Справа № 22-а-980/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-980/08 р. Головуючий у
першій інстанції: Нечуй Б.П.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної
І.В.,

суддів:
Коваля М.П., Маслія В.І.,

при секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши
матеріали апеляційних скарг Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської
районної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України в
Луганському районі Житомирської області на постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від 27.09.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління
праці та соціального захисту населення
Лугинської районної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду
України в Луганському районі Житомирської області про стягнення невиплачених
коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Терещук Н.В.
звернулася до Лугинського районного суду Житомирської області з адмінпозовом до
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління
праці та соціального захисту населення
Лугинської районної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду
України в Луганському районі Житомирської області про стягнення невиплачених
коштів за період з 01.09.2002 року по 31.08.2005 року.

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 27.09.2007 року позов задоволено частково: стягнуто з
УПСЗН Лугинської РДА та УПФУ в Луганському районі на користь позивачки
відповідно 1165,72 грн. та 5828,58 грн. невиплачених коштів за період з
03.10.2004 року по 31.08.2005 року. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідачі - УПСЗН Лугинської РДА та УПФУ в Луганському районі
подали апеляційні скарги, в яких просять апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої та постановити нову, якою в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянти
посилаються на неправомірність оскаржуваної постанови, її незаконність та
необ'єктивність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
що є безумовною підставою для скасування рішення

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачка в своїй позовній заяві просить суд
стягнути з кожного з відповідачів певні грошові суми.

Лугинський
районний суд Житомирської області задовольнив позовні вимоги частково та
стягнув з УПСЗН Лугинської РДА та УПФУ в Луганському
районі на користь позивачки відповідно 1165,72 грн. та 5828,58 грн.
невиплачених коштів за період з 03.10.2004 року по 31.08.2005 року.
Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на порушення в даному випадку
підвідомчості спору. А саме: предметом
судового розгляду в цієї справі є питання стягнення грошової суми, що ні в
якому разі не може бути предметом адміністративного спору. По своїй суті, дані
правовідносини є цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду
адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.ст. 198,
ч. 1 ст. 203 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної
інстанції скасовує її і закриває провадження по справі з підстав, визначених
ст. 157 КАС України.

В даному випадку суду
першої інстанції було б доцільно звернути увагу на ч. 1 ст. 2 КАС України,
відповідно до положень якої завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС
України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 21 КАС
України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним
судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто, даною нормою виділено, що якби позивачка
ставила вимогу про визнання незаконними
дій або ж бездіяльності відповідачів та стягнення певної грошової суми, як
відновлення свого порушеного права, завданого оспорюваними нею діями чи
бездіяльністю, то за таких умов виник публічно-правовий спір, який підлягає
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд закриває провадження у справі якщо справу не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України).

Таким чином, встановивши
фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні спору не враховано одну обставину - підвідомчість
спору, а тому є неправильними всі процесуальні дії по даній справі,
починаючи з прийняття даного позову до провадження, відкриття провадження та
постановлення судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 КАС
України колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити позивачці, що спір з таким предметом спору відноситься до юрисдикції місцевих
загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи з вимог чинного законодавства, судова
колегія приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, в зв'язку з чим скасовує постанову суду першої
інстанції та закриває провадження по даній
справі.

Керуючись
ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні
скарги Управління
праці та соціального захисту населення
Лугинської районної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду
України в Луганському районі Житомирської області - задовольнити
частково.

Постанову
Лугинського
районного суду Житомирської області від 27.09.2007 року - скасувати.

Провадження
по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління
праці та соціального захисту населення
Лугинської районної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду
України в Луганському районі Житомирської області про стягнення невиплачених
коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: суддя:

Судді: