Справа № 22а-8269/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-8269/08
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку - 48
1-ої інстанції - Бондаренко В.М.
(справа
№ 2а-919/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Мартиненка О.В. (доповідач)

суддів
- Сафронової С.В., Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання - Кочковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2008 року у справі
№2а-919/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської міської ради про стягнення заборгованості з виплат
допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку та допомоги при народженні
дитини та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради в
якому просить визнати дії відповідача неправомірними по призначенню, нарахуванню і виплаті позивачці
слідуючих виплат: державної допомоги на ОСОБА_2, а саме: одноразова допомоги
при народженні дитини загальним розміром 8500 гривень і наступним порядком її
виплати - разово в сумі 3400 гривень і протягом наступних 12 місяців по 425
гривень; допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у розмірах: грудень 2007 року - 21,07 грн., січень 2008 року - 130,65 грн.,
лютий-квітень 2008 року - 130,64 грн.; державної допомоги на ОСОБА_3, а саме:
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах: за
квітень 2007 року - 123,05 грн., за травень 2007 року - 129,03 грн., за червень
2007 року - 129,03 грн., за липень 2007 року - 135,01 грн., за серпень 2007
року - 129,03 грн., за вересень 2007 року - 129,03 грн., за жовтень, листопад,
грудень 2007 року - 130,64 грн., за
січень 2008 року - 36,30 грн.; зобов'язати відповідача призначити позивачці,
відповідно до ст. 12 закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ від 21.11.1992 року, допомогу при народженні дитини у сумі кратній
22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини,
донки позивачці ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1народження у розмірі, який становить - 10622 грн. з подальшою
виплатою одноразової допомоги в сумі 4230 грн. і решту суми в розмірі 6392 грн.
протягом 12 місяців по 532,67 грн. щомісячно; стягнути з відповідача на користь
позивачці недоотриману суму одноразової виплати при народженні дитини (ОСОБА_2)
у розмірі 830,00 грн.; стягнути з відповідача заборгованість з виплат за період
з грудня 2007 року по квітень 2008 року включно суму недоотриманої допомоги при
народженні дитини на ОСОБА_2, в розмірі 538,35 грн.; зобов'язати відповідача
призначити позивачці, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку на ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з 01.01.2007
року у розмірах, який дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років
тобто з 01.04.2007 року по 01.10.2007 року - 463,00 грн. щомісячно, з
01.10.2007 року - 470,00 грн. щомісячно з наступним перерахунком при підвищенні
прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; стягнути з відповідача на
користь позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку (ОСОБА_2) за період грудень 2007 року по квітень 2008 року
у розмірі 2038,36 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачці
недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку (ОСОБА_3) за період квітень 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі
3021,19 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачці недоотриману суму
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (ОСОБА_3) за
період січень 2008 року у розмірі 489,70 грн.; стягнути з відповідача на
користь позивачці 3000,00 грн. моральної шкоди.

Постановою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22
липня 2008 року позовні вимоги задоволенні частково: визнані протиправними дії
відповідача щодо нарахування, призначення та виплати позивачці державної
допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за 2007 рік;
визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати
позивачці державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею
трирічного віку за січень 2008 року; стягнуто з відповідача на користь
позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку за 2007 рік: на дитинуОСОБА_2 у розмірі 448,93 грн., на
дитинуОСОБА_3 у розмірі 3021,90 грн.; стягнуто з відповідача на користь
позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 до
досягнення нею трирічного віку за січень 2008 року у розмірі 489,70 грн.;
стягнуто з бюджету міста Павлоград на користь позивачці судові витрати в
розмірі 39,61 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову
та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на
яку поширюється дія статті 13 Закону України №2811-ХІІ.

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного
Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних
положень Закону України №2811-ХІІ розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15
цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового
мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25
відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50
відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України
№2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України
№2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року
№489-V «Про державний бюджет України на 2007»
(надалі Закон №№489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України
№2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним
доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не
менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону
України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено,
що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Водночас, суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, в частині стягнення на користь позивачки суми недоотриманої
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за січень 2008
року у розмірі 489,70 грн. не зважив на те,
що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від
28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на 2008 рік дію частини 15 Закону №
2811-ХІІ в частині встановлення розміру
вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону
України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах
щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів,
як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності
нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття
рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших
нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити,
що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання
їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону
України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах
щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів,
як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності
нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття
рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших
нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити,
що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до
визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Щодо вимог позивачки визнати дії відповідача
неправомірними по призначенню,
нарахуванню і виплаті одноразової допомоги при народженні дитини ОСОБА_2
колегія суддів зазначає наступне. Згідно із ст. 12 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, яка діяла до набрання законної сили
Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», допомога при
народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата
допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» було встановлено наступне:

- абзац 2 частини 2 ст. 56 Закону: допомога при народженні дитини - у
розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні
дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними
частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- пункт 14 ст. 71 Закону: призупинити дію статті 12 «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

В той же час, рішенням Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 не було визнано неконституційним
положення абзацу 2 частини 2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», яким було встановлено одноразову виплату у розмірі 8500
гривень.

Таким чином, відповідачем була призначена
правомірно допомога при народженні дитини
у розмірі 8500 грн.

Щодо вимог позивачки призначити їй відповідно
до ст. 15 Закону № 2811-ХІІ допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з 01 березня 2008 року у розмірі - прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років щомісяця, з наступним підвищенням щомісяця
в зв'язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6
років, до закінчення строку передбаченої законом виплати колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного
судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з
адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи
інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами
розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду
немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою
підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав,
свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке
може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи
ні.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01
квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00
грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з липня 2007 року допомогу по догляду за
дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею
трирічного віку здійснював за липень 2007 року у розмірі 135,01 грн., за серпень, вересень 2007 року у розмірі 129,03
грн., за жовтень, листопад, грудень 2007
року у розмірі 130,64 грн.

Недоплачена сума
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за
2007 рік становить: за липень 463,00/31*24 - 135,01 = 223,44 грн., за
серпень, вересень (463,00 - 129,03)*2 = 667,94 грн., за жовтень, листопад,
грудень (470,00 - 130,64) * 3 = 1018,08 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги
по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за період з 09
липня по 31 грудня 2007 року становить
1909,46 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснював за січень 2008
року у розмірі 36,30 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачкою
недоотримана сума допомоги за дитиною ОСОБА_3 за січень 2008 року у розмірі
93,70 грн., оскільки статтею 12 Законом України N 107-VІ встановлено, що сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у
розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги
по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік та
січень 2008 року становить 1909,46 + 93,70 = 2003,16 грн.

Недоплачена сума допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2
до досягнення нею трирічного віку за грудень 2007 рік становить 470,00 - 21,07
= 448,93 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції припустився порушень вимог норм матеріального права, що
призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 198, 202, 207 КАС
України колегія суддів, -

п о с т а н о в и
л а:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради задовольнити
частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22 липня 2008 року у справі №2а-919/08 скасувати.

Визнати протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо нарахуванню,
призначення та виплати ОСОБА_1державної допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язати управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради донарахувати на користь
ОСОБА_1недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2 до досягнення
нею трирічного віку за грудень 2007 року
у розмірі 448,93 грн.

Зобов'язати управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради донарахувати на користь
ОСОБА_1недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за період з
09 липня 2007 року по січень 2008 у
розмірі 2003,16 грн.

Стягнути з бюджету міста Павлограда
Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 24,52 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19
листопада 2008 року.

Головуючий суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко