Справа № 22-а-11724/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Селезньова Т.В.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17
жовтня 2008 року справа
№ 22-а-11724/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Геращенка І.В.

суддів при секретарі за участю:
позивача відповідача

Арабей Т.Г., Малашкевича С.А.
Шептульовій С.В. не з'явився не з'явився

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську ради

на постанову

Артемівського районного суду м.
Луганська

від

09.09.2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-98/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради Головного
управління Державного казначейства в Луганській області

про

визнання дій неправомірними,
нарахування та сплату недоплаченої грошової допомоги інваліду війни за 2007,
2008 роки та щорічної допомоги учасникам ліквідації наслідків аварії ЧАЕС на
оздоровлення за 2003-2005, 2007 роки,-

В С Т А Н О В И Л А :

31.03.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську ради, ГУ ДК в Луганській області про
визнання дій першого відповідача неправомірними щодо нарахування та сплати
грошової допомоги інваліду війни за 2007, 2008 роки.

У додатковому позові ОСОБА_1 просив також визнати дії
першого відповідача неправомірними щодо нарахування та сплати щорічної допомоги
учасникам ліквідації наслідків аварії ЧАЕС на оздоровлення за 2003-2005, 2007
роки.

Постановою Артемівского районного суду м. Луганська від
09.09.2008 року позовОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі. Визнані
неправомірними оскаржувані дії першого відповідача, з якого стягнуто на користь
позивача заборгованість за зазначеними видами грошової допомоги.

Не погодившись з таким судовим рішенням, перший
відповідач подав апеляційну скаргу.

УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську ради посилається на
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а
саме: п. 2 ст. 4, п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу України, ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 29, ст.
62, ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, п. 20
розд. 2, ст. 58 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”,
Постанови Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року "Про
розміри разової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських переслідувань", п.п. "є" п. 1
Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005
року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 99 КАС України.

Вважає, що сплачуючи позивачу зазначені види допомоги у
розмірах зазначених в Постановах Кабінету Міністрів України, діяв у межах
повноважень та відповідно до діючого законодавства.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є інвалідом війни 2 групи та перебуває на обліку в УПСЗН
Артемівської районної у м. Луганську ради, при цьому розмір мінімальної пенсії
за віком за станом на 05 травня 2007 року складав - 410 грн. 06 коп. та на 05
травня 2008 року - 481 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
повинен був отримати від вказаного відповідача разову грошову допомогу в 2007
році у розмірі 3280 грн. 48 коп. (410 грн. 06 коп. х 8), але фактично позивач
отримав 360 грн., в 2008 році у розмірі 3848 грн. (481 грн. х 8), але фактично
позивач отримав 400 грн., а тому, відповідачем було недоплачено позивачеві суму щорічної разової
допомоги як інваліду війни 2 групи до 5 травня в 2007 році - 2920 грн. 48 коп.
(3280 грн. 48 коп. - 360 грн.) та в 2008 році - 3448 грн. (3848 грн. - 400
грн.).

Крім того, позивач перебуває на
обліку в УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську ради як особа, яка є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції
(надалі ЧАЕС), категорія 1, у зв'язку з
чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", передбачена щорічна допомога на оздоровлення першої та другої
категорії в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, інвалідам 2 групи -
п'ять мінімальні заробітні плати, при цьому розмір мінімальної заробітної плати
на момент виплати становив: з 1 січня 2003 році - 185 грн., з 1 грудня 2003
року - 205 грн., з 1 вересня 2004 року - 237 грн., з 1 січня 2005 року - 262
грн., з 1 квітня 2005 року - 290 грн., з 1 липня 2005 року - 310 грн., з 1
вересня 2005 року - 332 грн., з 1 січня 2006 року - 350 грн., з 1 липня 2006
року - 375 грн., з 1 грудня 2006 року - 400 грн., з 1 квітня 2007 року - 420
грн., з 1 липня 2007 року - 440 грн. та з 1 жовтня 2007 року - 460 грн.

В порушення зазначених
норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не
нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено: в листопаді 2003
року за 2003 рік - 26 грн. 70 коп., в березні 2004 року за 2004 рік - 26 грн.
70 коп., в березні 2005 року за 2005 рік - 26 грн. 70 коп.; в березні 2007 року
за 2007 рік - 120 грн.

Таким чином, суд першої
інстанції вирішив, що фактично за 2003, 2004, 2005, 2007 роки відповідачем було
недоплачено позивачеві сума щорічної разової допомоги у розмірі 5320 грн.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за необхідне її залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, знаходиться на обліку в УПСЗН
Артемівської районної у м. Луганську ради, у зв'язку з чим та відповідно до
вимог ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9
травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком.

Крім того, позивач знаходиться на обліку у зазначеного
відповідача як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській атомній електростанції (надалі
ЧАЕС), категорія 1, у зв'язку з чим користується також правами та
пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В 2007 році фактично позивач отримав від
відповідача - 360 грн., при цьому відповідач
керувався положеннями ст. ст. 29, 33 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”.

Положення пунктів 13, 29 статті 71 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, якими у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
( 3551-12 ) здійснювалася інвалідам 2 групи
у розмірі 360 грн. - визнано
неконституційним рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

У
2008 році позивач фактично отримав від відповідача - 400 грн., що було передбачено Постановою Кабінету
Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року "Про розміри грошової
допомоги, яка виплачується у 2008 році згідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань" та пунктом 20 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007
року, яким були внесені зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", у тому числу до ч. 5 ст. 13 цього Закону, яка передбачала щорічно до 5 травня інвалідам
війни виплату разової грошової допомоги у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в
межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний бюджет України.

Положення
пункту 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" рішенням Конституційного Суду України у справі
10-рп від 22.05.2008 року визнано неконституційним.

Тому неправомірність дій
відповідача про нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 360 грн. та протягом 2008 року в розмірі 400 грн.,
які встановлені вище приведеними нормами законів та постанов, а не в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, згідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", є очевидною.

Крім того, відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щорічна допомога на оздоровлення особам, віднесеним до першої і
другої категорії - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам 2 групи - п'ять
мінімальні заробітні плати.

Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення Управління керувалося постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - постанова № 836), якою розмір
такої допомоги встановлений для інвалідів 2 групи в 26 грн. 70 коп., а з 2005
року - постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року
"Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - постанова № 562), якою розмір
зазначеної допомоги інвалідам 2 групи встановлений в 120 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними
постановами №№ 836, 562 всупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір
щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для
інвалідів 2 групи - 26 грн. 70 коп. та з 2005р. для інвалідів 2 групи - 120
грн.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а не постанови №№
836, 562, згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту 2 Указу Президента
України "Про Єдиний державний реєстр нормативних актів" від
27.06.1996 року (зі змінами) стосовно преюдиції нормативних актів.

Конституція - Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому
колегія суддів приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої
інстанції вірно застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і
гарантій, які Держава надає громадянам.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 26 грн. 70 коп. за період 2003, 2004, 2005 роки та у
розмірі 120 грн. за 2007 рік, суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Разом з
тим, суд першої інстанції помилково визначив розмір суми, яка підлягає
стягненню з першого відповідача на користь позивача за зазначеним видом
допомоги, не врахувавши час, коли фактично була сплачена ця допомога, що
визначає розмір мінімальної заробітної плати.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що з УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську
ради за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути
недоотриману допомогу на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки, виходячи
із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати у сумі 5059 грн. 09
коп. (за 2003 рік - 185 грн. х 5 - 26 грн. 70 коп. = 898 грн. 30 коп.; за 2004
рік. - 205 грн. х 5 -26 грн. 70 коп. = 998 грн. 30 коп.; за 2005 рік - 262 грн.
х 5 - 26 грн. 70 коп. = 1283 грн. 30 коп.; за 2007 рік - 400 грн. х 5 - 120
грн. = 1880 грн.).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року
№ 256, якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь,
відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих
держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання
праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).
Таким чином, УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську є головним
розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного
бюджету.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону та приписів п.п.
1-3 Порядку використання коштів
Державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України №
936 від 20.09.2005 року у управління праці та соціального захисту населення з'явився обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
щодо, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Тому, звернення з позовними вимогами до управління праці
та соціального захисту населення щодо стягнення зазначених видів допомоги є
обґрунтованим.

Статтею 63 спеціального Закону фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Зазначене доводить, що Управління, як
розпорядник коштів Державного бюджету України, є належним відповідачем.

Щодо доводів апеляційної скарги про
незастосування судом першої інстанції ст. 99 КАС України, то вони не
заслуговують до уваги, оскільки у відповідності до ст. 268 ЦПК України позовна
давність не поширюється на вимоги по відшкодуванню шкоди, завданої каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров`я.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з
додержанням норм матеріального і процесуального права, але із помилковим
зазначенням розміру суми яка підлягає стягненню з УПСЗН Артемівської районної у
м. Луганську на користь позивача за рахунок Державного бюджету, а тому судове
рішення підлягає зміні у зазанченій частині.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 11, 21, 160,
184, 195, 196, пунктом 2 частини 1 статті 198, статтею 201, частиною 2 статті
205, статтями 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у м. Луганську ради на постанову Артемівського
районного суду м. Луганська від 09.09.2008 року у справі № 2-а-98/08 - залишити
без задоволення.

Постанову Артемівського районного суду м. Луганська від
09.09.2008 року у справі № 2-а-98/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради,
Головного управління Державного казначейства в Луганській області про визнання
дій неправомірними, нарахування та сплату недоплаченої грошової допомоги
інваліду війни за 2007, 2008 роки та щорічної допомоги учасникам ліквідації
наслідків аварії ЧАЕС на оздоровлення за 2003-2005, 2007 роки - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови після
слова "ради" вказати "за рахунок Державного бюджету".

В абзаці п'ятому резолютивної частини постанови після
слова "ради" вказати "за рахунок Державного бюджету",
замість "965 грн." вказати "898 грн. 30 коп.", замість
"1125 грн." вказати "998 грн. 30 коп.", замість "1250
грн." вказати "1283 грн. 30 коп.", замість "1980 грн."
вказати "1880 грн.", замість "5320 грн." вказати "5059
грн. 09 коп.".

В інший частині постанову Артемівського районного суду м.
Луганська від 09.09.2008 року у справі № 2-а-98/08 - залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили.

Головуючий:
І.В.Геращенко

Судді:
Т.Г.Арабей

С.А.Малашкевич