Справа № 2-а-10573/08
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
статобліку - 79 справа
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 жовтня 2008
року
місто Дніпропетровськ

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., розглянувши
матеріали

позовної заяви ОСОБА_1, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

до відповідача 1 Голови Петриківської селищної ради ОСОБА_2, смт. Петриківка Петриківського
району Дніпропетровської області

відповідача 2 Петриківської районної державної адміністрації, смт. Петриківка
Петриківського району Дніпропетровської області

третя особа - ОСОБА_3, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із позовом
до Голови Петриківської селищної ради ОСОБА_2, Петриківської районної державної
адміністрації, третя особа - ОСОБА_3, із позовними вимогами про:

- скасування рішення Петриківської селищної ради №98 вісімнадцятої сесії 23
скликання від 05.03.2001 року, відповідно до якого частина земельної ділянки
позивача передана гр. ОСОБА_3, як незаконне;

- доручення відділу державної виконавчої служби Пертиківського РУЮ разом з
відділом земельних ресурсів Петриківської районної держадміністрації заново
визначити площу виділеної позивачу приватизованої земельної ділянки та
встановити межові знаки;

- стягнення з відповідача Петриківської селищної ради матеріальної шкоди в
розмірі 10000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 104 Кодексу
адміністративного судочинства України, до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її
права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З матеріалів справи виходить, що позивач оскаржує рішення селищної ради
яким частина земельної ділянки позивача передана гр. ОСОБА_3, отже метою
заявлення позовних вимог є відновлення прав позивача на земельну ділянку.

Суд дійшов висновку, що право особи, яка вважає себе власником майна,
відчуженого третій особі, не може бути захищене шляхом визнання незаконним та
скасування рішень відповідача.

Загальні
способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 Цивільного
кодексу України, а права власності - главою 29 цього Кодексу. При виборі
способу захисту цивільного права необхідно врахувати специфіку права та
характер його порушення. Захист права судом відбувається з урахуванням
встановлених законом меж здійснення суб'єктивного права на захист і компетенції
суду.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Частиною першою статті 393 Цивільного кодексу України передбачено, що
правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим
або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує
права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та
скасовується. Згідно з частиною другою цієї статті власник майна, права якого
порушені внаслідок видання такого правого акта, має право вимагати відновлення
того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості
відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової
та моральної шкоди.

Зі змісту статті випливає, що такий спосіб захисту порушеного права, як
визнання незаконним (недійсним) акта суб'єкта владних повноважень, не є
універсальним і його застосування можливе у двох випадках: коли може бути
відновлено те становище, яке існувало до видання акта, або коли за відсутності
цієї можливості вимога про визнання незаконним акта суб'єкта владних
повноважень поєднана з вимогою про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Спори зазначеної категорії належать до адміністративної юрисдикції.

Оскільки відновлення того становища, яке існувало до прийняття рішень
відповідачем, в обраний позивачем спосіб є можливим, суд дійшов висновку про те, що ця справа не підлягає
розгляду адміністративними судами, та наявність підстав для відмови у
відкритті провадження у справі
відповідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Компетенція адміністративних судів згідно з пунктом 1 частини першої статті
17 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, зокрема, щодо оскарження
його рішень. Проте ця норма має застосовуватися з урахуванням положень статей
216, 386, 388, 392, 393 Цивільного кодексу України щодо способів захисту права
власності, а також положень Цивільного процесуального та Господарського
процесуального кодексів України стосовно юрисдикції судів.

Звертаючись до суду в порядку господарського чи цивільного судочинства за
захистом права власності за допомогою цивільно-правових способів, які не можуть
бути застосовані в судах адміністративної юрисдикції, вимогу про визнання
недійсним акта суб'єкта владних повноважень заявляти не слід. У такому разі
протиправність акта може бути підставою, а не предметом позову.

Такий висновок суду підтверджується
судовою практикою Верховного суду України, враховуючи принцип єдинообразності
застосування законодавства України, суд дійшов висновку про те, що справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У зв'язку з цим суд доходить висновку, що спір належить
розглядати згідно норм цивільного законодавства, та у зв'язку з чим даний спір
підлягає вирішенню в порядку цивільного, а не адміністративного, судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд
відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 17, 50, 109 Кодексу
адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №2-а-10573/08
за позовом ОСОБА_1 до Голови Петриківської селищної ради ОСОБА_2, Петриківської
районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_3, про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими
до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, ухвала суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали, а апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом
десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя (підпис) І.О.
Верба

З оригіналом згідно
Суддя І.О. Верба

Ухвала не набрала законної сили станом 21.10.2008 р.
Суддя І.О. Верба