Справа № 22-а-9741/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Мірошниченка М.А.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

«07»
жовтня 2008 року справа № 22-а-9741/08

зал судового
засідання у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів:
Бадахової Т.П., Ханової Р.Ф.

при секретарі судового
засідання Кірсановій М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту
населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької
області

на постанову Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької області

від по адміністративній справі

21 липня 2008 року № 2а-54/08
(суддя Мірошниченко М.А.)

за позовом

ОСОБА_1

до

управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради
Донецької області

про

визнання неправомірної відмови у
виплаті разової грошової допомоги та стягнення не отриманої суми за 2005-2007
роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з
позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення Гірницької
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області про визнання
неправомірної відмови у виплаті разової грошової допомоги та стягнення не
отриманої суми за 2005-2007 роки, згідно ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 21
липня 2008 року у справі № 2а-54/08 позовна заява задоволена, в наслідок чого,
визнані неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області щодо визнання відмови у виплаті одноразової
грошової допомоги та стягнення не отриманої суми за 2005, 2007 роки та стягнуто
з управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1
недоотриману щорічну разову грошову допомогу за 2005 р., 2007 р. у розмірі -
4672 грн. за рахунок державного бюджету. У задоволенні позовних вимог в частині
одноразової допомоги за 2006 рік - відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви
відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм
матеріального права.

Вважає правомірним та обґрунтованим
застосування у спірних правовідносинах положень Законів України “Про державний
бюджет України ” на відповідні роки.

Відповідач у судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 - мав ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з
виконанням службових обов'язків при ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, з 21.06.2006 встановлено ІІ групу інвалідності, прирівняний до
категорії інвалід війни, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі, як інвалід ІІ групи - вісім мінімальних
пенсій за віком, як інвалід ІІІ групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від відповідача у 2005 році - 270 грн., у 2006
році - 270 грн., у 2007 році - 360 грн., при цьому відповідач керувався
положеннями Законів України “Про державний бюджет України ” на відповідні роки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач посилається на невірне застосування норм
матеріального права, оскільки при
виплаті зазначених сум він діяв в межах повноважень та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для
їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення
до них визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам ІІ
групи виплачується разова грошова допомога у розмірі вісім мінімальних пенсій
за віком, інвалідам ІІІ групи - у
розмірі сім мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає неправомірним довід заявника скарги щодо правомірності
застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п. 13 ст. 71
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно до якого
у 2007 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи -
450 гривень, інвалідам II групи -
360 гривень, інвалідам
III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною
- 450 гривень; членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій,
учасників війни - 150 гривень; учасникам війни - 55 гривень, оскільки
положення зазначеної норми Закону - визнані
неконституційним рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
щодо нарахування позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня
протягом 2007 року - в розмірі 360 грн., встановленому Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі, встановленому Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Суд першої інстанції правомірно відмовив в частині позову про стягнення
недоотриманої суми за 2006 рік, оскільки дія абзацу
другого та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р. “Про Державний бюджет України
на 2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового
висновку щодо задоволення позову в частині стягнення разової грошової допомоги
до 5 травня за 2005 рік, оскільки здійснення відповідачем виплати у 2005 році у
розмірі, передбаченому Законом України „Про Державний бюджет України на 2005
рік” є правомірним, тому, що він передбачений вищезазначеним законом, що прямо
встановлює розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня, який не визнаний
неконституційним, що підтверджує правомірність його застосування при
виплаті допомоги.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної
гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про
прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня
2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19
грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5
та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для
особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1
квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити,
що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким чином, для позивача як інваліда ІІ групи, розмір щорічної грошової
допомоги до 5 травня повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Отже, враховуюче вищенаведене, з відповідача повинна
бути стягнута недоотримана сума грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік на
користь позивача у розмірі 2920 грн. 48 коп.

Розрахунок: ((410,06 х 8) - 360) =
2920 грн. 48 коп.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом
першої інстанції не правильно встановлені
обставини справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

Керуючись
ст. 195-196, п.3 ч.1 ст. 199, ч.4 ст. 202, п.3 ч.1 ст. 205, ст. 207

Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 21
липня 2008 року у справі № 2а-54/08 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Гірницької
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області про визнання
неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Гірницької
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області щодо визнання відмови у виплаті одноразової
грошової допомоги та стягнення з управління праці та соціального захисту
населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької
області на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу за 2005
р., 2007 р. у розмірі - 4672 грн. за рахунок державного бюджету - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області
про визнання неправомірної відмови у виплаті разової грошової допомоги та
стягнення не отриманої суми за 2005-2007 роки - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління праці та соціального захисту
населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької
області щодо виплати Старченко Василю Васильовичу разової грошової допомоги до
5 травня за 2007 рік.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Гірницької
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі 2920 грн. 48 коп..

В задоволені іншої частини позовної заяви - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: