Справа № 22а-2890/08
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-2890/08
Головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку -
інстанції - Аксьоненко В.І.
справа
№ 2а-7/2007
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
Стежко В.А.,

суддів
Нагорної Л.М, Суховарова А.В.,

при
секретарі Пономаренко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької області на постанову Розівського районного
суду Запорізької області від 27 листопада 2007 року у справі №2а-7/2007 за позовом
ОСОБА_1 до Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про скасування рішення
про нарахування податкового зобов'язання, -

в с т а н о в и
л а:

У вересні 2007
року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької області про скасування рішення №/0
від 24.05.2006 року про нарахування податкового зобов'язання в сумі 11 308,31
грн.

Постановою
Розівського районного суду Запорізької області позовні вимоги задоволено:
скасовано рішення Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції
Запорізької області №/0 від 24.05.2006 року про нарахування
податкового зобов'язання в сумі 11 308,31 грн.

В апеляційній
скарзі Куйбишевська міжрайонна
державна податкова інспекція Запорізької області просить скасувати
постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 листопада
2007 року та постановити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог.

На думку
апелянта, судом при винесенні оскарженої постанови неправильно застосовано
норми матеріального права. Позивачем у спадок отримано корпоративне майнове
право, посвідчене сертифікатом, а тому він повинен сплатити податок у
визначеному відповідачем розмірі з отриманого доходу, з об'єкту комерційної
власності.

Колегія суддів
перевіривши законність та обгрунтованність оскарженої постанови в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого 14 червня 2005 року Куйбишевською державною нотаріальною
конторою Запорізької області, спадкоємець успадкувала право на земельну частку,
яка перебуває у колективній власності КСП «Вершина», посвідчене сертифікатом
серії ЗП №0197000, виданим Куйбишевською районною державною адміністрацією 18
серпня 1998 року, в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості).

У червні 2006 року ОСОБА_1 отримала податкове повідомлення від 24 травня
2006 року №/0, на своє ім'я, яким визначені податкові зобов'язання на
суму 11308,31грн., у зв'язку з
успадкуванням сертифікату.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, правильно визнав, що сертифікат
не є цінним папером і не посвідчує право приватної власності позивача на майно,
а є лише тимчасовим документом, яким була визначена частка спадкодавця в
колективному майні.

Згідно з п. 17 перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати
на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами до реалізації ними права на відведення
земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) є дійсним до виділення
власникам земельних часток у натурі земельних ділянок та видачі їм державних
актів на право приватної власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про систему оподаткування» об'єктами
оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції, майно фізичних і
юридичних осіб та інші об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

Доводи Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції
Запорізької області, що оподаткуванню підлягає
отримана ОСОБА_1 спадщина, як об'єкт комерційної власності - корпоративні майнові права, не можуть прийматися до уваги, оскільки
сертифікат позивача має інше призначення, ніж передбачене ст. 167 ГК України
корпоративне право і не свідчить про отримання реального доходу.

Статтею 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»
передбачено, що майно КСП належить на праві спільної часткової власності його
членам. При цьому суб'єктом права власності на такому підприємстві є саме
підприємство як юридична особа.

Власник сертифікату на земельний чи майновий пай не має права на управління
підприємством чи одержання якихось прибутків (дивідендів) від його діяльності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що право на пай,
посвідчене сертифікатом, не є об'єком комерційної власності, узгоджується зі
ст.13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в якій наведено
вичерпний перелік об'єктів комерційної власності.

За урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскарженої
постанови відсутні.

Керуючись п.1
ч.1 ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну
скаргу Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області - залишити без задоволення.

Постанову
Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:
Стежко В.А.

Судді:
Нагорна Л.М.

Суховаров А.В.