Справа № 22а-4195/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Чорний С.Б.
Волочиський районний суд Хмельницької області №
2-а-178/07 Справа
Доповідач: Багрій В.М.
Постанова

Іменем України

01 грудня 2008 року

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів: Обрізка І.М.,
Ліщинського А.М.,

при секретарі:
Троцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові
справу за апеляційною скаргою Міністерства фінансів України на постанову
Волочиського районного суду Хмельницької області від 26.12.2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Міністерства праці та соціальної політики України, управління праці та
соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації
Хмельницької області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги учаснику війни,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України, управління праці та соціального захисту
населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про
стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалась на
те, що відповідно до п. 20 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» їй до 9 Травня повинна надаватись щорічна
разова грошова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, як учаснику
війни. Однак, всупереч цим вимогам грошова допомога за 2004-2007 роки
виплачувалась не в повному обсязі.

Позивачка просила
стягнути з відповідача на її користь суму недоплаченої разової щорічної
допомоги як учаснику війни в розмірі 3425,53 грн.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької
області від 26.12.2007 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства праці та соціальної політики
України на користь ОСОБА_1 1175,18 грн. недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги, зобовязавши Міністерство фінансів України і Державне казначейство
України забезпечити виділення зазначених коштів Міністерству праці та
соціальної політики україни для подального перерахування управлінню праці та
соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації
Хмельницької області для подальшої виплати позивачу.

Постанову суду
першої інстанції оскаржило Міністерство фінансів України, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Міністерство
фінансів України не здійснює виплат щорічної разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Крім того, судом не взято до уваги, що виплата грошової
допомоги для учасників війни, потребує фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим
законом, крім закону про Державний бюджет України.

Апелянт просить скасувати постанову Волочиського районного
суду Хмельницької області від 26.12.2007 року та постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до Міністерства фінансів
України.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що вона є
учасником війни, якій відповідно до вимог ст. 12 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня
виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Розмір отриманої позивачкою у 2007 р. разової грошової допомоги до 5 травня
не відповідає вимогам зазначеного Закону і сума заборгованості перед ОСОБА_1.,
виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком та
прожиткового мінімуму за 2007 р.
становить 1175,18 грн. та підлягає стягненню з Міністерства праці та соціальної
політики України з покладенням обовязку на Міністерство фінансів України та
Державне казначейство України виділити відповідні кошти для забезпечення такої
виплати.

Такі
висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, тільки частково
відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Безспірно
встановлено, що ОСОБА_1. є учасником війни, якій відповідно до вимог ст. 12
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення ст. 29
Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, якими було обмежено розмір
щорічної допомоги до 5 травня, встановленої Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних
вимог ОСОБА_1. у частині стягнення на її користь заборгованості з виплати
щорічної допомоги за 2007 рік.

При
визначенні розміру такої заборгованості колегія суддів виходить із того, що
станом на 01.04.2007 року розмір прожиткового мінімуму, а відтак і мінімальної
пенсії за віком, становив 410,06 грн.

З
врахуванням виплаченої відповідачем у 2007 році щорічної грошової допомоги до 5
травня в розмірі 55 грн., сума заборгованості перед позивачкою ОСОБА_1.
правильно визнана судом першої інстанції такою, що становить 1175,18
грн.(410,06 х 3 - 55) та підлягає
виплаті у повному обсязі.

Колегія
суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення
спірної виплати з Міністерства праці та соціальної політики України, оскільки
така виплата повинна проводитися УПСЗН Волочиської РДА Хмельницької області в
силу вимог ст. 17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Вирішуючи
позовні вимоги ОСОБА_1., щодо аналогічних спірних виплат за 2004-2006 рр., та
відмовивши в їх задоволенні в звязку зі спливом строку звернення до суду з
адміністративним позовом, на думку колегії суддів, судом першої інстанції
безпідставно не враховано тієї обставини, що положення ст. 34 Закону України
“Про Державний бюджет на 2005 рік” та ст. 30 Закону України “Про Державний
бюджет на 2006 рік”, якими розмір одноразової грошової допомоги до Дня Перемоги
учасникам бойових дій встановлювався на рівні 50 грн., на предмет
конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними
визнанні не були та своєї чинності не втратили.

Оскільки відповідно до ч. 2
ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення
заборгованості із одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2005-2006 спірні
роки, на думку колегії суддів, немає.

Тому у
суду першої інстанції були всі підстави для відмови в задоволенні позовних
вимог в цій частині по суті, а не за пропуском строку звернення до суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає підставним висновок суду першої інстанції про
те, що строк на звернення до суду з
вимогами ОСОБА_1. в частині виплат за 2004р. пропущено з неповажних
причин, оскільки позивачкою не наведено достатніх об'єктивних причин, які б
позбавляли її можливості звернутися до суду за захистом своїх порушених прав до
суду з часу прийняття 01 грудня 2004 року Конституційним Судом України рішення
за №20-рп, яким визнавалися неконституційними положення ст. 44 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2004 рік”.

Крім того,
згідно із ч.4 ст. 17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5
травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного
року.

Оскільки
на час прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення №20-рп
закінчився встановлений законом строк виплати разової грошової допомоги,
колегія суддів приходить до переконання про неможливість задоволення позовних
вимог ОСОБА_1. в частині проведення таких виплат за 2004 рік.

В звязку з
наведеним, висновок суду першї інстанції в частині відмови в позові про
стягнення виплат за 2004 - 2006рр. в звязку з пропуском строку звернення до
суду не відповідає вимогам закону,
оскільки в цій частині позовних вимог необхідно відмовити по суті з наведених
вище підстав.

Оскільки
постанова суду першої інстанції є незаконною, вона підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову шляхом зобовязання
УПСЗН Волочиської РДА провести виплату позивачці разової допомоги за 2007р. в
сумі 1175,18 грн.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України,
колегія суддів,

п о с т а н о в
и л а :

Апеляційну
скаргу Міністерства фінансів України задоволити частково.

Постанову
Волочиського районного суду Хмельницької області від 26.12.2007 року скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Зобов'язати
управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної
державної адміністрації Хмельницької області провести виплату ОСОБА_1 як
учаснику війни одноразову щорічну допомогу за 2007 рік в розмірі 1175,18 грн.

В решті
позову відмовити.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.М.Ліщинський

І.М. Обрізко