Справа № 22-а-9346/08
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-ї інст. Ярмолюк О.І.
Рядок статзвіту № 49
міськрайонний суд Хмельницької області, № 2а-474/08
Справа № 22-а-9346/08
Доповідач: Заверуха О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Олендера І.Я., Обрізко І.М.,

при секретарі Бацик О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 04 квітня 2008 року по адміністративній справі №2-а-474/08 за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, управління
праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання
неправомірними дій щодо виплати не в повному розмірі щорічної разової грошової
допомоги та її стягнення, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства праці та
соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, управління праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради про визнання неправомірними дій щодо виплати не в
повному розмірі щорічної разової грошової допомоги та її стягнення відповідно до ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" зазначивши, що відповідно до
вищезазначеної норми, щорічно до 5 травня йому повинна надаватися разова
грошова допомога в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових
дій, але виплати йому проводяться не в повному обсязі.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2008 року позов
задоволено частково, постановлено зобов»язати Міністерство фінансів України та
Міністерство праці та соціальної політики України виділити та перерахувати ці
кошти через Державне Казначейство України на адресу управління праці та
соціального захисту населення Хмельницької міської ради для виплати на користь
позивача суму недоплаченої разової щорічної допомоги за 2007 рік.

Зазначена постанова мотивована тим, що відповідно
до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової
грошової допомоги у визначеному розмірі, вимоги є законними, а тому судом
першої інстанції відновлено його порушене право в межах стягнення різниці
недосплаченої допомоги за 2007 рік. Так як дані виплати повинні бути виплачені
позивачу управлінням праці та соціального захисту населення, то Міністерству
фінансів України, Міністерству праці та соціальної політики України, Державному
казначейству України слід профінансувати дане управління для здійснення
відповідних виплат позивачу.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Міністерство фінансів України подало апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі Міністерство фінансів України вказує на те, що
обставини, які мають значення для справи не доведені, судом першої інстанції не
з»ясовані, а тому не відповідають обставинам справи, вважає оскаржувану
постанову такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм
матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з»явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені
належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню
з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив з того, що він має право щорічно до 5
травня отримувати грошову допомогу відповідно до вимог ст. 12 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України положення ст. 29 Закону України “Про Державний
бюджет на 2007 рік”, якими обмежувався розмір щорічної разової допомоги,
передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, у тому числі й учасникам бойових дій. Розмір отриманої
позивачем у 2007 році разової грошової допомоги до 5 травня не відповідає
вимогам зазначеного Закону. В частині виплати недоплаченої грошової допомоги
позивачу за період 2005-2006 рр. суд відмовив, оскільки позивачем пропущений строк
звернення до суду, поважності причин пропущення якого позивачем не наведені.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про стягнення в користь позивача
заборгованості з виплати щорічної допомоги за 2007 рік, що, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

В той же час колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції щодо стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги з Державного бюджету України через Державне казначейство
України та Міністерство фінансів України є невірним з наступних підстав.

Відповідно до ст.17-1 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суб»єктами
виплати разової щорічної допомоги, передбаченої цим Законом, є управління праці
та соціального захисту населення, а тому, саме вони зобов»язані проводити
виплату недоплачених сум грошової допомоги. Згідно Положення про Міністерство
праці та соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України
від 30.08.2000 року за №1035/2000, Мінпраці України є головним органом у
системі органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики
у сфері соціального захисту населення і соціального обслуговування населення та
згідно ст.22 Бюджетного кодексу України є головним розпорядником бюджетних
коштів. Згідно із Положенням про Міністерство праці та соціальної політики
України відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах своїх
повноважень контроль за додержанням законодавства щодо надання пільг, у тому
числі, учасникам бойових дій (пп.31 п.4) та забезпечує через систему
підпорядкованих йому органів реалізацію прав громадян на соціальний захист
шляхом своєчасного та адресного надання соціальної допомоги (аб.6 п.3).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що
саме на управління праці та соціального захисту населення покладено обов»язок
проводити виплату одноразової щорічної грошової допомоги.

На думку колегії суддів,
відмовляючи в задоволенні вимог позивача виплати недоплаченої разової щорічної
допомоги за період 2005-2006 роки, суд першої інстанції безпідставно не
врахував, що Закони України про Державний бюджет на відповідні роки набрали
чинності, на предмет неконституційності не розглядались, відповідно до
Конституції України не суперечать іншому законодавству та підлягають
застосуванню.

Колегія суддів також вважає за необхідне
зазначити про те, що відсутність бюджетного фінансування на виплату,
передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, щорічної грошової допомоги не може бути причиною
невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього
зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у справі “ОСОБА_2 проти України”).

Оскільки правові положення, які
передбачають виплату разової щорічної допомоги учасникам бойових дій до Дня Перемоги є чинними, а позивач належить до вказаної
групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть
свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну
скаргу Міністерства фінансів України
задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 04 квітня 2008 року скасувати та постановити
нову, якою позов ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, управління
праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання
неправомірними дій щодо виплати не в повному розмірі щорічної разової грошової
допомоги та її стягнення задоволити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Хмельницької міської ради провести виплату на
користь ОСОБА_1 1770 грн. 30 коп. недоплаченої разової грошової допомоги за
2007 рік як учаснику бойових дій.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного казначейства України,
Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики
України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду
касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання постановою законної
сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160
КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: І.Я.
Олендер

І.М.
Обрізко.