Справа № 22а-295/07
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 року Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Бітова А.І. та Милосердного
М.М.,

при секретарі - Кокшаровій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою виконуючої
обов'язки голови Ленінського районного суду м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16
березня 2007 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Миколаєва, Територіального
управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, виконуючої обов'язки голови Ленінського районного
суду м. Миколаєва Тихонової Н.С. про
скасування дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ленінського районного суду м. Миколаєва про скасування п. 2 наказу в.
о. голови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2006
року № 77, а також наказів в. о. голови зазначеного суду від ЗО червня 2006 року № 95 та від 01 вересня 2006 року № 153 про
накладення на неї дисциплінарних стягнень у вигляді доган.

В грудні 2006
року позивач змінила позовні вимоги, пред'явивши позов до Ленінського районного суду м, Миколаєва,
Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, виконуючої обов'язки
голови Ленінського районного суду м.
Миколаєва Тихонової Н.С, в якому просила скасувати накладені на неї дисциплінарні стягнення, поновити її на роботі,
стягнути з ТУ ДСА України в Миколаївській області середній заробіток за час вимушеного прогулу, а з виконуючої
обов'язки голови Ленінського
районного суду м. Миколаєва Тихонової Н.С. - 5000 грн. в відшкодування моральної
шкоди.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що з 01 квітня 2003 року
працювала на посаді старшого секретаря
Ленінського районного суду м. Миколаєва. Наказами в. о. голови суду № 77 від 16 червня 2006 року, № 95 від 30 червня 2006 року та №
153 від 01 вересня 2006 року на неї були
накладені дисциплінарні стягнення у вигляді доган. Наказом голови суду № 186
від 14 листопада 2006 року позивач була звільнена з посади відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без
поважних причин своїх службових обов'язків. Зазначені накази вважає
незаконними, оскільки добросовісно виконувала покладені на неї
обов'язки старшого секретаря суду.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Постановлено про скасування наказів в.

__________________________________________________________________________

Головуючий І інстанції суддя Селіщева Л.І. Справа №22а-295/2007 р.

Доповідач суддя Золотніков О.С. Категорія № 41

2

о. голови Ленінського районного суду
м. Миколаєва № 77 п. 2 від 16 червня 2006 року, № 95 від 30 червня 2006 року, №
153 від 01 вересня 2006 року та № 186 п. 2 від 14 листопада 2006 року. ОСОБА_1
поновлено на посаді старшого секретаря Ленінського районного суду м. Миколаєва. Стягнуто з ТУ ДСА України у Миколаївській
області на користь позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 4526 грн. 04 коп. та витрати на правову допомогу у
розмірі 238 грн. 50 коп.. Допущено негайне виконання постанови в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної за
один місяць в розмірі 1124 грн. 97 коп.. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в. о. голови Ленінського районного суду м. Миколаєва в апеляційній скарзі
зазначає, що Недвигу було обгрунтовано притягнуто до
дисциплінарної відповідальності 16 червня 2006 року, 30 червня 2006 року та 01 вересня 2006 року, однак протягом наступних двох з
половиною місяців позивачем надалі нічого не
було зроблено стосовно налагодження роботи канцелярії суду. Відсутність будь-яких спроб та дій з боку ОСОБА_1 щодо виправлення
ситуації, що склалася у суді з приводу організаційних питань,
невиконання жодного із функціональних обов'язків, нехтування ними після застосування трьох дисциплінарних стягнень призвело
до накладення дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з посади відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. На думку апелянта, при розгляді справи судом неправильно та
неповно досліджено обставини справи та невірно
застосовано матеріальний закон, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування постановленого по справі рішення та винесення нової
постанови із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів
надходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді старшого секретаря Ленінського районного суду м. Миколаєва з 01 квітня
2003 року і раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалася.

Пунктом 2 наказу в. о. голови суду № 77 від 16 червня 2006 року за
порушення вимог Інструкції з діловодства, п. п. 2.1,
2.4 Посадової інструкції, яке виразилося у відсутності належної організації роботи по обліку та збереженню судових справ,
відсутність обліку справ, переданих до архіву,
несвоєчасне виконання розпоряджень голови суду, відсутність контролю за
виконанням службових обов'язків працівниками канцелярії, що призвело до передачі до архіву суду справ, не закінчених
провадженням, старшому секретарю ОСОБА_1 оголошено догану.

Наказом в. о. голови суду № 95 від 30 червня 2006 року за порушення вимог
п. п. 1, 14, 17 наказу № 63 від 01 червня 2006 року «Про розподіл обов'язків
працівників апарату суду», яке виявилося у відсутності
впродовж тривалого часу 27 та 29 червня 2006 року на своєму робочому місті старшого секретаря суду ОСОБА_1, що спричинило
численні скарги громадян на адресу в. о.
голови суду з приводу неможливості отримання відповідей на питання з організації роботи канцелярії та здійснення прийому громадян,
позивачу оголошено догану.

Наказом в. о. голови суду № 153 від 01 вересня 2006 року ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, а
саме порушення п. п. 1, 2, 5, 17 наказу № 63 від 01 червня 2006 року
«Про розподіл обов'язків працівників апарату суду», яке виявилося у відсутності контролю за збереженням цивільних справ та
своєчасним їх оформленням і передачею до
канцелярії суду помічником судді Гофман О.Є., у зв'язку з чим цивільні справи
знаходилися поза межами суду впродовж декількох тижнів, що призвело до численних скарг громадян та унеможливлювало подальший рух
цих справ.

Пунктом 2 наказу в. о. голови суду № 186 від 14 листопада 2006 року за відсутність
контролю за виконанням службових обов'язків
працівниками канцелярії, неналежну організацію роботи
з обліку та
зберігання судових справ,
відсутність контролю за

3

направленням
судових справ із скаргами до апеляційного суду, відсутність контролю за своєчасним та якісним зверненням судових рішень до
виконання, відсутність контролю за своєчасною
здачею судових справ до канцелярії суду, відсутність доповіді в. о. голови суду
про випадки порушення термінів здачі судових справ до канцелярії суду, а саме
неналежне виконання службових обов'язків - п.
2.1, 2.2, 2.5, 2.6,2.7, 2.9 наказу № 63 від 01 червня 2006 року «Про розподіл обов'язків працівників апарату суду»,
аналогічних обов'язків, встановлених Посадовою Інструкцією,
з боку старшого секретаря суду ОСОБА_1, останню
звільнено з займаної посади з 15 листопада 2006 року відповідно до п. 3 ст. 40
КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин службових
обов'язків.

Постановляючи рішення про скасування п. 2 наказу в. о. голови Ленінського районного суду м. Миколаєва № 77 від 16 червня 2006 року,
суд першої інстанції виходив з того, що серед підстав винесення зазначеного
наказу вказані службова записка судді Жосан В.М. та пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Проте поясненнями зазначених осіб
встановлені певні порушення службових обов'язків з боку секретарів судового засідання ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, помічника судді ОСОБА_9, які, виходячи з п. 1.6 Посадової
інструкції старшого секретаря Ленінського районного
суду м. Миколаєва, затвердженої в. о. голови суду (а. с. 65), не були підпорядковані позивачу. Будь-яких конкретних порушень
посадових обов'язків старшим секретарем суду ОСОБА_1
зазначеними поясненнями не встановлено. За таких обставин висновок суду про
відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності
є обгрунтованим.

Правильним є і висновок суду першої інстанції про скасування наказу в. о.
голови Ленінського районного суду м. Миколаєва № 95 від 30 червня 2006 року.
При цьому судом обґрунтовано взято до уваги, що
пояснення ОСОБА_1 про належне виконання службових обов'язків протягом 27 та 29 червня 2007 року позивачем не перевірялися і
не враховувалися при виданні наказу. Факт порушення
позивачем трудової дисципліни не доведено, оскільки не встановлено час, протягом якого ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці,
не перевірено причини цієї відсутності та не надано
доказів про наявність через це скарг громадян.

Не встановлено матеріалами справи і факту порушення позивачем службових обов'язків
при перевірці законності притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу в. о. голови
суду № 153 від 01 вересня 2006 року. При цьому в зазначеному наказі не зазначено, на протязі якого часу та яка
кількість справ знаходилася поза
межами суду. При виданні наказу не враховано факт знаходження у відпустці з 17.07. по 13.08.2006 року ОСОБА_1 та
з 14.08. по 30.08.2006 року помічника судді Гофман О.Є., якою було
винесено справи із приміщення суду.

Із врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильних висновків
про незаконність наказів в. о. голови Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2006 року № 77 (п. 2), від 30 червня 2006 року № 95 та від 01 вересня 2006
року № 153 про накладення на позивача
дисциплінарних стягнень у вигляді доган, як виданих з порушенням вимог
ст. ст. 147 та 149 КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання
працівником без поважних причин службових обов'язків, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського стягнення.

Оскільки зазначені вище накази в. о. голови Ленінського районного суду м. Миколаєва про накладення дисциплінарних стягнень на
ОСОБА_1 визнано незаконними та скасовано, відсутні підстави для
звільнення позивача з займаної посади за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Судом першої інстанції також обгрунтовано взято до уваги, що
в наказі в. о.

4

голови
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2006 року № 186 не наведено конкретних фактів невиконання ОСОБА_1 покладених
на неї службових обов'язків, при виданні наказу
порушено положення ч. 3 ст. 149 КЗпП України щодо врахування при обранні виду стягнення тяжкості вчиненого проступку і
заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено
проступок, і попередньої роботи працівника.

За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для звільнення
ОСОБА_1 з посади є обґрунтованим.

Оскільки звільнення позивача відбулося без законних підстав, суд першої
інстанції відповідно до ст. 235 КЗпП України
обгрунтовано постановив про стягнення з ТУ ДСА України у Миколаївській області на користь позивача середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно
до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст.
195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконуючої обов'язки голови Ленінського районного суду м.
Миколаєва залишити без задоволення, а постанову
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2007 року
по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Миколаєва, Територіального управління
Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, виконуючої
обов'язки голови Ленінського районного суду
м. Миколаєва Тихонової Н.С. про скасування дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно
після її проголошення, але може

бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України

протягом одного місяця після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної

інстанції.