Справа № 22-а-9066/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-9066/08 р.
Головуючий у першій інстанції: Морозов С.М.
Доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної
І.В.,

суддів:
Коваля М.П., Маслія В.І.

при секретарі:
Бадріашвілі К.С.,

розглянувши
апеляційну скаргу Приватного підприємства
«Рекламно - інформаційне агентство «Інфомейкер» на
постанову Господарського суду м. Києва від 29.10.2007 року по справі за позовом Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва до приватного підприємства «Рекламно -
інформаційне агентство «Інфомейкер», Товариства з обмеженою відповідальністю
«Компанія «Митида» про визнання господарського
зобов'язання недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва звернулася до Господарського
суду м. Києва з адмінпозовом до ПП «Рекламно - інформаційне
агентство «Інфомейкер», ТОВ
«Компанія «Митида», про визнання господарського
зобов'язання недійсним та стягнення з
ПП «Рекламно - інформаційне агентство «Інфомейкер» на користь держави
коштів в розмірі 5350,00 грн.

Постановою Господарського суду м.
Києва від 29.10.2007 року позов задоволено в частині визнання господарського зобов'язання недійсним.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку,
постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в позові
відмовити в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
що є безумовними підставами для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у
квітні 2004 року між ПП «Рекламно -
інформаційне агентство «Інфомейкер» та ТОВ «Компанія «Митида» було укладено усну угоду, згідно якої ТОВ
«Компанія «Митида» виконала роботу по розробці інтернет сайту. Згідно рахунку №
78 від 15.04.2004 року вартість робіт за договором становить 5350 грн., в тому
числі 887,97 грн. податок на додану вартість.

Про
укладення угоди свідчить податкова накладна № 50 від 15.04.2004 р., (на загальну суму 5350
грн., в тому числі ПДВ 887,97 грн.) Про виконання робіт свідчить акт № 111
здачі - прийняття робіт від 30.04.2004 року,
оплата за виконані роботи була
здійснена згідно платіжних доручень №
225 від 12.04.2004 року.

Позивач в обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на заздалегідь суперечну інтересам держави і суспільства мету
укладення оспорюваного правочину. Вона нібито спрямована на ухилення від сплати
податків, в діях відповідача ТОВ «Компанія
«Митида»- наявна вина у формі умислу, а також вироком Голосіївського районного
суду м. Києва у кримінальній справі № 1-720/3 від 31.10.2006 року встановлено,
що ОСОБА_1 займався незаконною діяльністю пов'язаною з незаконною конвертацією
грошових коштів, використовуючи в основному два підприємства ТОВ «Перлина - Т»
та ТОВ «Компанія Митида», а тому дані обставини є необхідними умовами для
визнання угоди недійсною.

Частково
задовольняючи позов в частині визнання спірної угоди недійсною, суд першої
інстанції поклав за основу вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2006
р., протоколи допиту в якості свідків по кримінальній справі ОСОБА_2, ОСОБА_1,
акт перевірки ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від 20.08.2006 р.

Судова колегія вважає, що наявність умислу не
може бути підтверджена вище згаданим вироком суду, оскільки свідчення посадових
осіб щодо їхньої незаконної діяльності не є автоматичним наслідком визнання
протиправного умислу у ТОВ «Компанія
«Митида» на укладення конкретної угоди, як такої, що суперечить інтересам
держави і суспільства, тобто не існує причинно - наслідкового зв'язку.

Також із матеріалів справи не
вбачається, в чому саме полягала заздалегідь суперечна інтересам держави і
суспільства мета укладення договору, чи була вона спрямована на ухилення від
сплати податків, а також наявність в діях відповідачів вини у формі умислу.

Позивачем не надано належних доказів про
виключення відповідачів з ЄДРПОУ. На момент укладення угоди відповідачі були
включені до ЄДРПОУ, зареєстровані як СПД, мали свідоцтва про державну
реєстрацію, були взяті на облік до місцевих податкових органів, а також
зареєстровані в якості платників ПДВ

Крім
того, частково задовольняючи позов, Господарський суд м. Києва не врахував
того, що вимоги про визнання недійсною угоди, яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, не можуть бути предметом позову.

Згідно
п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її
та закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 КАС України.

Питання
недійсності господарських зобов'язань та застосування відповідних санкцій
врегульовані Цивільним законодавством України.

Положеннями статті 228 ЦК України
встановлено, що правочин, вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже,
є - нікчемним. Як зазначено у ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання судом такого
правочину недійсним не вимагається. Тому позови податкових органів про визнання
такого правочину недійсним по зазначених позивачем підставах судовому розгляду не підлягають.

У таких випадках органи державної податкової
служби на підставі п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» вправі звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави
коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Отже, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 157 КАС
України, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства, суд закриває провадження у ній.

Таким
чином, судова колегія знаходить за необхідне скасувати рішення суду першої
інстанції та закрити провадження у справі за позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м. Києва до ПП «Рекламно-інформаційне
агентство «Інфомейкер», ТОВ «Компанія «Митида» про
визнання господарського зобов'язання не дійсним.

Керуючись
ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва - задовольнити частково.

Постанову
Господарського суду м. Києва від 29.10.2007 -
скасувати.

Провадження
по справі за адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до приватного
підприємства «Рекламно - інформаційне агентство «Інфомейкер», Товариства
з обмеженою відповідальністю «Компанія «Митида» про
визнання господарського зобов'язання
недійсним, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: суддя:

Судді: