Справа № 22-а-6206/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2008 року справа № 22-а-6206/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

при
секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю
представників:

від
позивача:

не з'явився

від
відповідача:

не з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов

на постанову
Стахановського міського суду Луганської області

від

14 квітня 2008
року

по
адміністративній справі

№ 2-а-292/08
(суддя Очеретний О.В.)

за позовом

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради м. Стаханов

за участю
третьої особи про

Головного
управління Державного казначейства у Луганській області визнання дій неправомірними, стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 18 квітня 2008 року задоволений позов
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов, внаслідок чого визнані неправомірними
дії та бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради по призначенню та виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги в меншому обсязі, ніж встановлено законодавчими актами України,
стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради на користь позивача заборгованість недосплаченої суми щорічної
грошової допомоги з 2004-2007рр. включно
в сумі 4002,21грн., зобов'язано Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради в подальшому нараховувати та сплачувати
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічну грошову допомогу відповідно до вимог ст. 22 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з
врахуванням підвищення мінімальної пенсії за віком. Цією постановою також було
поновлені процесуальні строки на звернення до суду.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач просив
розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника скаржника.

Представники відповідача, позивача у судове засідання
не з'явилися, про дату, час і
місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач є учасником війни, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (арк. справи
6). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як учаснику
війну за 2004-2007 роки.

Пільги для учасників війни визначені у Законі
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-12, за приписами
частини 5 статті 14 якого, учасникам війни встановлена щорічна до 5
травня разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів.

Законом України N 968-IV
від 19.06.2003 наведений Закон було
доповнено статтею 17-1 , якою встановлено, що виплату щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідачем щорічна разова допомога була
виплачена позивачу за 2005-2006роки по
50,00грн., за 2007рік в розмірі
55,00грн. За 2004рік грошова допомога не була виплачена взагалі.

Мінімальна пенсія за віком
складала: у 2004році - 92,45грн. згідно з Законом України № 1058 від
09.07.03р., у 2005році - 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у
2006році - 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у
2007році - мінімальна пенсія станом на 01.04.07р. складала 410,06грн. згідно зі
ст. 62 Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею 44 Закону України «Про
державний бюджет України на 2004рік» встановлено, що у 2004році виплата
щорічної разової допомоги учасникам війни 2 групи відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», здійснюється
у розмірі 50 грн.

Однак, пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 положення
статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» визнані
неконституційними та втратили чинність.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2004році становить 277,35грн.(92,45х3) та
позивачеві підлягає виплаті 277,35грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
разової допомоги за 2004рік в сумі 854,03грн. помилково було визначено розмір
мінімальної пенсії за віком в розмірі 284,69грн. замість 92,45грн.

Стосовно виплати щорічної
разової допомоги у 2005, 2006 роках колегія суддів зазначає, що судом першої
інстанції не прийнято до уваги, що згідно до ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги учасникам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється у розмірі 50 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було
виплачено позивачеві за 2005, 2006 рік
по 50 грн.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової допомоги
учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 55 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 положення цієї
статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким чином, разова грошова
допомога у 2007році для учасників війни становить 1230,18грн.(410,06х3). З
урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги 55 грн., позивачеві
підлягає виплаті 1175,18 грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004-2007рр. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що судові
рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від
надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради в подальшому
нараховувати та сплачувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічну
грошову допомогу відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням підвищення
мінімальної пенсії за віком, оскільки у відповідності до частини 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким
чином, не можливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії,
оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачів у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови були порушені
норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов
на постанову Стахановського міського суду Луганської області від 14
квітня 2008 року у справі № 2-а-292/08 задовольнити частково.

Скасувати постанову
Стахановського міського суду Луганської області від 14 квітня 2008 року
у справі № 2-а-292/08.

Позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м.
Стаханов про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щорічної
допомоги до 5 травня за 2004-2007рр. в сумі 4002,21грн., зобов'язання
Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради в
подальшому нараховувати та сплачувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічну грошову
допомогу відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», з врахуванням підвищення мінімальної пенсії
за віком задовольнити частково.

Визнати
неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов по виплаті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічної грошової
допомоги за 2004, 2007рр., передбаченої ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 недоплачену
разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику війни за 2004 та 2007 роки у
загальній сумі 1452,53грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 11
червня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 13 червня 2008року.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г. Сухарьок