Справа № 22а-5482/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач
інстанції суддя Лебеженко О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

04 липня 2008 року Справа №
22-а-5482/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В.,
Малашкевич С.А.

при секретарі
Літвіновій Л.О.

за участю сторони
не з'явились

розглянула апеляційну скаргу Дружківського управління
праці та соціального захисту населення на постанову Дружківського міського суду
Донецької області від 06 березня 2008р. у справі № 2-а-2/08 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Дружківської
міської ради про визнання дій незаконними і стягнення недоотриманих щомісячних компенсаційних
виплат на дитину шкільного віку та разових грошових виплат як інваліду війни,

В
С Т А Н О В И ЛА :

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 06 березня 2008 року позов ОСОБА_1
задоволений частково, визнано незаконними дії Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Дружківської
міської ради щодо відмови позивачу у
виплаті недоплаченої щомісячної допомоги на дитину шкільного віку за період з
вересня 2004 року по червень 2007 року та перерахунку щорічної грошової
допомоги як інваліду війни за 2007 рік, стягнуто з відповідача на користь
позивача компенсаційні виплати на дитину шкільного віку з вересня 2004 року по
червень 2007 року в сумі 8154,70 грн., та разову грошову допомогу до 5 травня,
як інваліду війни у сумі 2920,48 грн., в задоволенні решти вимог відмовлено .

В апеляційній
скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову, оскільки
згідно ст. 62 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ роз'яснення порядку застосування Закону покладено на
Кабінет Міністрів України, який згідно п. З ст. 116 Конституції України
забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту населення, його
нормативно-правові акти регулюють бюджетні відносини в Україні, а фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону, згідно ст. 63 Закону № 796-ХІІ,
здійснюється за рахунок Державного бюджету. При виплаті щомісячних виплат на
дитину за 2002-2007 роки відповідач
керувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р.
№ 836 , № 649 від 20.04.2005 року. Крім
того, щорічна разова грошова допомога, яка виплачується інваліду війни до 5 травня
кожного року, виплачувалась згідно розмірів, передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України» на відповідний рік.

Особи, що беруть
участь у справі, до суду апеляційної інстанції не з'явилися, були повідомлені
належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх
відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне останню задовольнити
частково.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (а. с. 16), має сина -ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того позивач є інвалідом війни 2 групи, у зв'язку
з чим та відповідно до вимог 13 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідачем згідно до Постанови
Кабінету Міністрів від 26.07.1996 р. №
836 « Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» нараховано позивачеві щомісячні компенсаційні виплати
на дитину з грудня 2004 року по серпень 2007 року та згідно до Закону України «Про державний
бюджет» на 2006 , 2007 р.р. виплачена разова допомога до 5 травня за період
2006 рік -330 грн., та за 2007 рік в
розмірі 360 грн .

03.09.2007 року позивач звернувся з
заявою до УПСЗН про виплату йому щомісячних сум на дитину та щорічної допомоги до дня Перемоги у
розмірах, встановлених законами.

Листом від 07.09.2007 року за № 3195
в.о. начальника Дружківського УПСЗН
відмовив позивачу у виплаті йому заборгованості з щомісячних виплат на дитину
та щорічної разової допомоги з причин
правомірності здійснення управлінням розрахунку ( а.с.5).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щомісячна виплата 50%
мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину
шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26
квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має
підстави належати до категорії 1 або 2.
При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на
відповідний період виплати.

Так, судом першої інстанції при стягнені щомісячної
допомоги на дитину позивача шкільного віку з періоду з вересня 2004 року по
червень 2007 року( час отримання свідоцтва про базову загальну середню освіту)
не враховано, що позивач право на отримання щомісячних компенсаційних виплат на
дитину набув з часу звернення до
відповідача в грудні 2004 року. Мінімальна заробітна плата, на момент виплати
грошової компенсації на відповідний рік, неодноразово змінювалась та
становила: в грудні 2004 року - 237
гривень; 2005 рік - з січня по березень( 3 місяці) - 262 гривень, з квітня по
червень(3 місяці) - 290 гривень, з липня по серпень( 2 місяці) - 310 гривень, з
вересня по грудень( 4 місяці) - 332 гривень.

Згідно ч.4 ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 67
Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни
вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
розмір щомісячної компенсаційної виплати на дитину шкільного віку до березня
2006 року не збільшувався, в той час як Законами України "Про Державний бюджет України на 2004
рік", "Про Державний бюджет України на 2005 рік" розмір
мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово. Визначені наведеною
Постановою розміри щомісячних виплат на
дитину значно нижчі за відповідні, передбачені ст. 30 Закону України "Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", кратні розміри мінімальної заробітної плати, і тому виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами,
до спірних правовідносин суд застосував нормативний акт вищою юридичної сили -
Закон України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Тому з урахуванням
фактично отриманих позивачем сум і розміру мінімальної заробітної плати з
відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто не донараховані та
несплачені грошові кошти на дитину в
сумі 1880,20 гривень виходячи із
розрахунку:

- з 01.12.04 по
01.04.05 ( 262 х 0,5х 4)
-(3,30х4)=510грн.80 коп.

- з
01.04.05 по 01.07.05 ( 290 х 0,5х 3) -(3,30х3) =421 грн.80коп.

- з 01.07.05 по 01.09.05 (310 х 0,5х 2) - (3,30х2) = 296грн.80 коп.

- з 01.09.05 по 01.01.06 ( 332 х 0,5х 4) - (
3.30х4) = 650грн.80 коп.

Задовольняючи позовні вимоги за 2006 рік
та 2007 рік суд першої інстанції
виходив з того, щодо п.п.6 та 8
Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» №
796-ХІІ, не застосовуються дії Закону України “Про внесення змін до Закону
України “Про Державний бюджет України на
2006 рік” та деяких інших нормативних актів” № 3235 від 20.12.2005 р. та Закону України № 489-У від 19.12.2006 року
,якими вони були призупинені в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати
.

Колегія вважає, що норми Закону України №
3235 від 20.12.2005 року до теперішнього часу не визнані неконституційними
Конституційним Судом України. Тому не можна стверджувати, що дії відповідача в
цій частини були протиправними. Зупинення дії закону не дає право його
застосовувати. З огляду на викладене позовні вимоги про незаконність дій
відповідача при нарахуванні щомісячних компенсаційних виплат на дитину в 2006
році задоволенню не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2007
від 9.07.2007 року положення пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» втратило чинність, як таке, що визнано
неконституційним в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної плати - пунктів 6 та 8 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Рішення Конституційного суду набрало чинності з
09.07.2007 року, однак у червні місяці 2007 року шкільний вік дитини позивача
закінчився з моменту отримання свідоцтва про набуття середньої освіти , а тому
колегія судів вважає не можливим задоволення позову в частині стягнення
на користь позивача щомісячних компенсаційних виплат на дитину за період з
січня по червень 2007 рік.

Таким чином, дії відповідача в частині
виплати позивачу щомісячних
компенсаційних виплат за період з грудня
2004 року по грудень 2005 року суд першої інстанції обґрунтовано визнав
незаконними, в інших частинах вимоги
позивача задоволенню не підлягають.

Стосовно щорічної грошової допомоги до 5
травня, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Згідно з Законом України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» мінімальна пенсія за віком встановлена у розмірі
410,06 грн.

Статтею
2 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що законодавство України про
статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього закону та
інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни,
встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними

Крім
того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод»

Фактично
позивач отримав від відповідача в 2005 р. - 330,00 грн., в 2006 р. - 330,00
грн. та у 2007 р. - 360,00 грн. При цьому відповідач керувався положеннями, ст.
34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, ст. 30 Закону України “Про державний бюджет
України на 2006 рік”, ст. 96 Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”.

Оскільки ст. 34 Закону України “Про державний бюджет
України на 2005 рік”, ст. 30 Закону
України “Про державний бюджет України на 2006 рік” до теперішнього часу не
визнані неконституційними Конституційним Судом України, колегія суддів дійшла
до висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано і законно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо
стягнення недоотриманих коштів за 2005, 2006 роки.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції правильно донарахував щорічну грошову
допомогу до 9 травня за 2007 рік згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України
“Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і стягнув
з відповідача на користь позивача недоплачену суму щорічної разової грошової
допомоги інваліду війни в сумі 2920,48 грн.(410,06х8-360)

Відповідно до ст. 3 Конституції України «Права
і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності
держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильна правова оцінка
спірним правовідносинам надана частково, а постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Керуючись
статтями 24, 167, 184, 195, 196, п.3 ч. 1 ст.198, ч.2 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну
скаргу Дружківського управління праці та
соціального захисту населення задовольнити частково.

Постанову
Дружківського міського суду Донецької області від 06 березня 2008р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Дружківського
управління праці та соціального захисту населення про визнання дій незаконними,
зобов'язання відповідача провести перерахунок щомісячних виплат на дитину
шкільного віку та разових грошових виплат як інваліду війни - скасувати.

Позов ОСОБА_1
до Дружківського управління праці та
соціального захисту населення про визнання дій незаконними, зобов'язання
відповідача провести перерахунок щомісячних виплат на дитину шкільного віку та
разових грошових виплат як інваліду війни - задовольнити частково.

Визнати дії
Дружківського управління праці та соціального захисту населення щодо відмови
ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щомісячної допомоги на дитину шкільного віку за
період з грудня 2004 року по грудень 2005 року та перерахунку щорічної грошової
допомоги як інваліду війни за 2007 рік незаконними.

Стягнути з
Дружківського управління праці та соціального захисту населення на користь
ОСОБА_1 щомісячні компенсаційні виплати на дитину шкільного віку у
відповідності до ч. 6 ст. 30 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з грудня 2004р. по грудень 2005 року
включно в сумі 1880,20 грн. та разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду
війни за 2007 рік в сумі 2920,48 грн.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вступна та
резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 04 липня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 9
липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.
Г. Арабей

Судді: І.В.
Геращенко

С.А.
Малашкевич

Суддя-доповідач
Арабей Т.Г.

Головуючий І
інстанції суддя Лебеженко О.В.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем
України

04 липня 2008 року Справа №
22-а-5482/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В.,
Малашкевич С.А.

при секретарі
Літвіновій Л.О.

за участю сторони
не з'явились

розглянула апеляційну скаргу Дружківського управління
праці та соціального захисту населення на постанову Дружківського міського суду
Донецької області від 06 березня 2008р. у справі № 2-а-2/08 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Дружківської
міської ради про визнання дій незаконними і стягнення недоотриманих щомісячних компенсаційних
виплат на дитину шкільного віку та разових грошових виплат як інваліду війни,

Керуючись
статтями 24, 167, 184, 195, 196, п.3 ч. 1 ст.198, ч.2 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну
скаргу Дружківського управління праці та
соціального захисту населення задовольнити частково.

Постанову
Дружківського міського суду Донецької області від 06 березня 2008р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Дружківського
управління праці та соціального захисту населення про визнання дій незаконними,
зобов'язання відповідача провести перерахунок щомісячних виплат на дитину
шкільного віку та разових грошових виплат як інваліду війни - скасувати.

Позов ОСОБА_1
до Дружківського управління праці та
соціального захисту населення про визнання дій незаконними, зобов'язання
відповідача провести перерахунок щомісячних виплат на дитину шкільного віку та
разових грошових виплат як інваліду війни - задовольнити частково.

Визнати дії
Дружківського управління праці та соціального захисту населення щодо відмови
ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щомісячної допомоги на дитину шкільного віку за
період з грудня 2004 року по грудень 2005 року та перерахунку щорічної грошової
допомоги як інваліду війни за 2007 рік незаконними.

Стягнути з
Дружківського управління праці та соціального захисту населення на користь
ОСОБА_1 щомісячні компенсаційні виплати на дитину шкільного віку у
відповідності до ч. 6 ст. 30 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з грудня 2004р. по грудень 2005 року
включно в сумі 1880,20 грн. та разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду
війни за 2007 рік в сумі 2920,48 грн.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вступна та
резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 04 липня 2008 року. Постанова у повному обсязі буде складена
у нарадчій кімнаті 9 липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.
Г. Арабей

Судді: І.В.
Геращенко

С.А.
Малашкевич