Справа № 22а-6052/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Пустовіт З.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого,
судді Сафронової С.В.
(доповідач)

суддів Поплавського В.Ю.

Уханенко С.А.

при
секретарі Кочковій А.В.

за
участі: позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 10 квітня 2008 року

у адміністративній справі № 2а-112/08 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької області, третьої особи ОСОБА_3 про визнання
рішення виконавчого комітету нечинним,-

в с т а н о в и л а:

Позивачі в апеляційній
скарзі просять скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 10 квітня 2008 року, якою закрито провадження по
адміністративній справі за їх позовом до виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області та третьої особи ОСОБА_3. у зв'язку з тим, що спір не підлягає розгляду
в порядку адміністративного провадження.

Апеляційна скарга
мотивована необґрунтованістю висновків суду та неправильною оцінкою предмету
позову і обставин справи, просить за результатами апеляційного розгляду
оскаржуваної ухвали, після її скасування, направити матеріали справи до того ж
суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В судовому засіданні
позивача ОСОБА_1. підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх
задоволенні з наведених у скарзі підстав.

Інші учасники судового
процесу за викликом суду не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про
час, день та місце його проведення. Враховуючи наведене та з огляду на те, що
участь не з'вившихся сторін по справі не визналася судом обов'язковою, колегія
суддів визнала, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи

При
перегляді справи в апеляційному порядку колегією встановлено, що спірні
відносини між сторонами виникли в зв'язку з прийняттям рішення виконкомом Бердянської міськради Запорізької
області від 08.07.1993 р. № НОМЕР_1, яким скасовано рішення міськвиконкому
від 14.12.1989 р. № НОМЕР_2 у частині оформлення документів на літню кухню та
рішення виконкому міськради від 09.01.1992 р. про додаткове закріплення
земельної ділянки недійсним.

Враховуючи
характер виниклих по справі правовідносин, колегія суддів вважає, що предметом
спору в даній справі є право власності на нерухомість та земельну ділянку.
Тобто, між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд
в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи
до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що справу не належить
вирішувати у порядку адміністративного судочинства, з підстав наявності в ній
спору про право і вважає ці висновки суду обґрунтованими та такими, що
відповідаючи нормам чинного законодавства

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.3 КАС України , справою
адміністративної юрисдикції - є переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України
визначено, що до компетенції адміністративних
судів України належать, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Позивачем в
судовому засіданні також не
заперечувалося про те, що між ним та третьою особою існує спір про право, який
розглянути по суті в цивільному провадженні з постановленням рішення яким він є
належним власником цієї будівлі.

Доводи апеляційної скарги про те, що звернення
позивачів до адміністративного суду викликано необхідність відновити стан речей
до прийняття незаконного рішення виконкому Бердянської міськради Запорізької
області від
08.07.1993 р. № НОМЕР_1 - не перетворює виниклі по справі спірні правовідносини
в публічно правовий спір і не дає підстав для його розгляду в порядку
адміністративного судочинства, оскільки загальні
способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України
, а права власності - главою 29 цього Кодексу.

Так,
частиною 1 статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної
влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з
частиною 2 цієї статті власник майна, права якого порушені внаслідок видання
такого правового акта, має право вимагати відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

При цьому,
із змісту наведеної норми вбачається, що звертаючись до суду в порядку
цивільного судочинства за захистом права власності за допомогою
цивільно-правових способів, які не можуть бути застосовані в судах
адміністративної юрисдикції, вимогу про визнання недійсним акта суб'єкта
владних повноважень заявляти не слід, а вирішуючи спір про відновлення майнових
прав позивача, які були порушені внаслідок відчуження майна третій особі на
підставі рішень про оформлення права власності, суд може в мотивувальній
частині свого рішення дати оцінку правомірності актів органу місцевого
самоврядування, якщо їх прийняття сприяло порушенню цивільних
прав позивача.

Оскільки в
спірних правовідносинах протиправність
акта може бути підставою, а не предметом позову, а також з врахуванням того, що
право власності позивачів відновлено судом в порядку цивільного провадження,
рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі відповідає
пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України
.

Із
урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги
зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні
оскаржуваного судового рішення порушень норм матеріального та процесуального
права судом допущено не було.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст..205, ст.206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - залишити без задоволення,
ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10
квітня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту

Повний текст ухвали буде виготовлено до 11
листопада 2008 року.

Судді
Сафронова С.В.

Поплавський В.Ю.

Уханенко С.А.