Справа № 22а-354/07
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2007-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

інстанції суддя - Чернієнко С
Справа №22а-354/2007 р.
Доповідач суддя
Категорія № 23
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця 09 дня Судова
колегія Одеського апеляційного

адміністративного
суду

у складі:

головуючого -
Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Стас Л.В.

при секретарі -
Усенко С.М.

з участю:
представника Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції
Миколаївської області - ОСОБА_1; ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за
апеляційною скаргою Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції
Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 10 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області про
визнання нечинним податкового повідомлення,

ВСТАНОВИЛА:

13 березня 2007
року ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської області (далі Очаківської ОДПІ) про визнання
нечинним податкового повідомлення №/0 від 29 грудня 2006 року на суму
6 928 грн. 22 коп..

Обґрунтовуючи
свої вимоги, позивачка посилалася не те, у травні 2005 року нею прийнято
спадщину за заповітом, що залишилася після смерті її бабусі. Спадщина
складалася з права на земельну частку (пай) вартістю 46 174 грн. 38 коп. та
простих іменних акцій СГ ЗАТ "Колос" на суму 7 120 грн, про що вона
зазначила у декларації про доходи за 2005 рік, яку подала до Очаківської ОДПІ.

29 грудня 2006
року відповідачем їй, згідно пп."г" пп.4.2.2. ст. 4 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та
державними цільовими фондами" та відповідно до п.13.4 ст. 13 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб", визначено податкове
зобов'язання на суму 6 928 грн. 22 коп., виходячи з того, що право на земельну
частку (пай) є корпоративним правом і тому повинно оподатковуватися за ставкою,
передбаченою пп."в", пп.13.2.1, п. 13.2 ст. 13 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб".

Позивачка не
погоджується з визначенням земельної частки (паю) як корпоративного права та
вважає його рухомим майном.

Посилаючись на
наведене, і на підставі ст.ст. 6, 104-106 КАС України позивачка просила суд
визнати нечинним податкове повідомлення Очаківської ОДПІ №/0 від 29
грудня 2006 року на суму 6 928 грн. 22 коп.

В процесу
апеляційного провадження по справі з'ясовано, що позивачка ОСОБА_2.
зареєструвала шлюб та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка ОСОБА_3 .

Представник
відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що
сертифікат на право на земельну частку (пай), який успадкувала позивачка є
корпоративним правом, виходячи зі змісту ст.1 Указу Президента України №720 від
08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та зі змісту
ст. 17 ЗК України від 25 жовтня 2001 року.

Постановою
Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2007 року
адміністративний позов ОСОБА_2. до Очаківської ОДПІ - задоволений повністю.

Визнано нечинним
рішення Очаківської ОДПІ про визначення ОСОБА_2. податкового зобов'язання на
суму 6 928 гривень 22 копійки, яке викладене у податковому повідомленні
№/0 від 29 грудня 2006 року.

В апеляційній
скарзі Очаківської ОДПІ Миколаївської області ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм
матеріального права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Очаківської
ОДПІ Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга Очаківської ОДПІ Миколаївської області не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи
справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перевищив свої
повноваження, взявши на себе обов'язок з визначення податкового зобов'язання
позивачці в порядку передбаченому пп."г", пп.4.2.2 ст.4 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетними та державними цільовими фондами", хоча пп.5.2.5 п.5.2 ст.5,
п.6.1 ст.6 цього Закону передбачено, що податкове повідомлення надсилається
платнику податків у разі, коли сума податкового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, контролюючий орган, зобов'язаний самостійно визначити
суму податкового зобов'язання, якщо Законами, які регулюють питання
оподаткування, особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору
(обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Відповідно до п.
13.4, ст.13, пп."в", п.17.2, ст. 17 Закону України "Про податок
з доходів фізичних осіб" від особами, відповідальними за сплату
(перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину, і вони
мають подавати податкову декларацію та сплачувати податок з вказаного доходу.

Крім того, суд
першої інстанції виходив з того, що при визначенні податкового зобов'язання
відповідач неправильно визначив, як корпоративне право, право позивачки на
земельну частку (пай), та про те, що це право оподатковується як об'єкт
комерційного права, а тому не правильно визначив суму податкового зобов'язання,
нарахувавши податок за тринадцяти відсотковою ставкою податку на доходи фізичних
осіб.

Судова колегія
вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, пп."г", пп.4.2.2 ст.4
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетними та державними цільовими фондами", п. 13.4, ст.13,
пп."в", п.17.2, ст. 17 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб".

Судова колегія
вважає безпідставними та помилковими посилання апелянта на п. "в",
пп.13.2.1, п.13.2 ст. 13 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб", так як земельний пай не є об'єктом корпоративного права і,
відповідне не підлягає оподаткуванню як об'єкт комерційного права за правилами
п. "в", пп. 13.2.1, п.13.2 ст. 13 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб".

Враховуючи все
вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких
обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської
області залишити без задоволення, а постанову Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 10 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.