Справа № 22-а-9431/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 жовтня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-9431/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді

Ляшенка Д.В.

суддів: при секретарі за участю
представника відповідача

Колеснік Г.А., Ястребової Л.В. Запорожцевій
Г.В. Казанцева Д.Г.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
Головного Управління міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

28 березня 2008р.

по справі

№ 2 а-5481/08

за позовом

ОСОБА_1

до
про

Головного Управління
міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області стягнення компенсації за речове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008р. ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом до УМВС України в Донецькій області про стягнення
компенсації за неотримане речове майно у сумі 5387,34 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що працював в слідчому управлінні Управління міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області. 28 лютого 2005 року Наказом № 56 о/с від
25.02.2005 року його звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за віком,
з наданням статусу ветерана МВС України.

При звільненні ГУ МВС України в
Донецькій області, своєчасно нарахував йому грошову компенсацію за формене
обмундирування, видавши довідку № 164 від 02 березня 2005 року "Про
виплату грошової компенсації замість належних предметів форменого
обмундирування" в розмірі 5387, 34 грн.

Але
компенсація не була виплачена з мотивів відсутності коштів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28.03.2008р. позов
задоволено, так як суд дійшов висновку про наявність правових підстав
для стягнення компенсації і дотримання позивачем річного строку, передбаченого
КАС України для звернення до суду.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУМВС
в Донецькій області подало апеляційну
скаргу, в якій просить постанову скасувати, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі представник відповідача
вказав на пропуск позивачем без поважних причин строку звернення до суду і
відсутність правових підстав для задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Позивач
за викликом до суду не з”явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню із скасуванням судового
рішення та ухваленням нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Порядок звернення до суду за відновленням порушеного права врегульований
процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України, який
діє з 1.09.2005р.

З цього часу протягом року, в порядку діючого процесуального законодавства,
позивач до суду за захистом порушеного права на отримання компенсації за
неотримане речове майно, яку належало здійснити при звільненні зі служби, не
звернувся.

ОСОБА_1 із заявою до суду звернувся лише 07.02.2008р., хоча знав про
невиплату компенсації з моменту
звільнення із ОВС ( 28.02.2005р.) і таким чином відповідно з 1.09.2005р.

З цієї дати іншим, крім КАС України, законом процесуальний порядок
вирішення цього спору не врегульований, а передбачений Кодексом адміністративного судочинства
України строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод
та інтересів, позивачем пропущений.

Суду ОСОБА_1 не навів жодних обставин які б
свідчили про наявність у нього поважних причин, що призвели до неможливості
звернутися до суду за відновленням порушених прав у період часу з 1.09.2005р.
по 07.02.2008р..

Враховуючи,
що представник відповідача наполягає на застосуванні положень ст. 100 КАС
України , а позивач не зазначив суду ніяких поважних причин пропуску строку
звернення до суду, колегія суддів вважає, що позивачем строк звернення до
адміністративного суду пропущений без поважних, що є підставою у відмові в
задоволенні позовних вимог.

Таким чином суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм
процесуального права і тому судова колегія вважає необхідним скасувати
зазначене судове рішення і ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Головного Управління міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області - задовольнити.

Скасувати
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2008 року у справі за №
2а-5481/08.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, про стягнення
компенсації за речове майно у сумі 5387,34 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: