Справа № 22а-4646/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-4646/08 головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку-67
інстанції - Попович С.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача),

суддів Уханенко
С.А.

Баранник Н.П.

при секретарі Соболь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2008 року

по адміністративній справі № 2а-71/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради про стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2007 року ОСОБА_1. звернулася до
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про
стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради на її користь щорічну допомогу на оздоровлення її покійного
чоловіка за період 2000-2006 роки у розмірі
7561,50 грн.

Постановою
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2008
року з Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради на користь ОСОБА_1. стягнуто
недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення її покійного чоловіка
ОСОБА_2 за 2000-2005 роки загальною
сумою 5811,50 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради посилаючись на неврахування
судом першої інстанції та недостатнє дослідження норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати вказану постанову суду в частині
стягнення на користь позивачки недоотриманої її чоловіком суми допомоги на
оздоровлення за 2000-2005 роки та прийняти нову постанову, якою відмовити в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1. Також відповідач просить апеляційну скаргу
по даній справі розглянути у відсутності його представника.

в якому зазначила, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який був учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, просить стягнути на її користь

На обґрунтування апеляційної
скарги, відповідач посилається на ч.2 ст.95, ст.113, п.3 ст.116 Конституції
України, ст.п.5 ч.1 ст.4, ст.87, ч.2 ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України , Закон України «Про Державний на 2007 рік»
та на положення постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. №
836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» і № 562 від 12.07.2005
року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до положень яких застосування
норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться у порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення яких є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, а
всі видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків визначається виключно Законом про Державний бюджет на відповідний
рік. Вказує на те, що управління праці і соціального захисту населення є
розпорядником державних коштів і діє в межах наданих йому бюджетних асигнувань
та не може виходити за межі бюджетних призначень, визначених Державних бюджетом
України. Крім того, в апеляційній скарзі відповідач посилається на ст.99 КАС
України, згідно якої у задоволені позову ОСОБА_1. повинно бути відмовлено за
пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачка постанову суду першої інстанції в частині
відмови у стягненні на її користь щорічної допомоги на оздоровлення її
покійного чоловіка за 2006 рік не оскаржує, і заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги надіслала до апеляційної інстанції письмові пояснення та
письмові заперечення по справі, в яких посилаючись на законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність апеляційної
скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції в силі, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Задовольняючи адміністративний
позов ОСОБА_1. в частині стягнення на її користь з відповідача недоплаченої її
покійному чоловіку щорічній допомоги на оздоровлення за 2000-2005 рр., суд
першої інстанції виходив з того, що чоловік
позивачки Лащ О.І. перебував мав статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС I-ї категорії, інвалідом ІІ групи та користувався
пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому та мав право на
отримання щорічна допомога на оздоровлення протягом 2000-2005 рр. в розмірах,
визначених ст.48 вказаного Закону, а не в тих розмірах, якими керувався
відповідач згідно постанов Кабінету Міністрів від 26.07.1996 р. № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із змінами і доповненнями та від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи зі змісту ст.48
вищевказаного Закону, в ч.7 якої передбачено, що розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати, суд першої інстанції правильно зазначив,
що щорічна допомога на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС I-ї категорії, який є інвалідом ІІ групи повинна була
виплачуватися у розмірі п'яти
мінімальної заробітної плати, який діяв за останній місяць кожного
поточного року

Разом з тим, суд першої інстанції
задовольняючи позов в частині стягнення на користь позивачки суму недоплаченої
її покійному чоловіку щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2005 р.р. не
прийняв до уваги, що позивака звернулася до суду з вимогою про стягнення на її
користь щорічної грошової допомоги, яка повинна була виплачуватися її померлому
чоловіку та без належної перевірки визнав встановленим доводи позивачки
стосовно причин пропуску звернення до суду її чоловіком, та взагалі ніяким
чином не обґрунтував підстави для стягнення на користь позивачки сум
недоплаченої її померлому чоловіку щорічної допомоги на оздоровлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
чоловік позивачки перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту
населення як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та у
період з 2000 р. по 2006 р. включно отримував щорічну допомогу на оздоровлення
у розмірах, визначених відповідно до постанов Кабінету Міністрів від 26.07.1996
р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із змінами і доповненнями та від 12.07.2005 року №
562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.7).

Згідно змісту та дати звернення позиваки до
суду, позов подано нею особисто і вже після смерті її чоловіка. Обґрунтовуючи
свої вимоги позивачки посилається на право її чоловіка отримувати щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але вказане право її чоловіка не є підставою для стягнення на
користь позивачки недоплаченої відповідачем у період 2000-2005 р.р. щорічної
допомоги на оздоровлення померлого у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.ст.2, 4,
6, 17 КАС України звернення до адміністративного суду за захистом передбачено
для осіб, право, свободи чи інтереси якої порушені суб'єктом владних повноважень. У даній справі про порушення прав, свобод чи інтересів самої позивачки по
справі взагалі не йдеться.

Стаття 104 КАС України наділяє особу, яка вважає,
що порушено її
права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин
правом на звернення до адміністративного суду з позовом. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин, на яких грунтуються вимоги
і заперечення проти
них покладається на сторони. Якщо за результатами розгляду справи факту
такого порушення не буде встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене
судом відповідно до
норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржуване рішення суду
першої інстанції не відповідає вищенаведеним вимогам Закону, оскільки суд не
враховав, що визначені статтею 48 Закону України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсації у
вигляді щорічної допомоги на оздоровлення визначені індивідуально для кожної
особи, яка постраждала в результаті катастрофи на ЧАЕС та ліквідації їх
наслідків, і правонаступництво у зазначених правовідносинах між потерпілим та
державою не передбачені.

Питання про виплату одноразової
компенсації у зв'язку з втратою годувальника із числа осіб, віднесених до
учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - позивакою не заявлялося і судом
це право позивачки не обговорювалося.

Чоловік позивачки помер 06.07.2007
року (а.с.8), а тому її звернення до суду за захистом його прав на належний
соціальний захист - не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того,
позивачкою не представлено суду будь-яких доказів на підтвердження того, що її
чоловік у період з 2000 р. по 2006 р. звертався до відповідача з вимогою доплатити
щорічну допомогу на оздоровлення, або до суду з позовом про визнання рішень,
дій чи бездіяльності відповідача протиправними та стягнення на його користь
недоплаченої допомоги на оздоровлення за період 2000-2006 р.р. Посилання
позивачки, без представлення відповідних процесуальних документів, на те, що її
чоловік звертався до суду з позовом до відповідача - не є належним доказом
вказаних обставин. Тим більш, що за твердженням позивачки адміністративні
позови її чоловіка залишалися без руху, що відповідно до ст.108 КАС України
означає, що позовні заяви містили в собі недоліки, за наявності яких неможливо
було відкрити провадження у адміністративній справі. Залишення позовної заяви
без руху у випадках встановлених КАСУ не можна розглядати як позбавлення особи
права на розгляд її справи в компетентному суді. Виходячи з
диспозитивності прав позивача, тобто
можливості на свій розсуд розпоряджатися своєю позицією щодо предмета позову,
тобто матеріально-правових вимог позивача до відповідача, колегія суддів вважає
за неможливе приймати до уваги доводи позивачки на поважність причин пропуску
нею строку звернення до суду з тих підстав, що позовні заяви її чоловіка
залишалися без руху.

З урахуванням вищенаведеного
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням
нової постанови про відмову у задоіолені адміністративного позову у повному
обсязі

Керуючись ст.198, ст.202, ст.205,
ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради - задовольнити, постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2008
року - скасувати

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
про стягнення недоотриманих її чоловіком ОСОБА_2 сум щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі встановленому ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - відмовити.

.

Постанова Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги разом з копіями скарги відповідно до кількості осіб,
які беруть участь у справі, а також копією оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій .

У повному обсязі постанова суду виготовлена 26 серпня
2008 року

Судді

Копія
відповідає оригіналу

Суддя