Справа № 22-а-7525/08
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-7525/08 Головуючий
у І-ій інстанції: Венгрин О.О.
№ 2-а-661/07
Суддя-доповідач: Малинін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Малиніна В.В.

суддів: Романчук
О.М., Бєлової Л.В.,

при
секретарі: Романовій Ю.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Староміського
районного суду м. Вінниці від 18 вересня 2007 року по справі за
позовомОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Староміської
районної ради м. Вінниці, управління праці
і соціального захисту
населення в Староміському
районі м. Вінниці, головного управління
праці і соціального
захисту населення Вінницької
міської ради про стягнення грошової
допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулася до Староміського районного суду м. Вінниці з позовом до УПСЗН Староміської районної ради
м. Вінниці, УПСЗН в Староміському районі
м. Вінниці, ГУПСЗН Вінницької
міської ради про стягнення невиплаченої разової щорічної грошової
допомоги за 2005- 2007 роки, вказуючи, що вона є учасником війни і згідно
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової грошової
допомоги, проте відповідачем зазначена допомога виплачувалася їй в значно
менших розмірах.

Постановою Староміського районного суду м.
Вінниці від 18 вересня 2007 року відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Староміського районного суду м. Вінниці та задовольнити його
позов.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач
посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного
судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права,
що призвело на його
думку до неправильного
вирішення вказаної справи.

Заперечень на апеляційну скаргу від відповідачів до суду
не надходило.

В
судове засідання відповідачі не з'явились, причини неявки суду невідомі, були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС
України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши у
судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню,
виходячи з наступного.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Колегію
суддів встановлено, що позивач -ОСОБА_1 є учасником війни, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 виданим 07.02.2000 р. та відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право щорічно до 5 травня отримувати разову
грошову допомогу у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Разова щорічна грошова допомога в
2005-2007 роках позивачу була нарахована та виплачена в наступних розмірах:
2005 рік - 2006 рік - 50,00 грн., 2007 рік -55,00 грн., тобто з урахуванням
обмежень, передбачених Законами України «Про Державний бюджет України» на
2005-2007 роки.

Вказані
виплати були здійснені
з урахуванням обмежень, передбачених Законами України «Про Державний
бюджет України» на 2005-2007
роки, яким було зупинено дію
положень Закону України «Про
статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення
розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги
зазначеним категоріям осіб та
встановлений інший розмір
такої виплати, виходячи із
обсягів видатків, виділених на
цю мету при
формуванні показників
Державного бюджету.

Як вбачається
з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення разової щорічної грошової допомоги за 2005 рік у серпні 2007 року, тобто з порушенням
встановленого законом річного строку
звернення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Матеріалами справи встановлено, що представники відповідача наполягали на
відмові у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку на
звернення до суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що позивачем пропущено
передбачений ст. 99 КАС України річний строк для звернення до суду з позовом
про стягнення недоотриманих сум разової щорічної грошової допомоги за 2005 рік та
правомірно прийняв рішення
про відмову в задоволенні
позову в цій
частині.

Що ж стосується позову
в частині стягнення щорічної грошової
допомоги за 2006 рік, то
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції також вірно дійшов
висновку про відмову в
задоволенні позову в цій частині, оскільки дію ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових
дій на 2006 рік зупинено згідно
із Законом України № 3235-IV від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України
на 2006 рік».

Закон України «Про Державний бюджет
на 2006 рік» Конституційним Судом України
не переглядався на
відповідність Конституції України , а тому до спірних
правовідносин за 2006 рік не могла бути застосована норма ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги, оскільки у зазначений період вона не діяла.

Обговорюючи
питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік», колегія суддів виходить з
наступного.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 липня 2007
року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулював правову
позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет України, який має особливий
предмет регулювання, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів
України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин,
що є предметом інших законів України.

Оскільки предмет закону про Державний бюджет України
чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України,
Конституційний Суд України підкреслив, що цей закон не може скасовувати чи
змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених
іншими законами України.

З урахуванням зазначеного, пункт 13 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік
дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", визнано Конституційним
Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

З
огляду на вищевикладене, суд першої інстанції при розрахунку суми разової
щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік мав керуватися положеннями Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не
положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які з 9
липня 2007 року втратили чинність.

За
таких обставин, з врахуванням законодавчо встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої на момент здійснення виплати у сумі 410,06 грн.
та отриманих позивачем 55,00
грн., судова колегія вважає
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь недоплаченої грошової
допомоги до 5-го травня за 2007 рік у сумі 1 175,18 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195,196,198, 202, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Староміського районного
суду м. Вінниці від 18 вересня 2007 року
- задовольнити частково.

Постанову Староміського районного
суду м. Вінниці від 18 вересня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким
частково задовольнити позовОСОБА_1.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці на
користьОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги, як учаснику війни, за 2007
рік у розмірі 1 175,18 грн. (одна тисяча сто сімдесят п'ять гривень).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, стягнути
з управління праці та
соціального захисту населення в Староміському
районі м. Вінниці.

Матеріали справи повернути до Староміського районного суду м.
Вінниці.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення цієї
постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Постанова виготовлена в повному
обсязі 11.09.08.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа №
22-а-7525/08
Головуючий у І-ій інстанції: Венгрин
О.О.

№ 2-а-661/07
Суддя-доповідач: Малинін В.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року м. Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Бєлової Л.В.,

при секретарі: Романовій Ю.М.,

за
участю:
представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Староміського
районного суду м. Вінниці від 18 вересня 2007 року по справі за позовомОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Староміської районної ради
м. Вінниці, управління праці і
соціального захисту населення
в Староміському районі
м. Вінниці, головного
управління праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради про стягнення грошової допомоги, -

Керуючись ст. ст.
160, 195,196,198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 18 вересня
2007 року - задовольнити частково.

Постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 18 вересня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким частково задовольнити позовОСОБА_1.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці на користьОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги, як учаснику війни, за 2007
рік у розмірі 1 175,18 грн. (одна тисяча сто сімдесят п'ять гривень).

В іншій
частині позовних вимог - відмовити.

Судові
витрати, пов'язані з розглядом справи, стягнути з управління праці та соціального захисту
населення в Староміському районі м.
Вінниці.

Матеріали справи повернути до Староміського районного суду м. Вінниці.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення цієї
постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: