Справа № 22-а-1693/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Маслія В.І.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 5 червня 2007 року в адміністративній справі
№2-а-437/07 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного військового
комісаріату про визнання права на пенсійне забезпечення та перерахунок розміру
пенсії,

в с т а н о в и в :

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у
якому, посилаючись на порушення відповідачем норм пенсійного законодавства,
просила зобов'язати Київський міський військовий комісаріат здійснити перерахунок та
виплатити пенсію за минулий час, а саме:

- з 1 березня 2003 року з урахуванням
надбавки, передбаченої Указом Президента України №173 від 23.02.2002р.;

- з 1 червня 2003 року з урахуванням
надбавки, передбаченої Указом Президента України №389 від 05.05.2003р.;

- з 1 жовтня 1996 року по 30 листопада 2003 року з урахуванням премії, передбаченої Указом Президента
України №923 від 04.10.1996р., Постановою Кабінету Міністрів України №829 від
22.05.2000р.та Положенням, затвердженим наказом Міністра оборони України №75
від 05.03.2001р.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 5
червня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права з пенсійного забезпечення
військовослужбовців, просить скасувати зазначене судове рішення і прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення і
апеляційної скарги та, перевіривши доводи апеляції наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших осіб» N2262-XII від 9 квітня 1992 року (в
редакції, яка діяла на час запровадження зазначених вище додаткових видів
грошового забезпечення), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам…, обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців. При
цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою,
військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років,
надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку
і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року
N393 (в редакції, яка діяла на час запровадження зазначених вище додаткових
видів грошового забезпечення), пенсії обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу
років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки
за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Згідно положень ч. 3 ст. 43 Закону N2262-XII (в редакції Закону від 15
червня 2004 року N1769-IV «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 1 січня 2005
р. (надалі - Закон N1769-IV) особам офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, а також особам, які мають право на пенсію згідно із Законом
N2262-XII, та членам їхніх сімей пенсії нараховуються виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з
урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням,
відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених
законодавством.

Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 6
квітня 1998 р. N452, не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими
актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та підвищення, які теж є
щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і також мають
зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували
їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх запровадження.

Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону N 1769-IV особи,
яким раніше було призначено пенсії згідно із Законом N 2262-XII, з 1 січня 2005 року мають
право на перерахунок цих пенсій та виплату їм 50 % від суми перерахованої
пенсії, а з 1 січня 2006 року - 100 % цієї суми.

Згідно вимог ст.63 Закону N2262-XII та п.8 постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року N393 перерахунок раніше призначених пенсій
військовослужбовцям та особам, котрі мають право на пенсію згідно із цим
Законом, провадиться у зв'язку зі зміною (що сталася після звільнення їх зі
служби) розмірів грошового забезпечення, виходячи з якого обчислюються пенсії.

При збільшенні розміру окладів грошового утримання (посадового окладу й
окладу за військовим (спеціальним) званням) перерахунку підлягають як
відсоткова надбавка за вислугу років, так і інші додаткові види грошового
забезпечення, що враховувалися при обчисленні пенсії та розмір яких
визначається у відсотках від зазначених окладів грошового забезпечення (за
класність, роботу з таємними документами, умови служби тощо), у тому числі
після набуття чинності з 19 січня 2000 року постановою Кабінету Міністрів
України від 8 січня 2000 року N12 «Про внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року N393».

Отже, законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005 року, не було
передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із
запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право
на пенсію згідно із Законом N2262-XII, нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій.
Закон N1769-IV, який набув чинності 1 січня 2005 року, не має зворотної сили, а
тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після
звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
та премій за минулий час, тобто до 1 січня 2005 року, задоволенню не
підлягають.

З 1 січня 2006 року набув чинності Закон N2255-IV, яким передбачено зміну
редакції ч.3 ст.63 Закону N2262-XII і запроваджено новий порядок перерахунку
раніше призначених пенсій. Ним, зокрема, встановлено, що всі призначені
відповідно до Закону N2262-XII пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію згідно з цим
Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій
у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на такий перерахунок і провадиться у строки,
встановлені у ч.2 ст.51 Закону N 2262-XII.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та відповідні їм
правовідносини і, всупереч доводам апеляційної скарги, правильно застосував до
спірних правовідносин норми матеріального права, обґрунтовано відмовивши у
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 5 червня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-437/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
В.Маслій

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 29 ВЕРЕСНЯ 2008 РОКУ