Справа № 2-а-5791/08
Суддя: Курко О.П.
Дата ухвалення: 2008-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05
вересня 2008 р. Справа
№ 2-а-5791/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Курко Олега Петровича,

При секретарі
судового засідання: Савченко Олені
Олегівні

За участю представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1

відповідача
: Миколенко Р.Л. за довіреністю

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: Державної податкової адміністрації у Вінницькій області (відповідач 1), комісія по
розгляду справ щодо виплати страхових сум при проведенні обов'язкового
державного особистого страхування посадових осіб органів ДПС України, що діє
при ДПА у Вінницькій області (відповідач 2)

про:
визнання бездіяльність щодо ненаправлення матеріалів у страхову компанію для
виплати страхової суми протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової адміністрації у Вінницькій області про визнання
незаконними дій відповідача щодо не направлення
в страхову компанію для виплати страхової суми та зобов'язання посадових
осіб ДПА у Вінницькій області здійснити розрахунок одноразової грошової
допомоги залежно від ступеня втрати працездатності, здійснити виплату
трирічного грошового утримання передбаченого чинним законодавством за останньою
посадою на день виплати страхової суми.

Відповідач
вимоги позивача не визнав з мотивів, викладених в наданих суду письмових
запереченнях від 06.06.2008р., вказуючи на відсутність механізму виплати
страхової суми та відсутність законних підстав для її виплаті позивачу.

Ухвалою суду
від 09.06.2008р. до участі у справі в якості другого відповідача залучено комісію по розгляду справ щодо
виплати страхових сум при проведенні обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів ДПС України, що діє при ДПА у Вінницькій
області.

Заявою від
12.08.2008р. позивач уточнив свої вимоги та просив: 1. визнати бездіяльність
посадових осіб ДПА у Вінницькій області та Комісії по розгляду справ щодо
виплати страхових сум щодо не направлення матеріалів в страхову компанію
"Оранта" для виплати страхової суми незаконною; 2. зобов'язати голову
ДПА у Вінницькій області виплатити 146296 грн. як суму трирічного грошового
утримання згідно ст. 23 Закону України
"Про міліцію" в редакції чинній на момент настання страхової події.

Суд,
заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи приходить до висновку
що позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 в
період з 1969 по 1997 років проходив службу в органах внутрішніх справи, а з
1997 року був переведений на службу в податкову міліцію. Під час проходження
служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника Барського
РВВС, позивач в 1982 році при виконання своїх службових обов'язків отримав
вогнепальне поранення. 01.09.2000р.
ОСОБА_1 був звільнений зі служби у зв'язку з відставкою, і останньому
ДПА України призначена пенсія за вислугу років з 01.09.2000р., про що свідчить
пенсійне посвідчення № 2169.

За висновками
медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 18.07.2005р. позивача визнано
інвалідом 3 групи у зв'язку з каліцтвом, пов'язаним з виконанням службових
обов'язків і втратою 50% працездатності. Дані обставини згідно п. 2 ст. 7
Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є такими що надають
позивачу статусу інваліда війни, в
зв'язку з чим ОСОБА_1 від органів ДПА України 23.08.2006р. отримав посвідчення
інваліда війни.

Правовий
і соціальний захист осіб начальницького
складу податкової міліції визначений ст. 26 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні", яка
зазначає, що держава гарантує
правовий і соціальний
захист осіб начальницького
складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового
захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію".

Згідно
ст. 23 Закону України "Про міліцію" ( в редакції чинній на момент
встановлення інвалідності - 18.07.2005р.) працівник міліції підлягає
обов'язковому державному страхуванню на суму десятирічного грошового утримання
за останньою посадою, яку він займає, за рахунок коштів відповідних бюджетів, а
також коштів, що надходять на підставі договорів від міністерств, відомств,
підприємств, установ і організацій.

Частина
6 цієї статті передбачає, що у разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції
при виконанні службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період
проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби
чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце у період проходження служби, йому виплачується
одноразова допомога в розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового
утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по
інвалідності.

Тобто з
моменту встановлення інвалідності позивача у зв'язку з каліцтвом, пов'язаним з
виконанням службових обов'язків - 18.05.2005р., для останнього настала страхова
подія, що дає йому право на виплату відповідної допомоги.

Частиною 2
зазначеної норми Закону встановлено, що порядок і умови страхування працівників
міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України. Спірні правовідносини на
той час регулювались постановами Кабінету Міністрів України N 627 ( 627-92-п )
від 19.11.92. та N 349 від 03.06.94.

Відповідно
до п. 2-а Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого
страхування осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою КМУ від 19.11.92 N 627 ( 627-92-п ) особам рядового,
начальницького та вільнонайманого складу
органів і підрозділів внутрішніх справ (їхнім спадкоємцям) у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних
при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю
національною акціонерною страховою компанією "Оранта" виплачується
страхова сума у разі встановлення
застрахованому інвалідності, що настала у період служби (роботи), але не пізніш
як через 3 місяці після звільнення зі служби (роботи) чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце при
виконанні службових обов'язків:

- інвалідові I групи - в розмірі п'ятирічного грошового
утримання;

- інвалідові II групи - в розмірі чотирирічного
грошового утримання;

- інвалідові III групи - в розмірі трирічного грошового
утримання.

Виплата
страхових сум здійснюється з розрахунку грошового утримання, передбаченого
чинним законодавством за останньою посадою на день виплати страхової суми.

Оскільки ОСОБА_1 встановлена третя
група інвалідності, останній має право на виплату страхової суми в розмірі
трирічного грошового утримання.

За п. 4 цього
Положення виплата страхових сум провадиться у семиденний строк з дня отримання
Національною акціонерною страховою компанією "ОРАНТА" усіх необхідних
документів від застрахованого та органів (підрозділів) внутрішніх справ.

Порядок та
умови обов'язкового державного особистого страхування посадових
осіб органів державної податкової служби, затверджені Постановою КМУ від
03.06.1994р. N 349, дещо ширше розкривають процедуру та порядок виплати
страховиком страхових сум. Зокрема,
зазначено (п. 11), що вирішення питання про виплату страхової суми у випадках, передбачених пунктом 5 цього
Порядку та умов, застрахований або його спадкоємець оформляють у відповідному
органі державної податкової служби та подають страховику заяву за встановленою
формою, а також пред'являють документ, що
засвідчує особу. Крім цього у разі втрати застрахованим працездатності
додається - копія довідки
медико-соціальної експертної комісії про ступінь втрати працездатності,
засвідчена в нотаріальному порядку.

25.10.2005р.
ОСОБА_1 звернувся до комісії по розгляду справ щодо виплати страхових сум при
проведенні обов'язкового державного страхування посадових осіб органів
державної податкової служби Вінницької області (далі Комісія), яка утворена на
виконання наказу ДПА України від 01.04.2004р. № 188, з заявою про виплату такої
суми згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію". До поданої заяви
була надана виписка з акту огляду МСЕК.

07.11.2005р.
відбулось засідання Комісії на якому ухвалено звернутись до комісії ДПА України
по розгляду документів щодо виплати страхових сум при проведені обов'язкового
державного страхування посадових осіб
ДПС України для прийняття рішення
по страховій події ОСОБА_1 За результатами розгляду цих документів комісія по розгляду документів
щодо виплати страхових сум при проведені обов'язкового державного страхування посадових
осіб ДПС України і службових осію
податкової міліції вказала Комісії ДПА у
Вінницькій області на формальний розгляд
справ по виплаті страхових сум пенсіонера податкової міліції ОСОБА_1,
зазначивши про неналежний розгляд та не обговорення його документів.

05.04.2006р.
відбулось друге засідання Комісії, на якій знову ж таки не було вирішено питання щодо направлення
документів до страхової компанії чи відмові у прийнятті документів.

Наявні у
справі повідомлення та відповіді ДПА у Вінницькій області від 26.12.2005р.,
21.12.2007р., адресовані ОСОБА_1, матеріали листування між комісією по розгляду
документів щодо виплати страхових сум при проведені обов'язкового державного
страхування посадових осіб ДПС України і
службових осію податкової міліції та комісією ДПА у Вінницькій області свідчать про існування спірного моменту
пов'язаного із причинним зв'язком між втратою працездатності ОСОБА_1 та виконанням ним службових обов'язків в органах податкової міліції.

З цього
приводу слід зазначити, що позивач підлягає обов'язковому державному особистому
страхуванню згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію", і має право
на отримання від страхової організації одноразової грошової допомоги у зв'язку
з каліцтвом, пов'язаним саме під час виконання службових обов'язків, так як
норми цього Закону розповсюджуються і на працівників податкової міліції.

Статтею
46 Конституції України громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Водночас частиною 2 статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної
податкової служби), їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із
системного аналізу Положення про порядок і умови державного обов'язкового
особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України, Порядку та умов обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів державної податкової служби, слідує що саме
страховик вправі відмовити у виплаті страхових сум застрахованій особі. На
комісію по розгляду справ щодо виплати страхових сум при проведенні
обов'язкового державного страхування посадових осіб органів державної
податкової служби не покладено обов'язку щодо визначення правомірності
отримання страхових виплат, функції останньої зводились відносно перевірки
правильності оформлення наданих на розгляд документів, визначення випадку як
страхового та такого, що стався під час виконання службових обов'язків чи
проходження служби, передачі відповідних документів до страхової компанії
або відмові у прийнятті документів.

Про те, що
страховий випадок стався під час виконання позивачем службових обов'язків в
ОВС підтверджується висновком МСЕК і не
оспорюється в судовому засіданні відповідачем, а тому Комісією безпідставно не
були передані документи до відповідної страхової компанії, тим більше що і
ніякої відмови у прийнятті цих документів протягом тривалого часу позивачу теж
не надавалось.

Наведене
свідчить про бездіяльність Комісії щодо розгляду наданих ОСОБА_1 документів
про виплату страхової суми, яка є протиправною.

Що ж до іншої
уточненої вимоги позивача відносно зобов'язання голову ДПА у Вінницькій області
виплатити 146296 грн. як суму трирічного грошового утримання згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію" в
редакції чинній на момент настання страхової події, то слід зазначити, що в
законодавстві з питань страхування, актуальному на той час, відбулися зміни, а
саме втратили чинність постанови Кабінету Міністрів України, які були поширені
на осіб начальницького складу податкової міліції ст. 26 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" та регулювали порядок і
умови державного обов'язкового особистого страхування осіб начальницького
складу податкової міліції, це зокрема
Постанова КМУ № 59 від 29.06.91 та
Постанова КМУ № 627 від 19.11.92.

Постановою КМ
України від 12.05.2007р. № 707
затверджено новий Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції. На даний час НАСК
"Оранта" не співпрацює з ДПА України у сфері державного обов'язкового
страхування. Крім того комісія по розгляду справ щодо виплати страхових сум при
проведенні обов'язкового державного страхування посадових осіб органів державної
податкової служби Вінницької області на даний час не діє, оскільки наказом ДПА України № 376 від 21.06.2007р. скасовані
підстави її утворення. Тому суд вважає
за необхідним покласти обов'язок щодо оформлення необхідних документів для
нарахування та виплати ОСОБА_1 страхової суми на відповідача - ДПА у Вінницькій області в
особі його керівника.

Вимога
позивача в частині виплати 146296 грн. страхової суми в якості трирічного
грошового утримання не може бути
задоволена, оскільки виплата таких сум здійснюється
з розрахунку грошового утримання, за останньою посадою на день виплати
страхової суми. Так як дата проведення виплати страхової суми не
відома, тому визначити її сталий розмір на момент розгляду справи в суді теж
неможливо. Окрім того відповідач не наділений повноваженнями безпосередньої виплати таких сум.

Враховуючи
викладене, беручи до уваги положення ст. 124 Конституції України, відповідно до
якої юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі, з метою гарантування
дотримання і захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових
відносин, суд вважає за необхідним задовольнити уточнені вимоги позивача з
врахуванням власних повноважень,
визначених ст. 162 КАС України та зобов'язати голову ДПА у Вінницькій області
вчинити дії щодо оформлення необхідних документів для нарахування та виплати
ОСОБА_1 як інвалідові 3-ї групи в розмірі трирічного грошового утримання за
останньою посадою на день виплати страхової суми.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86,
94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
протиправною бездіяльність комісії по розгляду документів щодо виплати страхових сум
при проведенні обов'язкового державного особистого страхування посадових
осіб ДПА у Вінницькій області щодо не направлення чи відмови в направленні
висновків комісії до НАСК "Оранта" про нарахування та виплату
належної ОСОБА_1 страхової суми.

Зобов'язати голову ДПА у Вінницькій області
вчинити дії щодо оформлення необхідних документів для нарахування та виплати
ОСОБА_1 як інвалідові 3-ї групи в розмірі трирічного грошового утримання за
останньою посадою на день виплати страхової суми.

В решті
позову відмовити.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений
цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
10.09.08

Суддя
Курко
Олег Петрович