Справа № 22-а-2936/08
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
листопада 2008 року колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: Сіренко О.І., Григорова А.М.

при
секретареві - Касян В.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України Крюківського району міста Кременчука Полтавської
області на постанову господарського суду Полтавської області від 29 травня 2007
року по справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства
“Кременчуцький домобудівельний комбінат” до управління Пенсійного фонду України
Крюківського району міста Кременчука Полтавської області про зобов'язання
вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року позивач відкрите акціонерне товариство
“Кременчуцький домобудівельний комбінат” (далі - ВАТ “Кременчуцький
домобудівельний комбінат”) звернувся до господарського суду Полтавської області
з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в
Автозаводському районі міста Кременчука Полтавської області (далі - УПФУ) про
зобов'язання відповідача змінити підстави призначення пільгових пенсій колишнім
працівникам підприємства з пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на ст. 100 цього Закону.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що УПФУ з посиланням на вимоги Закону України “Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування” направлені до підприємства розрахунки за №№ 66 та 81 про
суми витрат за 2005 рік та 2006 рік на виплату й доставку пенсій, що призначені
вищевказаним особам відповідно до
пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” відповідачем,
оскільки пенсіонери проживають на території Автозаводського району міста
Кременчука.

Позивач вважає, що правових підстав для призначення
пенсії даним особам відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про
пенсійне забезпечення" у
відповідача Управління Пенсійного фонду України в Автозаводському районі міста
Кременчука Полтавської області не було.

Відповідач по цей час продовжує активне накопичення
неіснуючої заборгованості підприємства, з одночасним формуванням в громадський
думці, що підприємство є злісним порушником пенсійного законодавства, що в свою
чергу унеможливлює ведення нормальної господарської діяльності.

Постановою господарського суду Полтавської області від
29.05.2007 року позовні вимоги ВАТ “Кременчуцький домобудівельний комбінат” задоволені частково.

__________________________________________________________________________________________________________________

Категорія: 47
Головуючий 1 інстанції - Білоусов
С.М.

22-а-2936/08
Суддя
доповідач - Мельнікова Л.В.

Відповідач зобов'язаний змінити підстави призначення
пільгових пенсій по ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а по ОСОБА_6
та ОСОБА_7 змінити підстави врахування пільгового стажу роботи з пункту “б” ст.
13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на ст. 100 зазначеного
Закону; зобов'язаний у зв'язку зі зміною підстав призначення
пенсій та врахування пільгового стажу, зробити перерахунок сум належних до
відшкодування по вказаним вище громадянам з моменту призначення їм пільгових
пенсій.

В задоволені позовних вимог щодо зміни підстав
призначення пільгової пенсії гр. ОСОБА_8 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване тим, що відповідач при прийнятті рішень щодо призначення пенсій
колишнім працівникам ВАТ “Кременчуцький домобудівельний комбінат” неправомірно
керувався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Будучі незгодним з постановою суду, в апеляційній скарзі
УПФУ посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить
скасувати постанову суду першої інстанції
та прийняти нове судове рішення, яким в задоволені позовних вимог
позивачеві відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників
сторін, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПФУ підлягає задоволенню,
а постанова господарського суду Полтавської області від 29 травня 2007 року скасуванню, відповідно правил ст. 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, з наступних підстав.

Законом України «Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року з наступними змінами передбачено,
що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2
статті 1 цього Закону,
крім тих, які
є платниками фіксованого сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і
доставку пенсій, призначених відповідно до
пунктів “б'' -
''з'' статті 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' до досягнення працівниками
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 Закону України ''Про
пенсійне забезпечення''.

Постановою правління Пенсійного
фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованій в Міністерстві
юстиції України 16. Січня 2004 року № 64/8663 затверджена Інструкція Про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами

внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,
якою передбачено:

Пунктом 6.1. - Відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини 2 ''Прикінцевих положень'' Закону України
''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування''.

Пунктом 6.4. -
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6
та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом
10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5. - Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які
подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з
дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пунктом 6.8. - Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У
разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера, зміна
місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми
фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за
період з дати призначення пенсії до дати складання
розрахунку фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 ''Прикінцевих положень'' Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 6.9. - Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені
суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в
абзаці другому пункту 6.1 цієї
Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій
відповідно до норм Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”.

23 березня 2006 року позивач ВАТ
“Кременчуцький домобудівельний комбінат” отримав від відповідача повідомлення №
1349/03-21 про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в
березні 2006 року, в якому зазначено, що розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій відповідно до п. “а” (список 1) та п.п. “б”-“з”
(список 2) ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, які підлягають
оплаті складає 130.041,78 грн., з них: 94.636,54 грн. - різниця за 2005 рік,
11.569,03 грн. - за січень 2006 рік, 12.264,30 грн. - за лютий 2006 рік,
11.571,91 грн. - щомісячно починаючи з березня 2006 року.

Як слід з матеріалів справи,
дане повідомлення УПФУ стало підставою для звернення позивача в суд з позовом,
виходячи з положень ч.ч. 3, 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства
України, про зобов'язання відповідача змінити підстави призначення пільгових
пенсій колишнім працівникам підприємства з пункту «б» ст. 13 Закону України
“Про пенсійне забезпечення” на ст. 100 цього Закону, що, в свою чергу,
звільнило би підприємство від необхідності відшкодування відповідачем витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно
з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу частини другої статті
2, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства
України випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності, крім випадків, коли щодо до таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

Законом України “Про пенсійне забезпечення”, Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” визначено, що питання щодо призначення, перерахунку
пенсії вирішуються виключено органами Пенсійного фонду України.

Позивачем не надані суду дані, які би свідчили про
визнання рішень органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсій
колишнім працівникам ВАТ “Кременчуцький домобудівельний комбінат”: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 нечинними повністю чи
визнання нечинними окремих його положень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не мав
правових підстав для виходу за межі позовних вимог ВАТ “Кременчуцький
домобудівельний комбінат” та фактичного
визнання нечинними окремих положень рішень органів Пенсійного фонду України
щодо призначення пенсій колишнім працівникам підприємства й зобов'язання
відповідача у зв'язку зі зміною підстав призначення пенсій та врахування
пільгового стажу, зробити перерахунок
сум належних до відшкодування по даним громадянам з моменту призначення їм
пільгових пенсій.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку
про необхідність скасування постанови господарського суду полтавської області
від 29 травня 2007 року з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ВАТ «Кременчуцький домобудівельний комбінат».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196,
198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1, п.п. 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Крюковському районі міста Кременчука Полтавської області задовольнити частково.

Постанову господарського суду Полтавської області від 29
травня 2007 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог відкритого акціонерного
товариства «Кременчуцький домобудівельний комбінат» до Управління Пенсійного
фонду України в Крюковському районі міста Кременчука Полтавської області про
зобов'язання змінити підстави призначення пільгових пенсій колишнім працівникам
підприємства з пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на
ст. 100 цього Закону - відмовити.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України в касаційному порядку
протягом місяця.

Головуючий суддя (підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді (підпис) О.І.
Сіренко

(підпис) А.М.
Григоров

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17
листопада 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя -