Справа № 22-а-701/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий по 1-й інстанції: Хоминець М.М.
Справа №
22-а-701/08 Тисменицький районний суд Івано-Франківської
ряд.ст.зв. № 49
№
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

31
березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Пліша
М.А., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській А.С.,

з участю прокурора Коваль Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргуОСОБА_1на
постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 липня
2007 року в справі № 2-а-31/07 за адміністративним позовомОСОБА_1до Прокуратури
Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання неправомірною
бездіяльності щодо реагування на заяву про злочин, -

в с т а н о в и л
а :

17 липня 2007 року Тисменицьким
районним судом Івано-Франківської області прийнято постанову по справі №
2-а-31/07 за адміністративним позовомОСОБА_1до Прокуратури Тисменицького району
Івано-Франківської області про визнання неправомірною бездіяльності щодо
реагування на заяву про злочин, якою позов було задоволено частково,
зобов'язано відповідача прийняти рішення в порядку ст.97 КПК України по заяві
позивача про злочин від 24.04.2007 року.

Прийняту постанову суд першої
інстанції мотивував тим, що відповідач не розглянувши заяву позивача про
вчинення злочину в порядку ст.97 КПК України, а розглянувши та провівши
перевірку в порядку Закону України “Про звернення громадян” припустився
порушення. Оскільки, відповідачем була проведена перевірка заяви позивача, хоча
і не в порядку КПК України, то така свідчить про відсутність доказів
неправомірної бездіяльності відповідача.

Вказану постанову суду в
апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_1, який в поданій апеляційній
скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим просить
постанову змінити.

Як
на доводи в своїй апеляційній скарзі позивач покликається на те, що в
резолютивній частині постанови немає пункту про визнання неправомірною
бездіяльності суб'єкта владних повноважень та не вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Позивач в
судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату
та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий
проведено у його відсутності.

Представник відповідача -
прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області в судовому
засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги вважає, що постанова суду
першої інстанції є законною та доводи апеляційної скарги її не спростовують,
тому просить в її задоволені відмовити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на заперечення
проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для її часткового
задоволення.

Так,
колегія суддів вважає встановленим, що суд першої інстанції правильно вирішив
даний адміністративний спір та прийняв постанову, якою позов позивача
задовольнив частково, а саме зобов'язав
відповідача - Прокуратуру Тисменицького району Івано-Франківської області
прийняти рішення в порядку ст.97 КПК України по заяві позивача про злочин від
24.04.2007 року.

В цій частині постанова суду
першої інстанції ні позивачем ні відповідачем не оскаржується.

Позивач
в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції
зобов'язуючи відповідача вчинити певні дії, не зазначив в резолютивній частині,
що бездіяльність відповідача є неправомірною, а тому така підлягає доповненням
відповідним пунктом.

Колегія
суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині
не заслуговують до уваги, оскільки згідно ст.
162 КАС України 1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні
повністю або частково. 2. У разі задоволення адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього
рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2)
зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача
утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5)
тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання
наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів
людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи
даний адміністративний спір суд першої інстанції на думку колегії суду
правильно вирішив адміністративний спір та відповідно до вимог ст.162 КАС
України задовольняючи частково адміністративний позов дійшов до правильного
висновку та в межах наданих повноважень прийняв постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Поряд
з цим колегія суддів апеляційного суду вважає підставними покликання позивача в
апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції всупереч вимог ст.95, п.5 ч.1
ст.161, п.4 ч.1 ст.163 КАС України не вирішив питання, щодо розподілу судових
витрат.

Відповідно
до п.2 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду
першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

В
матеріалах справи наявно докази про понесення позивачем судових витрат, а тому
з огляду на задоволення судом частини його позовних вимог, повинен був вирішити
питання і щодо присудження на користь позивача понесених ним судових витрат,
однак цього не зробив, а тому постанова в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_1задовольнити частково.

Змінити резолютивну частину постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської
області від 17 липня 2007 року в справі № 2-а-31/07 за адміністративним
позовомОСОБА_1до Прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області
про визнання неправомірною бездіяльності щодо реагування на заяву про злочин та
доповнити її абзацом наступного змісту : “ Стягнути з Державного бюджету
України в користьОСОБА_103 гривні 40 копійок сплаченого ним судового збору”.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Стягнути з Державного
бюджету України в користьОСОБА_101 гривню 70 копійок сплаченого ним судового
збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили негайно після
проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі прийняття постанови в
порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення такої в
повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

Р.М.Шавель