Справа № 22-а-7582/08
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Шальєва В.А.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

22
липня 2008 року справа № 22-а-7582/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Ястребової Л.В.

суддів: Дяченко
С.П.

Василенко Л.А.

при секретарі судового
засідання Денисенко К.С.

за участю сторін:

позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача: Комар О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління
Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки Донецької області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від по адміністративній справі

12 червня 2008 року № 2а-3705/08
( суддя Шальєва В.А.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі
м. Макіївки Донецької області

про

визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
Совєтському районі м. Макіївки Донецької
області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,
вказуючи на те, що вона має статус
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 3 групи за захворюванням, пов'язаним з ліквідацією ававрії на ЧАЕС, та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 червня 2008 року по справі № 2-а-3705/08 позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про визнання
дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволені частково:
визнані протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької
області, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області здійснити з 01 січня 2008 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за інвалідністю
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону україни “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильськох катастрофи” та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення..

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі
м. Макіївки Донецької області просить скасувати постанову Донецького окружного
адміністративного суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Позивачка під час апеляційного розгляду
справи проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважала, що постанова
суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного
з'ясування обставин в адміністративній справі.

Представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, просив скасувати рішення першої інстанції та постановити
нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1. віднесена до першої категорії як
особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, є інвалідом ІІІ групи за захворюванням, пов'язаним з
ліківдацією аварії на ЧАЕС, та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного
Фонду України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області і має право на
основну та додаткову пенсію.

На підставі рішення Управлінням Пенсійного фонду України в Совєтському районі
м. Макіївки Донецької області від 17.12.2007 року № 37 було відмовлено позивачці в перерахунку
пенсії виходячи з мінімального розміру пенсії, який встановлено ч.1 ст. 28
Закону України “ Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”(а.с.13-14)

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується тільки
на порушення норм матеріального права.

Заявник скарги вважає, що при нарахування та виплаті пенсії застосовується
розмір мінімальної заробітної плати в сумі 19 грн. 91 коп. ( з 01.09.04 -
22,30грн), встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 3
січня 2002 року № 1.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону
здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає,
що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по ІІІ групі - 6
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального
Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної
гарантії громадян на достатній життєвий рівень, діє Закон України «Про
прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня
2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновк, визначивши період, з якого
необхідно провести перерахунок пенсії, відповідно до ч.4 ст. 45 Закону
України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” перерахунок призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою статті
48 цього Закону, проводиться у разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15
числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним після 15 числа тобо з 01.01.2008 року.

Пунктом 28 розділу П Закону України “Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” внесені зміни до
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а саме,

текст статті 50 викладений в такій редакції:

“Особам,
віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірах:

інвалідам 1 групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам 11 групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам 111 групи - дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок
Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про
Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно - правовими
ктами”;

Частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту:

“ У всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

для
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

по 1 групі
інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність;

по 11 групі
інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність;

по 111 групі інвалідності - 1800 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чонобильській АЕС у 1987 -
1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження:

по 1 групі
інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність;

по 11 групі інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по 111 групі інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для інших
інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

по 1 групі
інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність;

по 11 групі інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по 111
групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність;

дітям - інвалідам - 70 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається
незалежно від того,чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі :

на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого
годувальника;

на двох та більше непрацездатних членів сім'ї
- 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувалника, визначеної згідно
із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками.

До
непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у
статті 36 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” ( 1058-15).

Розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на
момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими нормативно - правовими актами”

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року визнанні такими, що не відповідають
Конституції України ( є неконституйними), положення, зокрема, п. 28 розділу П
“Внесення змін до деяких законодавчих актів України” Закону України “Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”.

Здійснюючи апеляційний перегляд
справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія суддів виходить з
того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення,
передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23,
частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає, що на день
розгляду справи судом, дії Управління Пенсійного Фонду Укораїни в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області щодо виплати пенсій позивачу (державної та
додаткової) у розмірах менших від шести мінімальних пенсій за віком є
неправомірними, оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Обґрунтовано
суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги позивача про зобов'язання
відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю з урахуванням мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється на кожен рік Законом України «Про Державний бюджет України».
Оскільки, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень
з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, неможливо зобов'язати
відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення
прав позивача у майбутньому.

Колегія суддів дійшла висновку, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі
м. Макіївки Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
12 червня 2008 року по справі № 2а-3705/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі Донецької області про
визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без
змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду
вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді

З оигіналом згідно