Справа № 22-а-6234/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткачова С.М.
Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«01» липня 2008
року справа №
22-а-6234/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Ханової Р.Ф.

суддів: при секретарі

Горбенко К.П., Старосуда М.І. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2, діючого
в інтересах позивача ОСОБА_1

на постанову

Краматорського міського суду Донецької області

від

07 квітня 2008 року

по справі

№ 2-а-17/2008

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Краматорської міської ради Донецької області

про

стягнення шкоди, заподіяної неправомірними діями, -

В С Т А Н О В
И Л
А :

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Краматорської міської ради Донецької області про стягнення шкоди, заподіяної
неправомірними діями, згідно до вимог ст. 48 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Відповідно до Постанови Донецького апеляційного адміністративного
суду від 19.09.2007 року відповідача зобов'язано перерахувати одноразову
щорічну допомогу за 2005 рік та відповідно до Ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.12.2007 року роз'яснено постанову та зобов'язано
відповідача виплатити одноразову щорічну допомогу за 2005 рік. Відповідач з ним не розрахувався за 2005 рік,
тому він просить визнати дії неправомірними та стягнути суму одноразової
щорічної допомоги з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2042,87 грн. за 2005
рік та за 2007 рік - у розмірі 2272,87
грн. (щорічна допомога з урахуванням індексу інфляції).

Постановою Краматорського міського суду
Донецької області від 07 квітня 2008 року у справі № 2-а-17/2008 рік позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської
міської ради Донецької області про стягнення шкоди, заподіяної неправомірними
діями було задоволено частково, а саме стягнуто недоотриману суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі
1880 грн. В задоволені іншої частини
позову - відмовлено.

Не
погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, та ухвалити нову постанову, якою пред'явлені позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 має статус ліквідатора
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи і перебуває на
обліку у Управління праці та соціального захисту населення Краматорської
міської ради Донецької області.

Відповідно до ст. 48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, передбачена щорічна допомога на оздоровлення,
зокрема, інвалідам І та ІІ групи - п'ять
мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної
плати встановлюється на момент виплати. Відповідно до Закону України №749-V
«Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
розмір мінімальної заробітної плати складав 460 грн.

В порушення зазначених норм
відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і
не сплачена. Фактично нараховані та сплачені в 2007 році - 120 грн. При
призначенні допомоги відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562 “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив, що позивач повинен був отримати від відповідача разову грошову
допомогу у такому розмірі за 2007 рік - (400 грн. х 5) -120 грн. = 1880 грн.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її задоволенні відмовити, а судове
рішення залишити без змін.

Відповідно до
ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення, зокрема, інвалідам І та ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат, при цьому
розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема для інвалідів 2 групи, які постраждали внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС -120 грн.

З моменту
прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Обґрунтовано суд
першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги позивача про стягнення суми одноразової щорічної допомоги з
урахуванням індексу інфляції у розмірі 2042,87 грн. за 2005 рік, оскільки, на
виконання Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від
19.09.2007 року та Ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від
27.12.2007 року позивачу відповідачем нарахована одноразова щорічна допомога за
2005 рік у сумі 1423 грн.30 коп. Ця сума не виплачена, у зв'язку з
ненадходженням бюджетних коштів, про що не заперечують сторони.

Відповідно
до ст.72 КАС України обставини, встановлені удовим рішенням в адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови нарахування
одноразової щорічної допомоги з урахуванням індексу інфляції, оскільки
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів населення» - соціальні виплати, що мають цільовий і
разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання,
матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо),
індексації не підлягають. Тому вимоги позивача про індексацію недоотриманої
суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення є необґрунтованими і вони не
підлягають задоволенню.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.
195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргуОСОБА_2, діючого в інтересах позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову
Краматорського міського суду Донецької області від 07 квітня 2008 року у справі
№ 2-а-17/2008 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Краматорської міської ради Донецької області «про стягнення
недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в сумі 1880 грн.» - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: