Справа № 22-а-7536/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2008 року
справа
№ 22-а-7536/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Нікуліна О.А. при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м.
Донецьку ради

на постанову Пролетарського районного суду Донецької
області

від

30 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-192/08 (суддя Козаченко А.В.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Донецьк

до

Управління праці
та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради м.
Донецьк

про

стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2002-2007рр.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Пролетарського районного суду
Донецької області від 30 травня 2008 року по справі № 2-а-192/08 позов ОСОБА_1
м. Донецьк до Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської
районної у м.
Донецьку ради м. Донецьк був задоволений частково, внаслідок чого стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м.
Донецьку ради м. Донецьк на користь
позивача недоотримані кошти на оздоровлення за 2002-2005рр., 2007р. в сумі 5643,50грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представники
позивача, відповідача у
судове засідання не з'явилися,
про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Скаржник
просив розглянути справу без участі представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії А № 062288 від 25.12.96р. (арк. справи 8), та йому при
повторному огляді встановлена 3 група інвалідності з 24.05.06р. безстроково,
про що свідчить довідка МСЕК № 018093.

Відповідачем 24.09.03р., 29.04.04р.,
23.06.05р., 20.09.06р., 05.07.06р., 26.11.07р. позивачу була виплачена допомога
на оздоровлення за 2002-2004р. в сумі 21,50грн. за кожен рік, за 2005-2007рр. в
сумі 90грн. за кожен рік, розмір якої встановлений постановами Кабінету
Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок надання щорічної допомоги
регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата інвалідам 3
групи допомоги у розміри чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати на час
виплати допомоги складав за 2002р. - 185грн., за 2003р. - 205грн., за 2004р. -
290грн., за 2005р. - 375грн., за 2007р. - 460грн. Таким чином, розмір допомоги,
з урахуванням виплаченої позивачеві сум, становить: за 2002р. -
718,5грн., за 2003р. - 798,5грн., за 2004р. - 1138,5грн., за 2005р. -
1410,00грн., за 2007р. - 1750грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2005рік в сумі 1238грн. помилково було визначено
розмір мінімальної заробітної плати в розмірі 332грн. замість 375грн.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку відносно правомірності дій при нарахуванні позивачеві
допомоги на оздоровлення в 2006 році, оскільки дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була
зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N
3235-IV від 20.12.2005р. “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний
неконституційним Конституційним Судом України. Зазначена норма протягом
2002-2005 років була чинною і підлягає застосуванню.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими,
що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту 30 статті
71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким була
зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню і у 2007 році.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги позивачу відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р., оскільки, ніякого обмеження
стосовно зазначеного у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розміру компенсації ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України не застосовував.

Доводи скаржника з посиланням на ті
обставини, що виплата допомоги здійснювалась в межах коштів, які надходили на
ці цілі, колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки, судові рішення
ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від надходження
коштів з Державного бюджету України на виплату допомог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального
права.

Керуючись
статтями 24, 94, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А
:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м.
Донецьку ради на постанову Пролетарського районного суду Донецької
області від 30 травня 2008 року по справі № 2-а-192/08 - залишити без задоволення.

Змінити постанову Пролетарського
районного суду Донецької області від 30 травня 2008 року по справі № 2-а-192/08 шляхом зміни у абзаці другому резолютивної частини постанови слів
“5643,50грн. ” на “5815,5грн.”.

В іншому постанову Пролетарського
районного суду Донецької області від 30 травня 2008 року по справі № 2-а-192/08 залишити без змін.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому
засіданні 18 липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції,
а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з
дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді: С.В.
Білак

О.А. Нікулін

З
оригіналом згідно:

Суддя
Т.Г. Гаврищук