Справа № 22-а-11124/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Шумченко Л. В
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2008 року справа №
22-а-11124/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Міронова Г. М.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився, заявлено клопотання про розгляд справи за
відсутності позивача,

від відповідача:

не з'явився, заявлено клопотання про розгляд справи за
відсутності представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради, м. Ровеньки

на постанову Ровеньківського міського суду
Луганської області

від

11 серпня 2008 року № 2-а-117/08 (суддя
Шумченко Л. В.)

по адміністративній справі

за позовом

ОСОБА_1, м. Ровеньки

до

Управління праці та соціального захисту
населення Ровеньківської міської ради, м. Ровеньки

про

визнання дій незаконними, зобов'язання
здійснити нарахування та виплату недоотриманої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся 22 квітня 2008 року до Ровеньківського
міського суду Луганської області з позовною заявою (арк. справи 1-3) до Управління праці та соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради, м. Ровеньки (далі по тексту - УПСЗН Ровеньківської міської ради) про визнання дій
відповідача щодо відмови у виплаті недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня незаконними, зобов'язання відповідача здійснити виплату
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги в розмірі 5217 грн. 05 коп.

Позивач 11
серпня 2008 року надав уточнення позовних вимог (арк. справи 24-25) з вимогами
про залишення без розгляду позовних вимог щодо виплати щорічної разової грошової
допомоги за 2003, 2005, 2006 роки, визнання дій відповідача щодо відмови у
виплаті недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2004,
2007 роки незаконними, зобов'язання відповідача здійснити виплату недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги в розмірі 2112 грн. 55 коп.

Ухвалою від 11
серпня 2008 року (арк. справи 26) Ровеньківський
міський суд Луганської області залишив без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за
2003, 2005, 2006 роки.

Постановою Ровеньківського міського суду Луганської області від
11 серпня 2008 року (арк. справи 34-37) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Суд першої
інстанції визнав незаконними дії УПСЗН Ровеньківської міської ради щодо відмови
ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учасникам
бойових дій до 5 травня за 2004, 2007 роки та такими, що порушують його
конституційні права, зобов'язав УПСЗН Ровеньківської міської ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу учасникам бойових
дій до 5 травня за 2004, 2007 роки у розмірі 2112 грн. 55 коп. Також, суд
першої інстанції зобов'язав УПСЗН Ровеньківської міської ради відшкодувати
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту
з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Також, відповідачем в
апеляційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності
представника відповідача.

Позивач надав
через канцелярію Донецького апеляційного адміністративного суду заперечення на
апеляційну скаргу відповідача (арк. справи 55), просив суд залишити апеляційну
скаргу відповідача без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін,
розглянути справу за відсутності позивача.

Позивач та
відповідач на судовий розгляд не з'явилися.

Колегія суддів,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Закон України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня
1993 року № 3551-ХІІ (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних
правовідносин), далі по тексту - Закон № 3551-ХІІ, визначає правовий статус
ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення,
сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до
частини 2 статті 4 Закону № 3551-ХІІ до ветеранів війни належать: учасники
бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Розділом 3 цього Закону
визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту.

Позивач є
учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням (арк. справи 10). В
обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач виплатив разову
грошову допомогу до 5 травня за 2004, 2007 роки в розмірі меншому, ніж
передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Згідно
довідки відповідача позивачу, як учаснику бойових дій, відповідачем була
виплачена разова грошова допомога за 2004 рік в розмірі 120 грн., за 2007 рік в
розмірі 280 грн.

Згідно частини 5
статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» (в редакції, яка була чинна до 31 грудня 2007 року) щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Статтею 44
Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» № 1344-ІV від 27
листопада 2003 року передбачено, що у 2004 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам
війни 1 групи - 195 гривень, інвалідам війни 2 групи - 160 гривень, інвалідам
війни 3 групи - 130 гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень,
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 65 гривень.

Рішенням
Конституційного суду України N 20-рп/2004 від 1 грудня 2004 року у справі N
1-27/2004 про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій визнана
такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) стаття 44
Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" у
вищенаведеній редакції. Рішення Конституційного Суду України у цій справі є
обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути
оскаржене та має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

З врахуванням викладеного, розмір щорічної разової
грошової допомоги за 2004 рік для позивача - учасника бойових дій повинен бути
розрахований виходячи з наступного:

- відповідно
до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, що набрав чинності з 1
січня 2004 року (в редакції яка була дійсна на час здійснення виплати),
мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється в розмірі 20 відсотків середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік, яка
визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики,

- за матеріалами Держкомстату середня
заробітна плата за попередній 2003 рік складала 462 грн. 58 коп.,

- розмір
мінімальної пенсії за віком в 2004 році склав 92 грн. 52 коп. з розрахунку 462
грн. 58 коп. х 20 %,

- розмір щорічної разової допомоги за 2004 рік складає 647 грн. 64 коп. (92 грн. 52 коп. х
5),

- сума недоплаченої позивачу щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік відповідно до
вищенаведеного складає 342 грн. 60 коп., а не 342
грн. 25 коп. як визначено судом першої інстанції.

Таким, чином, загальна сума
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2004, 2007 роки складає 2112
грн. 90 коп., а не 2112 грн. 55 коп., як визначено судом першої інстанції.
Проте, враховуючи, що позивачем в позовних вимогах вказано про стягнення з
відповідача саме 2112 грн. 55 коп. недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги за 2004, 2007 роки, а відповідно до частини статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог, а згідно частини 1
статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної скарги, суддів погоджує висновок
суду першої інтонації про зобов'язання відповідача 2112 грн. 55 коп. здійснити
виплату позивачу недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2004, 2007
роки.

Статтею 29
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від
19 грудня 2006 року № 489-V
встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється учасникам
бойових дій в розмірі 280 грн.

Рішенням
Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N
1-29/2007 про соціальні гарантії громадян були визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) стаття 29, пункт 13
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України,
остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003
року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року (в редакції яка була дійсна на час
здійснення виплати), мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
законом.

Частиною 1
статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999
року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по
безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог
Конституції України та законів України, визначення права на призначення
соціальної допомоги.

Розмір
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік для позивача -
учасника бойових дій складає 1770 грн. 30 коп. (410 грн. 06 коп. х 5- 280 грн.,
де 410 грн. 06 коп. - розмір мінімальної пенсії за віком в період з 1 квітня
2007 року по 30 вересня 2007 року), як і було правильно визначено судом першої
інстанції.

Фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до статті 17 цього Закону
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, проте судом
першої інстанції в резолютивній частині постанові не вказано про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Управління праці
та соціального захисту населення стосовно виплат щорічної разової грошової
допомоги ветеранам війни, є розпорядником бюджетних коштів в розумінні пункту
36 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до
частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Згідно частини 1
статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового утримання.

Колегія суддів
не приймає посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування в обсязі
передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату
допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави,
держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення
прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Суд
першої інстанції постановив про стягнення з відповідача на користь позивача
витрат на правову допомогу в розмірі 600 грн. Колегія суддів з приводу питання
компенсації судових витрат позивачу зазначає, що частиною 1 статті 87 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати
складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До
складу останніх відносяться і витрати на правову допомогу. За загальним
правилом витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, несуть сторони.
Сторона, яка не є суб'єктом владних повноважень і виграла справу, має право на
компенсацію їх іншою стороною судових витрат, зокрема й витрат на правову
допомогу, але в межах, встановлених законом, а до прийняття відповідного закону
і набрання ним чинності - Кабінетом Міністрів України. До набрання чинності
вказаним законом граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу
відповідно до пункту 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено Постановою Кабінету Міністрів
України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації за рахунок держави»
від 27 квітня 2006 року № 590. Позивачем в підтвердження понесення витрат на
правову допомогу надана довідка (арк. справи 19) за підписом суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про те, що
витрати на правову допомогу склали 600 грн., при цьому в довідці не зазначено в
чому саме полягала правова допомога, у розгляді справи представник позивача
участі не приймав. З врахуванням викладеного, колегія суддів, дійшла висновку,
що правова допомога, заявлена позивачем, відповідно статті 87 Кодексу адміністративного
судочинства України та постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, порядок їх
компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 стягненню
з Державного бюджету України не підлягає.

Оскільки
питання компенсації судових витрат не є позовними вимогами, колегія суддів
дійшла висновку щодо наявності підстав для зміни постанови суду першої
інстанції відповідно до статті 201 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом доповнення абзацу 3 резолютивної частини постанови висловом «за
рахунок коштів Державного бюджету України та
викладення абзацу 4 резолютивної частини постанови в новій редакції.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Ровеньківської міської ради, м. Ровеньки на постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від
11 серпня 2008 року по адміністративній справі №
2-а-117/08 - задовольнити
частково.

Постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від
11 серпня 2008 року по адміністративній справі №
2-а-117/08 - змінити.

Доповнити абзац
3 резолютивної частини постанови Ровеньківського
міського суду Луганської області від 11 серпня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-117/08 після слів «у розмірі
2112 грн. 55 коп.» висловом «за рахунок коштів Державного бюджету України».

Викласти абзац 4
резолютивної частини постанови Ровеньківського
міського суду Луганської області від 11 серпня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-117/08 в наступній редакції:

«В
стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 600 грн. відмовити».

В іншій
частині постанову Ровеньківського міського суду
Луганської області від 11 серпня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-117/08 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення
судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у
повному обсязі.

Вступна та
резолютивна частини постанови складені, підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 жовтня 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 28 жовтня
2008 року.

Головуючий: /підпис/ В.Г.Яманко

Судді
/підпис/ Г.М.Міронова

/підпис/ К.П.Горбенко