Справа № 22а-3494/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа
№22а-3494/08
суддя у 1-ій
ПОСТАНОВА

Іменем
України

15 липня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого, судді
Сафронової С.В. (доповідача),

суддів Поплавського В.Ю.,

Уханенка С.А.,

при секретарі Фірсік Д.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 10 грудня 2007 року

по
адміністративній справі № 2а-388/07 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради про зобов'язання виплатити допомогу на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді
2007 року ОСОБА_1. звернувся до
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про
зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради виплатити недоотриману ним суму одноразової допомоги на
оздоровлення за період 2000-2006 роки у розмірі
7811,11 грн.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 10 грудня 2007 року позов ОСОБА_1, задоволено
частково та стягнуто на його користь з Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради суму щорічної допомоги на оздоровлення
за період 2000-2005 роки в розмірі 5836,50 грн., в задоволені інших вимог
позивача відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, просить постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2007 р. скасувати в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
щодо стягнення з відповідача на користь позивача щорічної допомоги на
оздоровлення за 2000-2005 роки, та винести нову постанову якою відмовити у
задоволені вказаних позовних вимог.

На
обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилаючись на ч.2 ст. 95, ст.113,
п.3 ст.116 Конституції України, п.5 ч.1 ст.4, ст.87, ч.2 ч.5 ст.51 Бюджетного
кодексу України , Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік», постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» і № 562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вказує на те, що допомога позивачу виплачена у
визначеному діючим законодавством розмірі, а тому права позивача порушені не
були. Окремо апелянт наголошує на тому, що у позові слід відмовити за пропуском
позивачем строку звернення до суду.

Перевіривши
матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню в частині
стягнення з відповідача на користь позивача суми щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за період 2000-2005 роки, з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, а тому задовольняючи позов ОСОБА_1,
суд обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на момент
виплати у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , а не у тому
розмірі, який відповідач відповідно застосовував при виплаті позивачу щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, оскільки встановлені постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 р . та від 26.07.1996 р. за № 836 розміри допомоги на оздоровлення у твердій
грошовій сумі суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Виходячи з
пріоритетності Законів над урядовими нормативними актами та відсутності права
парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, при вирішенні
даного спору застосуванню підлягають норми ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року з наступними змінами та доповненнями

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що при вирішенні даної справи за позовом ОСОБА_1., суд
першої інстанції не прийняв до уваги та не надав належної оцінки тому, що
позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, і
суд першої інстанції питання щодо наявності підстав для поновлення строку не
вирішував..

Відповідно
до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України ,
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України , пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач
наполягає на застосуванні наслідків пропущення позивачем строку звернення до
суду з адміністративним позовом, а позивачем не заявлялося про поновлення
строку звернення до суду з позовом та не наводилося про поважність причин його
пропуску.

Керуючись вищенаведеними нормами КАС України , колегія суддів приходить до висновку, що
вимоги позивача провести виплату грошової допомоги за 2000-2005 роки заявлені
ним поза межами строку звернення до адміністративного суду, а тому задоволенню
не підлягають.

Таким
чином, з огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня
2007 року в оскарженій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову в частині стягнення суми щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за період 2000-2005 роки з підстав пропуску строку на
звернення з позовом до суду.

Керуючись
п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради - задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 19 жовтня 2007 р. скасувати в частині стягнення з
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
на користь ОСОБА_1 суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за
період 2000-2005 роки в загальному
розмірі 5836,50 грн., та відмовити ОСОБА_1 в зазначеній частині позову

В іншій частині постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2007 року
- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з часу виготовлення повного тексту.

У повному обсязі постанова суду буде виготовлена 21 липня 2008 року

Судді