Справа № 22-а-5539/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Мамедова Л.М.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2008 року справа №
22-а-5539/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Бадахової Т.П.

Ханової Р.Ф.

при секретарі судового засідання Чуріковій Я.О.

за участю:

представника від позивача: ОСОБА_2.

представника від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управляння праці
і соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької області

на постанову Дзержинського
міського суду Донецької області

від по адміністративній справі

31 березня 2008 року № 2а-16/08 ( суддя Мамедова Л.М.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управляння праці і соціального захисту населення
Дзержинської міської ради Донецької області

про

визнання відмови шодо виплати разової грошової допомоги
неправомірною, стягнення недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за
2005-2007 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до
Управляння праці і соціального захисту населення Дзержинської міської ради
Донецької області про визнання відмови шодо виплати разової грошової допомоги
неправомірною, стягнення недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за
2005-2007 роки згідно ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”.

Постановою
Дзержинського міського суду Донецької області від 31 березня 2008 року у справі
№ 2а-16/08 позовна заява задоволена частково: визнана неправомірною відмова
відповідача у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі
7 мінімальних пенсій за віком за 2007 рік, стягнута на користь ОСОБА_1
недоотримана сума щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі
2570 грн.42 коп.

Відповідачем
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм матеріального
права.

Вважає правомірним та обгрунтованним застосування у
спірних правовідносинах положень ст. 29, ст. 33 Закону України “Про державний
бюджет України на 2007 рік”.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 визнаний
інвалідом ІІІ групи (довідка МСЕК серії ДОН -04 № 017111), має статус інваліда
війни, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач
отримав від відповідача у 2007 році -
300 грн., при цьому відповідач керувався положеннями ст. 29, 33 Закону України “Про державний бюджет України
на 2007 рік”.

Між сторонами
немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції, в
апеляційній скарзі відповідач
посилається на невірне застосування норм матеріального права,
оскільки при виплаті зазначених сум він
діяв в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до
ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий статус
ветеранів та інвалідів війни, забезпечення створення належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до
них визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Відповідно до
ст. 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується
разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Абзацем 1 ст. 17
цього Закону встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1
ст. 17 щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином, у
спірних правовідносинах відповідач є органом владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню виплат, передбачених
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів
вважає неправомірним довід заявника скарги щодо правомірності застосування у
2007 році розміру таких виплат, встановленому п. 13 ст. 71 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно до якого у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
здійснюється у таких розмірах:
інвалідам I групи
- 450 гривень,
інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III
групи - 300 гривень; учасникам бойових
дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційним рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до
ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім
випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не
довів правомірність дій щодо
нарахування Гомонову В.Ф. щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 300 грн., встановленому Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі, встановленому Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Згідно ст. 22
зазначеного закону рішення підприємств, установ і організацій, які надають
пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації, виконавчого
комітету міської Ради або до районного (міського) суду.

Оскільки орган
праці та соціального захисту населення порушив право позивача на отримання
разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ст. 13 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, він звернувся за
захистом порушеного права з позовною заявою, та суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив, що здійснення відповідачем виплати у
2005 та 2006 роках у розмірах, передбачених Законами України „Про Державний
бюджет” на відповідні роки є правомірним, оскільки вони передбачені вищезазначеними
законами, що прямо встановлюють розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня,
які не визнані неконституційними, що підтверджує правомірність їх застосування
при виплаті допомоги.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст. 2, ст. 71, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212,
ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Управляння праці і
соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької області на
постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 31 березня 2008
року у справі № 2а-16/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Дзержинського міського суду Донецької області від 31 березня 2008 року у справі
№ 2а-16/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управляння праці і соціального захисту населення Дзержинської міської ради
Донецької області про визнання відмови шодо виплати разової грошової допомоги
неправомірною, стягнення недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за 2007
рік в розмірі 2570 грн.42 коп. - залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий

Судді