Справа № 22а-2539/08
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-2539/08 р. Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 50
Доповідач - Уханенко С.А. (№
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Уханенко С.А.

суддів - Сафронової С.В.,
Мірошниченко М.В.,

при секретарі: - Кочковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2007 року по справі №
2а-235/2007 року за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради, в якому просив стягнути
на його користь заборгованість по щорічній допомозі на оздоровлення, яка
передбачена ст. 48 Законом України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ, на отримання якої він має право, як
учасник ліквідації ЧАЕС ІІІ-ї категорії. Вказував, що відповідач по
справі у період з 2006-2007 р.р. не виплачував йому допомогу на оздоровлення в
повному обсязі, тобто в розмірі 3 мінімальних заробітних плат, у зв'язку з чим
і виникла заборгованість у сумі 2640
грн.

Постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області
від 30 жовтня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені в частині стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення в м. Павлограді Павлоградської міської
ради Дніпропетровської області на користь позивача недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1320 грн. в іншій частині позову
було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II-ї категорії, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 02.11.1992 року.

Відповідно статті ч. 7 ст. 48 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” № 796-ХІІ щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС ІII-ї категорії виплачується у розмірі трьох мінімальних
заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Із змісту ст.1 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
28.02.1991 р. № 796-ХІІ, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми
статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Доводи апеляційної скарги стосовно правильності
визначення позивачу розміру щорічної допомоги на оздоровлення, колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки
встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення допомоги за 2006 рік суд першої інстанції правильного виходив з того,
що дію абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону було зупинено на 2006
рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 року №
3235-IV, тому правові підстави для стягнення матеріальної допомоги за 2006 рік
з урахуванням розміру мінімальної зарплати відсутні.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
№ 6-рп 2007 року визнано, що п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», яким на період 2007 року зупинено дію ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» - визнано таким, що не відповідає Конституції України. З
дня ухвалення Конституційним судом України зазначеного рішення положення п.30 ст.71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік втратили чинність.

Враховуючи, що положення ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
на час звернення позивача з вимогою до відповідача про виплату недоплаченої
суми щорічної допомоги на оздоровлення та на час постановлення судом першої
інстанції рішення по данні справі - були чинними, то за висновками колегії
суддів при розрахунку позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення необхідно
керуватися положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
, а не положеннями Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

За таких обставин колегія суддів не знаходить
підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст.198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 30
жовтня 2007 року - залишити без змін.

Постанова суду може бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: С.В. Сафронова

М.В. Мірошниченко