Справа № 22-а-11322/08
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Головуючий у 1 інстанції -
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2008 року справа
№ 22-а-11322/08

зал судового засідання №
2 у приміщенні суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М

суддів: при секретарі

Горбенко К.П.,Яманко В.Г. Білоус К.І.

розглянувши у відкритому за участю представників: позивача відповідача апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_2 - за
довіреністю не з'явився Управління праці та соціального захисту
населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради

на постанову

Куйбишевського районного суду м. Донецька

від

21 липня 2008 року

у адмінінстративній справі

№ 2-а-33/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної
у м. Донецьку ради

про

визнання дій неправомірними та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Куйбишевської районної у м. Донецьку ради (надалі - Управління) про визнання
дій відповідача неправомірними та стягнення з Управління заборгованості по
щорічній допомозі на оздоровлення за 2001-2007 роки в сумі 7928 грн.

Постановою Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 21 липня 2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради про визнання дій
неправомірними та стягнення суми було задоволено частково, а саме: визнано дії
відповідача щодо відмови у виплаті позивачу заборгованості по компенсаційним
виплатам на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 та 2007 роки згідно розмірів,
встановлених ст. 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, неправомірними та стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради на користь ОСОБА_1
суму щорічної допомоги за 2003, 2004, 2005 та 2007 роки у розмірі 4971 гривні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким
рішенням, управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської
районної у м. Донецьку ради подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Суд першої інстанції при розгляді
справи встановив, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради як
особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції (надалі ЧАЕС), категорія
1, до 18.01.2007 року був інвалідом 3 групи, з вказаної дати його визнано
інвалідом 2 групи, у зв'язку з чим користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, передбачена щорічна грошова
допомога на оздоровлення в розмірі
чотирьох, а з 2007 року, відповідно - п'яти мінімальних заробітних плат, при
цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати становив: у 2003 році - 237 грн.; у 2004 році - 237
грн., у 2005 році - 332 грн., в 2007 році - 400 грн.

В
порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі
позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено: за
період з 2001 - 2004 років по 21,50
грн., за 2005 рік - 90 грн. та за 2007
рік - 120 грн.

Крім
того, суд першої інстанції послався на те, що дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині
виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від
20.12.2005 р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього
часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України, тому в
задоволенні вимог щодо недоотримання коштів на оздоровлення за 2006 рік було
відмовлено.

На
підставі пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсації і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини
третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого
частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп від 09.07.2007 року.

Таким чином, судом першої
інстанції було встановлено, що фактично за 2003, 2004, 2005 та 2007 роки відповідачем було недоплачено позивачеві сума
щорічної разової допомоги у розмірі: 4971
грн.

Представник
позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
представник відповідача до суду не з'явився, був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому
задоволенню, а судове решення вважає за необхідне скасувати з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з 18.01.2007 року
є інвалідом 2 групи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії
НОМЕР_1 від 20 листопада 2000 року та довідкою МСЕК наявних у матеріалах справи
(а.с. 4-10).

Відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка виплачується інвалідам третьої
групи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, а інвалідам другої групи
в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення Управління керувалося постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова № 836), якою розмір
такої допомоги встановлений для інвалідів 3 групи в 21,50 грн., а з 2005 року -
постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі - постанова № 562), якою розмір такої допомоги встановлений для
інвалідів 3 групи - в 90 грн., для інвалідів 2 групи в 120 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами №№ 836, 562
усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на
час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій
грошовій сумі й, зокрема, для інвалідів третьої групи - 21,50 гривень, з 2005р.
- 90 грн. та з 2007 року для інвалідів другої групи - 120 грн., відповідно.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48
Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на 2003, 2004, 2005 роки, а не постанови №№ 836, 562.

Таким чином, дії відповідача в
частині виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 21,50
гривень за період 2003-2004 років, 90 гривень за 2005 рік та 120 грн. за 2007
рік, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними.

Проте, колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції необгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог позивача в
частині зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за
2001, 2002 роки, оскільки, згідно
довідки, наданої Управлінням, щорічна допомога на оздоровлення позивачу за
2001-2002 роки здійснювалась 16.08.2004 року (а.с. 5).

Відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 (із змінами та
доповненнями) виплату одноразової грошової допомоги здійснюють органи праці та
соціального захисту населення,
починаючи з 29 жовтня 2003
року.

Таким чином, позивач пред'явив позовні вимоги до
належного відповідача у справі і за такими вимогами стягнення слід проводити з
Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної у м.
Донецьку ради, яке є розпорядником бюджетних коштів.

На
серпень 2004 року мінімальна заробітна плата становила 205 грн. Тобто, з
відповідача на користь позивача за 2001-2002 роки слід стягнути (205 х 4) х 2 - (21,50 х 2) = 1597 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої інстанції частково неправильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, із матеріалів справи
вбачаються підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду першої інстанції.

Повний текст виготовлено 03 листопада 2008 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 206, 207, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Куйбишевської районної у м. Донецьку ради на постанову Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 21 липня 2008 року у справі № 2-а-33/08 -
задовольнити частково.

Постанову Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 липня 2008 року
у справі № 2-а-33/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального
захисту населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради про визнання дій
неправомірними та стягнення суми - скасувати.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту
населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради щодо відмови у виплаті позивачу
заборгованості по компенсаційним виплатам на оздоровлення за 2001, 2002, 2003,
2004, 2005 та 2007 роки згідно розмірів, встановлених ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської
районної у м. Донецьку ради за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1
заборгованність по щорічній допомозі за
2001, 2002, 2003, 2004, 2005 та 2007 роки в сумі 6568, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту проголошення, а в разі складання в повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі.

Головуючий: Г.М. Міронова

Судді:
В.Г.Яманко

К.П.Горбенко