Справа № 22-а-5618/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Кір'якова Н.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2008
року Справа
№ 22-а-5618/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І.,

при
секретареві Чуріковій Я.О.,

з участю
представника позивача ОСОБА_2

розглянула
апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого районного
суду м.Маріуполя від 31 березня 2008 року у справі №2-а-76/08 за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради про визнання недійсним, скасування рішення та
спонукання до поновлення на новий строк дії договору оренди земельної ділянки,
і

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 березня 2008 року
задоволений позов приватного підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради
про визнання недійсним, скасування рішення та спонукання до поновлення на новий
строк дії договору оренди земельної ділянки:
визнано таким, що не відповідає вимогам закону та скасовано рішення
Маріупольської міської ради №5/15-2786 від 23.10.2007р. «Про продовження
приватному підприємцю ОСОБА_1 строку оренди земельної ділянки для експлуатації
та обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр. Будівельників і б. Шевченка
в Жовтневому районі міста приватному підприємцю ОСОБА_1», зобов'язано
Маріупольську міську ради прийняти на черговій сесії рішення про продовження
приватному підприємцю ОСОБА_1 строку
договору оренди земельної ділянки площею 12,5мІ для експлуатації та
обслуговування торгівельного кіоску на перехресті пр. Будівельників і б.Шевченка в Жовтневому районі міста Маріуполя та
укласти з ним договір оренди вказаної земельної ділянки.

Відповідач не погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення місцевого суду скасувати через порушення норм матеріального
права, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача та позивач та в
судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні
заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити
без змін.

Колегія суддів
заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчила
матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги, перевірила юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідила правильність застосування судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права і дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачеві належить торгівельний кіоск, розташований в м.
Маріуполі Донецької області, на перехресті проспекту Будівельників та бульвару
Шевченко, на земельній ділянці, площею 12,5мІ, яка за договором оренди від
14.01.2003 року, укладеним між приватним підприємцем ОСОБА_1 та Маріупольської
міською радою (а.с.10-12) і знаходиться
в користуванні позивача

Відповідно до вимог п.2.2. договору оренди
спірної земельної ділянки (а.с.10)
орендатор по закінченню строку дії вказаного договору має переважне
право на поновлення договору на новий строк, про що зацікавлена сторона
зобов'язана повідомити іншу сторону про бажання щодо продовження дії договору
на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Відповідно до
договору оренди (а.с.10), він укладений
на п'ять років з 16.09.2002 року.

Встановлено, що 11.06.2007 року позивач
звернувся до відповідача з письмовою заявою про продовження строку дії
укладеного з ним договору оренди спірної земельної ділянки для експлуатації та обслуговування належного
йому кіоску.

23.10.2007 року Маріупольською міською
радою прийняте рішення №5/15-2786 «Про продовження приватному підприємцю
ОСОБА_1 строку оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування
торгівельного кіоску на перехресті пр. Будівельників та б. Шевченко в
Жовтневому районі міста», яким відмовлено в продовженні строку дії договору
оренди спірної земельної ділянки на підставі п.11.9 Правил забудови м.
Маріуполя.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про
оренду землі» визначено, що якщо орендатор продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, при відсутності письмових
заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії
договору оренди він підлягає поновленню на той же строк і на тих же самих
умовах, які передбачені договором. Відповідач, приймаючи рішення від 23.10.2007
року, вимог вказаного закону не врахував і порушив їх.

Суд першої інстанції прийшов до висновку,
що рішення відповідача від 23.10.2007 року
порушує ч.3 п.п.2.2., укладеного між сторонами договору оренди (а.с.10),
відповідно до якого умови вказаного договору зберігають свою дію у випадках,
коли після набуття ним чинності
законодавством встановлено інші правила, ніж передбачено договором. Тому суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку, що положення укладеного між
сторонами договору оренди від 14.01.2002р. мають пріоритетне право на поновлення договору оренди перед положеннями Правил забудови м.
Маріуполя, затвердженими рішенням Маріупольської міської ради №5/5-581 від
26.09.2006р., тобто після укладення договору оренди між сторонами.

В оскаржуваному рішенні Маріупольської
міської ради від 23.10.2007р. зазначено, що відмова в продовженні строку оренди
ґрунтується на п.11.9 Правил забудови міста Маріуполя, яким заборонено
установку нових та продовження договорів оренди земельних ділянок діючих
торгівельних кіосків на головних вулицях міста.
Відповідачем в підтвердження своїх доводів не було надано в якості
доказу вказані Правила забудови міста Маріуполя., затверджені 26.09.2006. При цьому відповідно рішенням
технічної комісії, акт 14/07 від 03.05.2007року про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми
до експлуатації, прийнято кіоск роздрібної торгівлі на перехресті пр. Будівельників
та б. Шевченко.

Акт вибору земельної ділянки для
проектування (а.с.81-84), складений комісією виконкому Маріупольської міської
ради на підставі заяви позивача про
продовження договору оренди земельної ділянки про те , що відповідно до п.11.9 Правил забудови міста
Маріуполя заборонена установка нових та продовження договору оренди земельних
ділянок діючих торгівельних кіосків на головних вулицях міста, незважаючи на
те, що він узгоджений з начальником Маріупольського міського управляння земельних
ресурсів та першим заступником міського голови
суд не може прийняти до уваги, оскільки в акті відсутні як дати складення цього акту (а.с.82), так і дати його узгодження та затвердження
(а.с.81), а саме, цей акт був підставою для прийняття оскаржуваного рішення
відповідача від 23.10.2007р.

У пункті 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Колегія суддів вважає, що відповідач при розгляді
спору не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і спір
вирішено з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 березня 2008 року у
справі №2-а-76/08 за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання недійсним,
скасування рішення та спонукання до поновлення на новий строк дії договору
оренди земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: