Справа № 22-а-11826/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Ушаков Т. С
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

14
листопада 2008 року справа №
22-а-11826/08

зал судового засідання № 2
у приміщенні суду за адресою: м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Арабей Т. Г.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - особисто,

від відповідача:

не з'явилися, повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від

28 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-1954/08 (суддя Ушаков Т. С.)

за позовом

ОСОБА_1, м. Ровеньки

до

Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області

про

визнання дій незаконними, зобов'язання
призначити пенсію державного службовця

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 26 листопада 2008 року звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з позовною заявою (арк. справи 1-5) до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області (далі по тексту - УПФУ в м.
Ровеньки) про визнання незаконною відмови відповідача в призначенні
пенсії державного службовця, зобов'язання відповідача призначити пенсію
державного службовця з часу звернення за
призначенням пенсії.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду
від 28 липня 2008 року (арк. справи 40-41) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Суд першої
інстанції визнав незаконним рішення УПФУ
в м. Ровеньки про відмову ОСОБА_1 пенсію державного службовця, зобов'язав УПФУ
в м. Ровеньки призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 23 березня
2007 року, стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі
відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивач під час судового
розгляду проти апеляційної скарги відповідача заперечував, просив залишити її
без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідач про час, місце
та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, проте своїм правом
бути присутнім на судовому розгляді не скористався.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила
наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,
що відповідач, на думку позивача, неправомірно відмовив в призначенні пенсії
державного службовця.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Частиною 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII передбачено, що на
одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли
встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі
стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного
віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних
службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням
пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є
трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно із записами трудової книжки (арк. справи 7-22)
позивачка з 27 лютого 1980 року по 8 червня 1981 року працювала заступником
головного бухгалтера Ровенківського міськфінвідділу, з 8 червня 1981 року по 20
липня 1990 року - головним бухгалтером Ровенківського міськфінвідділу, з 23
липня 1990 року по 21 квітня 1992 року - економіст 1 категорії, з 21 квітня
1992 року по 7 грудня 1992 року - старшим податковим інспектором, з 7 грудня 1992 року по 16 грудня 1993 року -
головним податковим інспектором відділу обліку та звітності, з 16 грудня 1993
року по 25 листопада 1996 року - головним бухгалтером ДПІ, з 26 листопада 1996
року по 3 березня 1998 року - головним бухгалтером Державної податкової
адміністрації, з 3 березня 1998 року 6 травня 2000 року - головним бухгалтером
ДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 23 березня
2007 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії (арк. справи
78). Згідно протоколу № 540222 від 24 травня 2007 року (арк. справи 79)
позивачці було призначено пенсію за віком.

Листом № 3509/02-05 від 26 червня 2007 року (арк. справи
23) відповідач повідомив позивачку про те, що з 24 березня 2007 року позивачці
призначено пенсію за віком при загальному стажі роботи 34 роки 1 місяць 27
днів, при розгляді можливості призначення позивачці пенсії як державному
службовцю відповідач не зарахував до 20 - річного стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення
пенсії державного службовця незалежно від місця
роботи на час досягнення пенсійного віку, період роботи позивачки з 23
липня 1990 року по 16 грудня 1993 року. Підставою для не включення вказаного
періоду роботи до 20 - річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій
посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного
службовця незалежно від місця роботи на
час досягнення пенсійного віку відповідач вказав, що відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів України № 503-р від 12 вересня 1997 року до
відповідних категорій посад державних службовців віднесені тільки ті посади
працівників державних адміністрацій в
областях, районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань,
тобто 26 червня 2007 року відповідач повідомив позивачу про своє рішення про
відмову в призначенні позивачу пенсії з дні звернення пенсії державного
службовця.

Посилання скаржника на розпорядження Кабінету Міністрів
України «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових
адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовці»№ 503-р від 12
вересня 1997 року колегією суддів не
приймається, оскільки зазначене розпорядження не регулює питання визначення
стажу державної служби, пенсійного забезпечення.

Пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 3 травня
1994 року № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба),
зокрема:

- на посадах державних службовців у державних
органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну
службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до
відповідної категорії посад державних службовців,

- на посадах керівних працівників і спеціалістів в
апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного
контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших
органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації
Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби,

- на
посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно
персональні звання.

Згідно вказаної постанови для зарахування до стажу державної
служби не відокремлюється категорія робітників податкової служби, які мають
спеціальні звання.

Статтею 83 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього
строку.

Враховуючи, що позивачці на момент звернення до
відповідача з заявою про призначення пенсії виповнилося 55 років та вона має
стаж державної служби 20 років, що надає їй згідно частини 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу" право на отримання пенсії як державного
службовця незалежно від місця робот та час пенсійного віку, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції про визнання неправомірними дій відповідача
щодо відмови позивачу в призначенні пенсії як державному службовцю,
зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця з дати
звернення за призначенням пенсії, тобто з 23 березня 2007 року.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла до
висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права, що обумовлює залишення постанови суду
першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області на постанову
Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-1954/08 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 28 липня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-1954/08 за позовом ОСОБА_1, м. Ровеньки

до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про
визнання дій незаконними, зобов'язання призначити пенсію державного
службовця - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у повному
обсязі.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені, підписані
колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14
листопада 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в
повному обсязі.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 17 листопада
2008 року.

Головуючий: /підпис/
В.Г.Яманко

Судді: /підпис/ Т.Г.Арабей

/підпис/
К.П.Горбенко