Справа № 22-а-6331/08
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №-22-а-6331/08 Головуючий у 1 інстанції Мусійко Т.В.
Суддя доповідач Ситников О.Ф.
23 вересня 2008 року. м. Київ.
Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:
Суддів: Бєлової
Л.В., Василенко
при секретарі: Кожокар
розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та соціального захисту населення Звенигородської
районної державної адміністрації Черкаської області на постанову
Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 червня 2007 року у справі
за позовомОСОБА_1 до УПСЗН Звенигородської РДА Черкаської області про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни та відшкодування
завданої моральної шкоди, -
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду
від 23 вересня 2008 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської
області задовольнити частково.
Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 червня 2007 року в
частині стягнення на користь позивачкиОСОБА_1 з Управління праці та соціального
захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації недоплачену
їй разову щорічну грошову допомогу як учаснику війни за 2004, 2005, 2006 роки в
сумі 2287,46 грн., 418,69 грн. в рахунок відшкодування втрат від інфляції
внаслідок несвоєчасно проведених виплат та три проценти річних від прострочених
сум платежів в розмірі 140,36 грн., негайного виконання постанову суду в
частині стягнення із відповідача - скасовано та постановлено по справі нове
рішення, яким у задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1 до УПСЗН
Звенигородської РДА Черкаської області в частині стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги як учаснику війни за 2004, 2005, 2006 роки та допуску
негайного виконання рішення суду - відмовлено.

Постанову
Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 червня 2007 року в
частині стягнення на користь позивачкиОСОБА_1
з Управління праці та соціального захисту населення Звенигородської районної
державної адміністрації недоплачену їй разову щорічну грошову допомогу як
учаснику війни за 2007 рік в сумі 1175, 18 грн. залишено без змін.

Стягнуто
з Управління праці та соціальною захисту населення Звенигородської районної
державної адміністрації на користь позивачкиОСОБА_1 40 грн. в рахунок
відшкодування понесених нею витрат по оплаті за надану правову допомогу.

В іншій
частині Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 20
червня 2007 року залишено без змін.

Основною
підставою скасування рішення суду з'явилося порушення суддею Мусійко Т.В. засад
та норм Кодексу адміністративного судочинства України та неправильне
застосування норм матеріального права.

При
вирішенні позовних вимогОСОБА_1 щодо стягнення грошової допомоги за 2004 2005 роки
суд першої інстанції взагалі не з'ясовував з яких причин позивачка
пропустила строк на звернення до адміністративного суду, а висновки суду, що
позивачкаОСОБА_1 вперше дізналася про порушення свого права 25.04.2007
року,(тобто в момент звернення до суду), тому
строки звернення до суду за захистом порушеного її права нею не
пропущені, визнано колегією суддів такими, що не відповідають встановленим
обставинам по справі, оскільки на
підтвердження своїх висновків суд першої інстанції не навів жодних доказів.

Суддя в
даному випадку проігнорував вимоги ст.99, 100 КАС України.

Задовольняючи
позовОСОБА_1 в повному обсязі, суд першої інстанції вважав суму недоплаченої разової
щорічної допомоги боргом та застосував до вказаних правовідносин законодавство
України про індексацію грошових доходів населення та вимоги ст. 625 ЦК України.

Вказані суми не можна визнати боргом оскільки вони не є безспірними.
Відповідач нараховуючи та здійснюючи виплати щорічної допомоги діяв у межах
фінансування, визначеного Законами України «Про Державний бюджет України» на
відповідний рік, тому вони не є боржниками, оскільки не є розпорядниками
бюджетних коштів, тому вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню
до вказаних правовідносин.

При цьому суд також проігнорував вимоги ст. 2 Закону
України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 3 липня 1991
року відповідно до якої індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані
ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Звертаючи
судове рішення до негайного виконання, суд першої інстанції також грубо порушив
норми процесуального законодавства. Так, ст.256 КАС України передбачено, що
негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних
фондів - у межах суми стягнення за один місяць; присудження виплати заробітної
плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми
стягнення за один місяць.

Разова щорічна допомога не є періодичною виплатою, тому
на неї не можуть бути розповсюджені вимоги вказаної статті.

Вказані
порушення свідчать про недбале становлення судді Мусійко Т.В. до своїх
обов'язків, або взагалі про незнання відповідних вимог законодавства про
адміністративне судочинство

Керуючись ст. 166, 208 КАС України,

УХВАЛИВ:

Про викладені в ухвалі Київського апеляційного
адміністративного суду порушення засад та норм адміністративного судочинства
довести до відома голову Звенигородського районного суду Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена в порядок та строки
встановлені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді: