Справа № 22-а-8436/08
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-8436/08
Головуючий у І-ій інстанції: Сілакова С.М.
№ 2-а-703/07
Суддя-доповідач: Малинін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Бєлової Л.В.,

при
секретарі: Романовій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Староміського районного суду
м. Вінниці від 08 жовтня 2007
року по справі за
позовом ОСОБА_1 до
управління праці та
соціального захисту населення
Староміської районної ради
м. Вінниці, управління праці та
соціального захисту населення
в Староміському районі м. Вінниці,
головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької
міської ради про стягнення грошової
допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2007 рокуОСОБА_1(
надалі позивач) звернувся до Староміського
районного суду м. Вінниці з позовом до УПСЗН Староміської районної ради м. Вінниці, УПСЗН в Староміському районі м. Вінниці, ГУПСЗН Вінницької міської
ради про стягнення невиплаченої разової щорічної грошової
допомоги за 2004-2007 роки, вказуючи, що він є
інвалідом війни І-ї групи і
згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової
грошової допомоги, проте відповідачем зазначена допомога виплачена йому в значно меншому розмірі.

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 08 жовтня 2007 року позов
ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, позивач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Староміського районного суду м. Вінниці
та задовольнити його позов.

В
обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми
матеріального та процесуального права, що
призвело на його думку
до неправильного вирішення вказаної справи.

Заперечень на апеляційну скаргу
від відповідачів до суду не надходило.

В судове засідання сторони не
з'явились, причини неявки суду невідомі, були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС
України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС
України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Колегію
суддів встановлено, що позивач - ОСОБА_1
є інвалідом війни І-ї групи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, виданим 23.06.2004
р. та додатково довідкою МСЕНОМЕР_2,
а тому відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» має
право щорічно до 5 травня отримувати разову грошову допомогу у розмірі
десяти мінімальних пенсій за віком.

Так, відповідно до положень Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня інвалідам війни І-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі
десяти мінімальних пенсій за віком.

Разова щорічна грошова допомога в
2004-2006 роках позивачу була нарахована та виплачена в наступних розмірах:
2004 рік - 160,00 грн. 2005 - 2006 року - 400,00 грн.

За
2007 рік позивачу було нараховано
та виплачено щорічну грошову допомогу в
розмірі - 450 грн., про що він
зазначає у своїй
заяві та апеляційній скарзі.

Вказані виплати
були здійснені з урахуванням обмежень, передбачених Законами
України «Про Державний бюджет України» на 2004-2007 роки, яким було
зупинено дію положень Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в частині
визначення розміру виплат
щорічної разової грошової
допомоги зазначеним категоріям
осіб та встановлений інший
розмір такої виплати, виходячи із
обсягів видатків, виділених на
цю мету при
формуванні показників Державного бюджету.

Як
вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення разової
щорічної грошової допомоги за 2004-2005 роки у серпні 2007 року, тобто з
порушенням встановленого законом річного
строку звернення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС
України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін. Матеріалами справи встановлено, що представники
відповідача наполягали на відмові у задоволенні позову у зв'язку з пропуском
позивачем строку на звернення до суду.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції вірно дійшов висновку, що
позивачем пропущено передбачений ст. 99 КАС України річний строк для
звернення до суду з позовом про стягнення недоотриманих сум разової щорічної
грошової допомоги за 2004-2005 роки та
правомірно прийняв рішення
про відмову в задоволенні
позову в цій
частині.

Що ж стосується позову в
частині стягнення щорічної
грошової допомоги за 2006 рік, то колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції також вірно дійшов
висновку про відмову в
задоволенні позову в
цій частині, оскільки дію ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових
дій на 2006 рік зупинено згідно
із Законом України № 3235-IV від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України
на 2006 рік».

Закон України «Про Державний бюджет
на 2006 рік» Конституційним Судом України
не переглядався на
відповідність Конституції України, тому до спірних правовідносин за
2006 рік не могла бути застосована норма ст.13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової
допомоги, оскільки у зазначений період вона не діяла.

Обговорюючи питання про можливість застосування до
спірних правовідносин Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», колегія суддів виходить з наступного.

Конституційний Суд України у
рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії
громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про Державний
бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситися
зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше
(додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Оскільки предмет закону про
Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному
кодексі України, Конституційний Суд України підкреслив, що цей закон не може
скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами України.

З урахуванням зазначеного, пункт 13
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким
зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",
визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції
України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції при
розрахунку суми разової щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік мав
керуватися положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не положеннями Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», які з 9 липня 2007 року втратили чинність.

За таких обставин, з врахуванням законодавчо
встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент
здійснення виплати у сумі 410,06 грн. та отриманих позивачем 450,00 грн., судова колегія вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з
відповідача на його користь недоплаченої грошової допомоги до 5-го травня за
2007 рік у сумі 3 650,60 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160,
195,196,198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Староміського
районного суду м. Вінниці від 08 жовтня 2007
року - задовольнити
частково.

Постанову Староміського районного
суду м. Вінниці від 08 жовтня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким
частково задовольнити позов ОСОБА_1.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці на користь
ОСОБА_1 суму одноразової
грошової допомоги, як інваліду війни
І-ї групи за 2007 рік у розмірі 3 650,60 грн. (
три тисячі шістсот п'ятдесят гривень).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, стягнути
з управління праці та
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці.

Матеріали справи повернути до Староміського районного суду м.
Вінниці.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана
касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення цієї постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Постанова виготовлена в повному
обсязі 11.08.08.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа № 22-а-8436/08
Головуючий у І-ій інстанції: Сілакова С.М.

№ 2-а-703/07
Суддя-доповідач: Малинін В.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року м. Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Бєлової Л.В.,

при секретарі: Романовій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Староміського районного суду
м. Вінниці від 08 жовтня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального
захисту населення Староміської
районної ради м. Вінниці, управління праці
та соціального захисту
населення в Староміському районі м. Вінниці, головного управління праці та
соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення
грошової допомоги, -

Керуючись ст. ст. 160,
195,196,198, 202, 205,
207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 08 жовтня
2007 року - задовольнити частково.

Постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 08 жовтня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким частково задовольнити позов ОСОБА_1 .

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці на користь ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги, як
інваліду війни І-ї групи
за 2007 рік у розмірі 3 650,60 грн. ( три тисячі шістсот п'ятдесят гривень).

В іншій
частині позовних вимог - відмовити.

Судові
витрати, пов'язані з розглядом справи, стягнути з управління праці та соціального захисту
населення в Староміському районі м. Вінниці.

Матеріали
справи повернути до Староміського районного суду м. Вінниці.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана
касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення цієї постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: