Справа № 22а-2936/08
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-2936-08 Головуючий суддя у
категорія статобліку - 50 інстанції - Попович С.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Уханенко С.А. (доповідача)

суддів: Стежко В.А., Сафронової С.В.

при секретарі Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області

на постанову
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 08 листопада
2007 року по справі № 2а-307/07 року за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою
до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської
ради Кіровоградської області, в якій просив стягнути
на його користь заборгованість по
щорічній допомозі на оздоровлення, яка передбачена ст. 48 Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ, на отримання якої він має право, як
учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої
категорії.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
Кіровоградської області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати
рішення суду та відмовити в задоволені позову ОСОБА_1

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильський АЕС третьої категорії, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 48 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” щорічна допомога виплачується у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Із змісту ст.1 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми
статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Доводи апеляційної скарги стосовно правильності
визначення позивачу розміру щорічної допомоги на оздоровлення, колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки
встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вказані
закони, якими керувався відповідач не містили обмежень щодо застосування статті
48 Закону № 796-ХІІ. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України в наступному до 2006 року будь-яких рішень із цих питань не приймали,
то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами
при вирішенні даного
спору, застосуванню підлягає не Постанова КМУ № 836, а саме стаття 48
Закону № 796-ХІІ та Закон України ”Про Державний бюджет України на 2004 рік” № 1344- ІV від 27.11.2004 р.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач по справі повинен був виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за зазначений період, виходячи із суми мінімальної заробітної
плати на момент виплати.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2007 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту виготовлення
повного тексту ухвали.

Головуючий: С.А.
Уханенко

Судді: В.А.
Стежко

С.В.
Сафронова