Справа № 22-а-15546/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

18
грудня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-15546/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі

Грецької Ю.А.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_1

на постанову

Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від

30 травня 2008р.

по адміністративній справі

№ 2-а-8/08р.

за позовом

ОСОБА_1

до

Територіального управління державної судової
адміністрації в Луганській області, Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області,
Головного Управління Пенсійного фонду України
в Луганській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській
області

про

визнання дій неправомірними та стягнення пенсії, -

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 30.05.2008р. по справі № 2-а-8/08-
залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

18
грудня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-15546/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі

Грецької Ю.А.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_1

на постанову

Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від

30 травня 2008р.

по адміністративній справі

№ 2-а-8/08р.

за позовом

ОСОБА_1

до

Територіального управління державної судової
адміністрації в Луганській області, Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області,
Головного Управління Пенсійного фонду України
в Луганській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській
області

про

визнання дій неправомірними та стягнення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007р. ОСОБА_1. звернулася до суду з
адміністративним позовом до Територіального управління державної судової
адміністрації в Луганській області, Управління Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області, Головного Управління Пенсійного фонду України в
Луганській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Луганській області про визнання дій працівників Територіального управління
державної судової адміністрації в Луганській області неправомірними та
стягнення недоотриманої пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те,
що з 1993р. по 25 грудня 2006р. вона працювала суддею Лисичанського міського
суду, на сьогоднішній час є суддею у відставці. До цього вона працювала старшим
слідчим Лисичанського МВ УМВС і є пенсіонером МВС. З 1993 року по липень 2003
року одержувала пенсію МВС. З липня 2003р. коли позивач, маючи стаж роботи на
посаді судді 20 років, до якого згідно Закону України "Про статус
суддів" включений стаж роботи на посаді слідчого, у тому числі 10 років
роботи на посаді судді, одержала право на отримання доплати згідно Указу
Президента України від 14.11.1995р. зі змінами від 25.11.2002 р., у розмірі
щомісячного грошового утримання у разі виходу у відставку, працівники
Територіального управління державної судової адміністрації України в Луганській
області зажадали, щоб позивач відмовилася від одержання пенсії МВС і про це
надала їм довідку інакше вони не будуть нараховувати й виплачувати їй цю
надбавку до зарплати. З огляду на те, що пенсія МВС була набагато нижче цієї
доплати позивач змушена була відмовитися від одержання пенсії МВС, написала про
це заяву й надала працівникам управління судової адміністрації довідку.

Пізніше вона дізналася про те, що мала право на отримання
і пенсії і 100 відсотків щомісячного
грошового утримання судді та з жовтня
2005р. по її вимозі була відновлена виплата пенсії МВС.

За період з 01.08.2003р. по 04.10.2005р. вона
недоотримала пенсії на суму 11004 грн. 91 коп. і вважала що це сталося з вини
працівників ТУ ДСА, які вимусили відмовитися від її отримання.

Вказану заборгованість відповідачі на її прохання не
сплатили, а тому за відновленням порушеного права позивач звернулася до суду.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області у задоволенні позову було відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням
позивач подала апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Особи які беруть участь у справі за викликом до суду не
з”явились.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а постанову
суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Статтею 48 Закону України “Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” передбачено
призначення пенсії працівникам міліції лише за заявою особи.

Тобто для отримання пенсії обов”язковою умовою є бажання пенсіонера і
підтвердження цього шляхом подання письмової заяви.

Позивачці було
направлено повідомлення ТУ ДСА
в Луганській області від
31.07.2003р. № 885 про те, що для
отримання позивачем пожиттєвого
грошового утримання необхідно
надати заяву до відділу кадрів управління та довідку про відмову від отримання
іншого виду пенсії.

Своєю письмовою заявою від 23.07.2003р. на адресу МВС ОСОБА_1. висловила прохання припинити виплату пенсії у зв”язку із виплатою утримання судді (а.с.
40).

Таким чином МВС припинило виплату пенсії позивачу враховуючи
її волевиявлення і з боку ТУ ДСА не було відмови у сплаті щомісячного утримання
судді.

ОСОБА_1. є суддею, має спеціальні знання, вона мала
можливість не відмовлятись від отримання пенсії і у разі відмови ТУ ДСА
виплачувати утримання судді, оскаржити такі дії цього відповідача в тому
числі і до суду.

Таких подій не відбулося, і це підтверджує добровільне
волевиявлення позивача щодо небажання у період з 01.08.2003р. по 04.10.2005р
отримувати пенсію, а тому судова колегія вважає правильними висновки суду 1
інстанції, про те що об”єктивних доказів вчинення посадовими особами
відповідачів якихось протиправних дій по відношенню до позивача немає.

Показання свідків не спростовують письмових доказів, а
саме заявиОСОБА_1 про небажання станом
на 23.07.2003р. отримувати пенсію.

З огляду на викладене судова колегія зазначає, що судом
першої інстанції правильно встановлені
обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 30.05.2008р. по справі № 2-а-8/08-
залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: