Справа № 22-а-2756/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Заверухи О.Б., Яворського І.О.

при секретарі
судового засідання - Бацика О.Р.,

з участю осіб:

від позивача -
не явився,

від відповідача
- не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на постанову Сарненського районного суду Рівненської
області від 23 жовтня 2007 року в справі за № 2-а-63/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Сарненської міської ради Рівненської області,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання
довідвести та безоплатно передати у власність земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Постановою
Сарненського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2007 року було
відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської
області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання довідвести та
безоплатно передати у власність земельну ділянку.

В обґрунтування
постанови суд першої інстанції вказує на те, що відповідач у відповідності до
вимог ст.ст.35,116,120,121 ЗК України передав позивачці та її чоловіку у
приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку.
Позивачка до відповідача із заявою щодо одержання земельної ділянки із земель
комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК
України для ведення садівництва не зверталась, а тому відсутня протиправна
бездіяльність відповідача. Крім того покликання позивачки на незаконне
вилучення у неї земельної ділянки для прокладення дороги є безпідставним,
оскільки така позивачці в користування не надавалась.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржила позивачка - ОСОБА_1, яка в поданій
апеляційній скарзі вказує на те, що постанова підлягає скасуванню, а її позов
задоволенню, оскільки наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

В
обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що земельна ділянка біля
будинку, що перебуває у її та чоловіка користуванні є значно більшою ніж та, що
була передана безоплатно у власність, тому відповідач зобов'язаний прийняти
рішення також про безоплатну передачу у їх власність земельну ділянку площею
331 кв.м. по в АДРЕСА_1. Крім того судом першої інстанції не взято до уваги
вимоги ч.1 ст.119 ЗК України.

Сторони
та треті особи в судове засідання не явились, хоча належним чином були
повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4
ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно
до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено), розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно
ч.2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові
особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України. Норма аналогічного змісту закріплена також і у
ч.3 ст. 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

Вирішуючи
даний публічно-правовий спір у даній справі, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що оспорювана бездіяльність та дії відповідача,
відповідають вимогам Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та
Земельного Кодексу України, вчинені за повного, об'єктивного та всебічного
врахування обставин, необхідних для вчинення дії, прийняття рішення.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції правильно надано оцінку діям суб'єкту
владних повноважень з точки зору їх правомірності, обґрунтованості,
об'єктивності, а також інших визначених ч.3 ст. 2 КАС України обов'язкових
критеріїв і зроблено відповідні висновки.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції позивачка та її чоловік придбали у гр.ОСОБА_2 житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.8), а відповідно до рішення Сарненської
міської ради Рівненської області від 18.012007 року № 348 позивачці та її
чоловіку за їх завами було передано безоплатно у спільну сумісну власність
земельну загальною площею 0,1502 га в т.ч. 0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0502 га
для ведення садівництва (а.с.13).

Суд правильно встановив, що передача земель позивачці
відповідно до укладеного договору купівлі - продажу будинку не відбувалась, а
дії відповідача та прийняте рішення про безоплатну передачу у власність
земельної ділянки відповідає вимогам ст.ст.35,116,120,121 ЗК України та Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні”, а тому є правомірними.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильними
висновки суду першої інстанції, щодо відсутності доказів протиправної
бездіяльності відповідача в частині передачі у власність земельної ділянки в
розмірі 331 кв.м., оскільки позивачка із заявою до відповідача про одержання
земельної ділянки із земель комунальної власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених ЗК України для ведення садівництва не зверталась.

Також суд першої інстанції правильно вказав, що оскільки
позивачці не надавалась у користування земельна ділянка, на якій за її словами
має прокладатись дорога, то і покликання на протиправне її вилучення з
користування позивачки є безпідставним.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що
покликання позивачки на те, що спірна земельна ділянка мала бути передана їй та
її чоловіку з огляду на вимоги ч.1 ст.119 ЗК України по давності користування,
є безпідставними, оскільки вказана норма введена вдію лише з 2001 року, а
відповідно до вимог ст.58 Конституції України закон зворотної дії в часі не
має.

Вказане
свідчить, що висновок суду першої інстанції про правомірність дій відповідача є
правильним.

Відповідач,
як в суді першої інстанції так в апеляційній інстанції довів правомірність
своїх дій, оскільки в силу вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином
враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції
не має.

Керуючись
ст.ст. 160 ч.3, 196, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Сарненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2007 року в
справі за № 2-а-63/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради
Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання
довідвести та безоплатно передати у власність земельну ділянку, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення.

На
ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
І.О.Яворський

О.Б.Заверуха