прав людини і осно
воположних свобод 1950 року, Пер
шого протоколу та протоколів
N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” N 475/97-ВР ві
д 17 липня 1997 року зі змінами та
доповненнями у назві та текс
ті згідно з Законом України в
ід 9 лютого 2006 року N 3436-IV. Відповід
но до статті 9 Конституції Укр
аїни чинні міжнародні догово
ри, згода на обов'язковість як
их надана Верховною Радою Ук
раїни, є частиною національн
ого законодавства України. З
міст положення про захист пр
ава власності розкритий у ря
ді рішень Європейського суду
з прав людини. Так, у рішенні Є
вропейського суду з прав люд
ини від 29 листопада 1991 року у сп
раві “Пайн Велей Девелопмент
с ЛТД” проти Ірландії” зазна
чається, що власники мають пр
аво претендувати щонайменше
на законне сподівання на мож
ливість користуватися своєю
власністю.
ДПІ у Петровському районі
м. Донецька перерозподіляюч
и самостійно перераховані по
зивачем грошові кошти, який я
к комунальне підприємство ма
є право самостійно користува
тися належними йому грошовим
и коштами, без врахування пер
іоду сплати податку визначен
ого підприємством, фактично
порушило вищенаведені норми
Конвенції, Конституції та за
конів України. При цьому, від
повідач не довів, що позивач п
орушив граничні строки сплат
и земельного податку, передб
ачені саме Законом України “
Про порядок погашення зобов'
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами” та не наві
в правових підстав застосува
ння штрафних санкцій передба
чених підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 с
татті 17 цього Закону за поруше
ння строків сплати земельног
о податку, які встановлені ін
шими законами.
З врахуванням викл
аденого, колегія суддів пого
джує висновок суду першої ін
станції про наявність підста
в для задоволення позовних в
имог КП «Тепломережа» в повн
ому обсязі.
З огляду на відповідність
прийнятої судом першої інст
анції постанови нормам матер
іального та процесуального п
рава колегія судів зазначає,
що наявні підстави для залиш
ення її без змін.
Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адмініст
ративного судочинства Украї
ни, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Дер
жавної податкової інспекції
у Петровському районі м. Доне
цька на постанову Донецько
го окружного адміністративн
ого суду від 2 вересня 2008 року
по адміністративній справ
і № 2-а-13427/08 - залишити без зад
оволення.
Постанову Донецького окру
жного адміністративного суд
у від 9 липня 2008 року по адмініс
тративній справі № 2-а-12417/08 за по
зовом Комунального підпри
ємства «Тепломережа», м. Доне
цьк до Державної податкової
інспекції у Петровському рай
оні м. Донецька про визнання н
едійсними податкових повідо
млень рішень - залишити б
ез змін.
На підставі частини 3 статті
160 Кодексу адміністративного
судочинства України відклас
ти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п
ять днів складання судового
рішення у повному обсязі.
Вступна та резолютивна час
тини ухвали складені та підп
исані колегією суддів у нара
дчій кімнаті та проголошені
в судовому засіданні 10 грудня
2008 року.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
та може бути оскаржена безпо
середньо до Вищого адміністр
ативного суду України протяг
ом одного місяця з дня складе
ння в повному обсязі.

Ухвала складена в повному
обсязі та підписана колегіє
ю суддів 12 грудня 2008 року.
Головуючий:
/підпис/
В.Г.Ям
анко
Судді:
/підпис/
Г.М.Мі
ронова

/підпис/
К.П.Гор
бенко