Справа № 22а-7131/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
статобліку - 47 Суховаров А.В.(справа №2а-142/08)
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
Нагорної Л.М.(доповідач),
суддів - Стежко В.А., Сафронової С.В.
секретарі - Хоменко О.С.
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
на постанову Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання незаконною
відмови у перерахунку підвищення до пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -
Постановою Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_1. було задоволено. Визнано
незаконною відмову УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо
здійснення перерахунку та виплати позивачці щомісячних доплат до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та
зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії
ОСОБА_1. відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив
скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2008
року та визнати правомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм
розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни», не визначений на законодавчому
рівні, не вказано, яким саме органом, за
рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється,
а затвердженим Кабінетом Міністрів України бюджетом Пенсійного фонду України не
передбачено кошти на здійснення таких виплат.
Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги
і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1., відповідно до
абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус дитини війни, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення позивачки Серії
НОМЕР_1 від 21 лютого 2002 року та відповідною відміткою в ньому (а.с.8).
6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена п.12 ст.
71 та ст. 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік».
Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії
положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані
неконституційними.

10 жовтня
2007 року ОСОБА_1. звернулася з заявою до Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська про здійснення підвищення, перерахунку
та виплати щомісячної доплати до пенсії як дитині війни (а.с.9).

Листом від
25.10.2007 року № НОМЕР_2 відповідач повідомив ОСОБА_1. про можливість
здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни після визначення на
законодавчому рівні розміру мінімальної пенсії для обчислення цього підвищення
(а.с.10).

У
відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при
вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого,
зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Частина 2
статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи
до уваги той факт, що ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був
здійснити перерахунок та виплатити
щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1. відповідно до чинного законодавства саме з
дати прийняття вказаного Рішення Конституційного Суду України.

Сторонами
визнано, що Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська будь-яких дій,
пов'язаних з перерахунком пенсії позивачки в частині її підвищення відповідно
до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не
здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Тому
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та
виплати пенсії позивачки в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», оскільки відсутність визначеного на
законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком,
що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено
статус «дитина війни», не звільняє суб'єкта владних повноважень, а саме,
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська,
діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією
та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних
прав, встановлених ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» для цієї категорії осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції
висновок.
Посилання апелянта на те, що затвердженим Кабінетом
Міністрів України бюджетом Пенсійного фонду України не передбачено кошти на
здійснення таких виплат, не можуть бути підставою для відмови у позові,
оскільки суди не перевіряють наявність коштів для виплати, а вирішують правові
питання щодо порушень з боку суб'єктів владних повноважень прав та свобод
громадян на певні соціальні виплати встановлені відповідними законами

Відповідно до ст.200 КАС України
, суд апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1
ч.1 ст.198 , ст. 200
, 205 , 206 КАС
України , колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10
червня 2008 року - без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з моменту виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.А.Стежко

С.В.Сафронова