Справа № 22-а-12123/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Морозова С.М.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2008 року справа №
22-а-12123/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі

Дяченко С.П., Нікуліна О.А. Крючковій К.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у м. Луганську ради

на постанову

Артемівського районного суду м. Луганська

від

17 вересня 2008 року

у справі

№ 2-а-217/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у м. Луганську ради та Головного управління
Державного казначейства України в Луганській області

про

оскарження дій, стягнення суми, -

В С Т А
Н О В И Л А :

02.07.2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з цим позовом.

Постановою
Артемівського районного суду м. Луганська від 17
вересня 2008 року у справі № 2-а-217/08 позов ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську ради та Головного управління Державного
казначейства України в Луганській області про перерахунок щорічної
разової грошової допомоги та відшкодування недоплати щорічної разової грошової
допомоги задоволено. Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок та
виплату недоплаченої одноразової щорічної допомоги до 5 травня, як інваліду 2
групи, за 2007 та 2008 роки у розмірі 6368,48 гривень.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом війни
другої групи та перебуває на обліку у відповідача, тому у відповідності до ч.5
статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську ради подало апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Головне управління Державного казначейства
України в Луганській області письмовою заявою приєдналось до апеляційної
скарги.

Особи, які беруть участь в справі,
до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом війни другої групи, у зв'язку
з чим та відповідно до вимог ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради в 2007 році - 360 грн., в 2008 році - 400 гривень.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався
розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж
передбачено Законом визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Положення
п.п. «б» п.п. 2 пункту 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»,
згідно якого розмір допомоги до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет
України" визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України
від № 10-рп від 22.05.2008 р.

Крім того, згідно з ч.1
ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на
05.05.2007 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність (Закон від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом
від 15.03.2007 р. № 749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального
розміру пенсії він повинен збільшуватися на один відсоток, мінімальний розмір
пенсії за віком станом на 01.04.2008 року - 481 гривня.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про
нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги
до 9 травня протягом 2007 року в розмірі 360 гривень, встановлених Законом
України «Про Державний бюджет на 2007 рік»,
та протягом 2008 року в розмірі 400 гривень, встановлених Законом
України «Про Державний бюджет на 2008 рік», згідно ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від
09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є очевидною.

Відповідно до ст. 3 Конституції
України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави».

Згідно
ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім
того, ч.2,3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів,
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод».

Тобто з відповідача на користь позивача підлягає
стягненню:

- за
2007 рік - (410,06 х 8 - 360) = 2920,48 грн.

- за 2008 рік -
(481 х 8 - 400) = 3448 грн.

Всього недоплата складає 6368,48 грн.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у м. Луганську ради - залишити без задоволення.

Постанову
Артемівського районного суду м. Луганська від 17
вересня 2008 року у справі № 2-а-217/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради та
Головного управління Державного казначейства України в Луганській області «про
оскарження дій, стягнення суми» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: