Справа № 2а-68/08
Суддя: КОВАЛЬЧУК Г.Л.
Дата ухвалення: 2008-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2а-68
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 червня 2008 року Краснолуцький міський
суд Луганської області в складі
головуючого судді
КОВАЛЬЧУК Г.Л.

при секретарі СЕЛІВАНОВОЇ С.М.

розглянувши
у судовому засіданні в м. Красний Луч адміністративний позовОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Краснолуцького міськвиконкому
про визнання дій відповідача неправомірними, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Краснолуцького міськвиконкому
про визнання дій відповідача неправомірними, в обґрунтування якого вказала, що
вона є дружиною ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та за час життя був
інвалідом Радянської Армії внаслідок виконання обов»язків військової служби.
Починаючи з 14.12.2007 року УПСЗН власним рішенням позбавило її пільг на 50 %
користування комунальними послугами. З діями відповідача вона не згодна,
оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи з числа
військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного
під час виконання обов»язків військової служби, також до інвалідів війни
належать особи - військовослужбовці, які стали інвалідами внаслідок виконання
військової служби.26.08.1994 року їй військовим комісаріатом м. Красний Луч
було надано довідку про те, що її чоловік саме є інвалідом війни, згідно чого з
14.05.1991 року вона як дружина особи, яка належить до інвалідів війни,
отримала посвідчення серія Г № 397224 про те, що має пільги, встановлені
Законодавством України для сімей загиблих ветеранів війни.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить визнати дії відповідача по
відмові в наданні пільг на 50 % користування комунальними послугами
неправомірними та зобов»язати відповідача відкликати листи про відміну пільг на
50 % користування комунальними послугами, що були надані до відповідних
комунальних установ.

Представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач починаючи
з 14.12.2007 року за власним рішенням на підставі висновків обласного
керівництва позбавив позивача пільг на 50% користування комунальними послугами
та за власною ініціативою направив до комунальних установ списки осіб, які
мають пільги за виключенням позивача. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни
належать особи з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок
захворювання, одержаного під час виконання обов»язків військової служби.
Відповідач необґрунтовано посилається на п. 1 ст. 10 вищевказаного Закону, що
право на пільги мають особи, які загинули або померли внаслідок захворювання,
але п. 2 цього ж Закону передбачено, що його чинність поширюється ще й на
дружин померлих інвалідів ВВВ, визнаних за життя інвалідами від загального
захворювання, які не одружилися вдруге.ОСОБА_2 був інвалідом війни, що
підтверджується довідкою Краснолуцького міськвійськомісаріату 1994 року, тому
пільги повинні поширюватися на його дружину. Ніякі зміни у законодавстві не
мають зворотної сили щодо позивача, бо її статус був визначений ще у 1996 році
і вона 11 років користувалася пільгами. Просить визнати дії відповідача по
відмові в наданні пільг на 50 % користування комунальними послугами
неправомірними та зобов»язати відповідача відкликати листи про відміну пільг на
50 % користування комунальними послугами, що були надані до відповідних
комунальних установ.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що
згідно п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» його чинність
поширюється на сім»ї військовослужбовців, які померли внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або інших
обов»язків військової служби, а також внаслідок захворювання, одержаного в
період військової служби. ОСОБА_2 згідно свідоцтва про хворобу захворів під час
проходження військової служби у 1970 році з приводу зору та був визнаний
непридатним до військової служби в мирний час, придатним до нестройової служби
у воєнний час. 04.04.1971 року ОСОБА_2 був визнаний інвалідом 3 групи,
захворювання отримане в період проходження військової служби. Помер ОСОБА_2
уІНФОРМАЦІЯ_1році від ураження електричним струмом, а не від захворювання, яке
було одержане в період проходження
військової служби. У 2007 році була проведена перевірка достовірності
встановлення статусу особам, які мають право на отримання надбавки до пенсії
згідно списку ветеранів війни. У ОСОБА_2ої ця надбавка була відсутня, їй було
запропоновано надати документи, які були підставою для видачі посвідчення.
Після перевірки було встановлено, що її померлому чоловіку статус особи,
прирівняної до інваліда війни не встановлювався. УПСЗН м. Красний Луч
звернулося з запитом до Головного УПСЗН Луганської облдержадміністрації, яке
листом роз»яснило, що ОСОБА_2а права на пільги не має. На підставі вказаного
листа були припинені пільги ОСОБА_2ій та направлені відповідні листи до
житлово-комунальних установ. Позивачу було запропоновано повернути раніше
видане посвідчення, але вона не погодилася. Просить у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2ій відмовити.

Суд, вислухавши позивача,
представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові
матеріали справи, знаходить адміністративний позов не підлягаючим задоволенню,
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2им О.Ю., який з 10.06.1970 року по
01.12.1970 року перебував у Радянській Армії.

Згідно свідоцтва про хворобу
№ 2234 від 14.11.1970 рокуОСОБА_2 у пуріод проходження військової служби отримав
захворювання зору, у зв»язку з чим був визнаний непридатним до військової
служби в мирний час, придатним до нестройової служби у воєнний час.

Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено надання статусу інваліда
війни особам, які брали участь у бойових діях у період громадянської та Великої
Вітчизняної воєн та на території інших держав.

Згідно п. 1 ст. 10
вищевказаного Закону його чинність поширюється на сім»ї військовослужбовців,
які померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час
захисту Батьківщини або інших обов»язків військової служби, а також внаслідок
захворювання, одержаного в період військової служби.

Відповідно до п.2 ст. 10
цього ж Закону його чинність поширюється на дружин померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, а також дружин померлих учасників війни і бойових дій,
визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та
з інших причин, які не одружилися вдруге.

Згідно п.п.1,2 ст. 7 Закону України
« Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів
війни належать:

-особи
з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами
внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час
захисту Батьківщини, виконання інших обов»язків військової служби, пов»язаних з
перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових
навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

-осіб
начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і
органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки
України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок
поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання
службових обов»язків, ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю
у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними
матеріалами.

Відповідно до п. 3 ст. 24
Закону України «Про військовий обов»язок та військову службу»
військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов»язки військової служби:

-на
території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу,
включаючи перерви, встановлені розпорядком,

-на
шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення
до місця служби,

-поза
військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов»язкам
військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного
командира,

-під
час виконання державних обов»язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов»язки
не були пов»язані з військовою службою,

-під
час виконання обов»язку з урятування людського життя, охорони державної
власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Пунктом 12 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року визначено, що
посвідчення інвалідам війни видаються органами праці та соціального захисту
населення на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення
інвалідності.

Згідно акту огляду серія КЄ №
262354 від 04.03.1971 рокуОСОБА_2 визнаний інвалідом 3 групи, захворювання ним
отримане в період проходження військової служби а не при виконанні обов»язків
військової служби, участі у бойових діяхОСОБА_2 не приймав, тому за життя не
мав право на статус інваліда війни.

Відповідно до наданої суду
копії свідоцтва про смерть (серія 1-ЕД № 372961), яке видане Краснолуцьким
відділом ЗАГС ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 24 років від ураження
електричним струмом.

ОскількиОСОБА_2 за життя не
мав статусу інваліда Великої Вітчизняної війни або учасника бойових дій, то на
ОСОБА_2у С.В. не поширюється дія п. 2 ст. 10 Закону України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Згідно повідомлення
Краснолуцького міськвійськкомісаріату № 1/416 від 26.05.2008 року статус члена
сім»ї померлого інваліда Радянської армії при виконанні обов2язків військової
служби відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_2ійОСОБА_1у Краснолуцькому МВК не
встановлювався. Довідка від 26.08.1994 року не є підставою для надання пільг
згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Таким чином, суд вважає
необхідним ОСОБА_2ій С.В. у задоволенні позовних вимог до Управління праці та соціального захисту
населення Краснолуцького міськвиконкому про визнання дій відповідача
неправомірними відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 2,6,7,11,17,104,158-163,167 КАС України, Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» від 22.10.1993 року з
наступними змінами та доповненнями, Законом України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року з наступними
змінами та доповненнями, Положенням про порядок видачі посвідчень, нагрудних
знаків ветеранів війни» від 12.05.1994 року з наступними змінами та
доповненнями, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2ійОСОБА_1у задоволенні позовних
вимог до Управління праці та соціального
захисту населення Краснолуцького міськвиконкому про визнання дій відповідача
неправомірними відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку до Донецького
обласного апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі - заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Суддя: