Справа № 22-а-12450/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

5 листопада 2008 року справа №
22-а-12450/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26, 3 корпус

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів:
Міронової Г. М.

при секретарі
судового засідання

Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників від:

позивача:

ОСОБА_1 за дов. № 12054/10/10-113 від 06.10.08 р.,

відповідача:

ОСОБА_2за дов. № 432 від 22 лютого 2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_4

Донецької області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

18 серпня 2008 року (повний текст постанови
виготовлений 23 серпня 2008 року)

по адміністративній справі

№НОМЕР_1 (суддя Хрімлі О. Г.)

за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3, с. Малинівка

про

стягнення податкового боргу з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 9526 грн. 99 коп.

ВСТАНОВИЛА:

10 січня
2008 року ОСОБА_4звернулася з адміністративним позовом (арк. справи 1-2) до
ОСОБА_3, с. Малинівка про стягнення податкового боргу з податку з доходів
фізичних осіб у сумі 9526 грн. 99 коп. на користь місцевого бюджету.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду (арк. справи 40-44) від 18 серпня
2008 року в задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено.

В
апеляційній скарзі (арк. справи 49-51) позивач просив скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального
права, прийняти нову постанову, якою задовольнити повністю позовні вимоги. Під
час судового розгляду представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник
відповідача проти апеляційної скарги заперечував (арк. справи 61-64) та просив
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2008 року
залишити без змін.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень встановила
наступне.

30 березня 2006
року ОСОБА_3, як фізична особа, подала до ОСОБА_4(Володарське відділення)
декларацію про доходи одержані з 1 січня по 31 грудня 2005 року (арк. справи
4-5), в якій в розділі 1.2 "Доходи
одержані не за місцем основної роботи" зазначила про отримання в спадщину
від рідної матері права на земельний пай та акції на загальну суму 73586
грн. На підставі цієї декларації
посадовими особами ОСОБА_4(Володарське відділення) було нараховане податкове
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 9566 грн. 18 коп.
(арк. справи 6), яке помилково, як визнає позивач (арк. справи 76) було
визначено в податковому повідомленні № /0 від 4 травня 2006 року
(арк. справи 78) як прибутковий податок з робітників і службовців, який з 1
січня 2004 року - з часу набрання чинності Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" № 889-ІV від 22 травня
2003 року та визнання таким, що втратив
чинність, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92
"Про прибутковий податок з громадян", був виключений з числа
загальнодержавних податків у статті 14
Закону України "Про систему оподаткування" № 1251-ХІІ від 25
червня 1991 року. Визначення податковим органом не існуючого податку в
податковому повідомленні позбавляє податковий орган права посилатися на нього
як на належний доказ існування податкового боргу відповідача, так як за
частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Так, за пунктом
1.3 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від
21 грудня 2000 року податковий борг
(недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. За пунктом 18.3 статті 18 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" саме податковий орган
зобов'язаний протягом 30 календарних днів від дня отримання річної декларації
про доходи фізичної особи визначити податкове зобов'язання та надіслати
податкове повідомлення платнику податку, який зобов'язаний сплатити належну
суму податку. Відповідно до вимог підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" якщо згідно з нормами цього
пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник
податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї
суми у порядку, встановленому цим Законом. Невикористання заходів оскарження
податкового повідомлення не позбавляють права відповідача заперечувати проти
сум податкового зобов'язання нарахованих не у відповідності до діючого
законодавства, що гарантується такими принципами адміністративного судочинства,
як рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом та
змагальність сторін (статті 10, 11 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідач в
запереченнях зазначає про те, що ОСОБА_3 отримала від своєї матері у спадщину
права на земельну частку (пай) ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 6,18 га вартістю 72628 грн.,
який належав спадкодавцю на підставі сертифікату, та цінні папери - акції
ІНФОРМАЦІЯ_1 кількістю 3832 штуки, номінальною вартістю 958 грн., які також
належали спадкодавцю на підставі сертифікату, про що свідчить свідоцтво про
спадщину за законом (арк. справи 71). Тобто, відповідач фактично 4 жовтня 2005
року отримала у спадщину сертифікати на земельний пай та акції, які не включені
у пункті 13.1 статті 13 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" до переліку об'єктів спадщини, що підлягають оподаткуванню. До того
ж за підпунктом 13.2.1 пункту 13.2 вказаної статті у редакції Закону
України від 19 січня 2006 року N
3378-IV (станом на час визначення
податковим органом податкового зобов'язання та прийняття податкового
повідомлення № /0 від 14 травня 2006 року) об'єкти спадщини
оподатковуються при отриманні спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня споріднення, - за нульовою ставкою податку
до будь-якого об'єкта спадщини. Мати та дочка є членами сім'ї першого
ступеня споріднення та позивач це не оспорював, посилаючись на попередню
редакцію вказаного підпункту, що діяла до визначення податковим органом
податкового зобов'язання.

Крім того,
представник відповідача посилався на те, що позивач, який завдяки незнання
приписів діючого законодавства подав річну декларацію та сплатив 30 грн. з
податку (арк. справи 77), намагався самостійно виправити помилку шляхом подання
уточненої декларації про доходи за 2005 рік (арк. справи 79-81), за якою
податковий орган, зареєструвавши ці уточнення, ніяких заходів не здійснив, що
не відповідає вимогам статей 10, 11, 13 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні».

З огляду на
відповідність прийнятої судом першої інстанції постанови нормам матеріального
та процесуального права колегія судів зазначає, що наявні підстави для
залишення її без змін.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 Донецької області на постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2008 року по
адміністративній справі №НОМЕР_1 - залишити
без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2008 року по
адміністративній справі №НОМЕР_1 за позовом
ОСОБА_4 Донецької області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу з податку
з доходів фізичних осіб у сумі 9526 грн. 99 коп. на користь місцевого бюджету - залишити без змін.

На підставі
частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з
дня закінчення судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового
рішення у повному обсязі.

Вступна та
резолютивна частини ухвали складені та підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 5 листопада 2008 року.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в
повному обсязі.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана колегією суддів 7 листопада
2008 року.

Головуючий: /підпис/ В.Г.Яманко

Судді
/підпис/ Г.М.Міронова

/підпис/ К.П.Горбенко