Справа № 22-а-11143/08
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у першій інстанції - Івашура В.О.
Суддя - доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня
2008 року справа
№ 22-а-11143/08

приміщення
суду за адресою: м. Донецьк бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді Міронової
Г.М.

суддів: Горбенко К.П. Яманко В.Г.

при
секретарі Білоус К.І.

за
участю позивача ОСОБА_1 особисто

представника
відповідача Закіпної Л.П. за довіреністю
№ 5/1622 від 30.09.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради

на постанову
Ворошиловського районного суду м. Донецька

від 05
вересня 2008 року

у адміністративній справі № 2-а-262/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління
праці та соціального захисту населення Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради

про відмову
у виплаті разової грошової допомоги у розмірі 2570 грн. та стягнення цієї суми,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та
просив стягнути несплачену суму допомоги за 2007 рік, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що він є інвалідом війни 3 групи та відповідно до Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на
отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня (арк. справи 1-2).

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 05 вересня 2008 року у адміністративній
справі № 2-а-262/08 позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради про відмову у виплаті разової грошової допомоги у
розмірі 2570 грн. та стягнення цієї суми були задоволені повністю (арк. справи
30-32), дії відповідача щодо відмови у виплаті щорічної разової грошової
допомоги за 2007 рік позивачу у розмірі, передбаченому Законом України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, визнані незаконними,
зобов'язано відповідача виплатити несплачену суму допомоги як інваліду 3 групи.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній
скарзі, просила постанову суду першої інстанції скасувати, а у задоволенні
позову відмовити.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її
задоволенні відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити
з наступних підстав.

Суд
першої та апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що
ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи (арк. справи 3), у зв'язку з чим та
відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної грошової
допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від
Управління праці та соціального захисту населення Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради у 2007 р. - 300 грн. При
цьому відповідач керувався положеннями
Закону України "Про державний бюджет України на відповідний
рік".

Колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції правильно дійшов до
висновку про визнання дій неправомірними за 2007 рік, оскільки Положення пункту
30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік", яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і
допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 р.

Так, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на
05.05.2007 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність (Закон від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом
від 15.03.2007 р. № 749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального
розміру пенсії він повинен збільшуватися на один відсоток.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про нарахування ОСОБА_1
щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року в розмірі 300
гривень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет на 2007
рік", а не в розмірі 2870 грн.
(410,06 х 7) згідно абз. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від
09.07.2003 р. із змінами та доповненнями, є очевидною. Відповідача належить
зобов'язати нарахувати ОСОБА_1
недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду війни третьої
групи в розмірі 2570, 42 грн. (410,06 х
7 - 300).

Відповідно до ст. 3 Конституції України "Права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава
відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком держави".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
"Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод".

Суд першої інстанції зазначив в постанові,
що кошти на користь позивача підлягають стягненню з відповідача.

Дійсно, у відповідності до статті
17-1 вищевказаного Закону щорічну виплату разової
грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення.

При цьому суд не врахував, що згідно
зі статтею 17 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” фінансування витрат, пов'язаних
з введенням в
дію цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів
державного та місцевого
бюджетів. А відповідно до п. 2 Порядку
фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256 (із
змінами та доповненнями), цей вид допомоги
сплачується за рахунок державного бюджету.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з частковим додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Таким чином, постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 167, 195-196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, п. 1 ч. 1 ст.
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Ворошиловської районної у м. Донецьку ради
- задовольнити частково.

Постанову Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 вересня 2008 року у адміністративній справі №
2-а-262/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Ворошиловської районної у м. Донецьку ради про відмову у виплаті
разової грошової допомоги у розмірі 2570 грн. та стягнення цієї суми - змінити.

Абзац третій резолютивної частини
постанови після слів “2570 гривень” доповнити словами “42 копійки за рахунок
державного бюджету”, в іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: Г.М Міронова

Судді: К.П. Горбенко

В.Г. Яманко