Справа № 22-а-602/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 квітня 2008 року м. Львів
Обрізко І.М. Онишкевича
Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого
суддів:
за участю секретаря - Фацієвича М.Р.
позивача -ОСОБА_1., його представника - ОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1 на
постанову Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2007 року по
адміністративній справі №2-а-319/07 за позовомОСОБА_1 до Тернопільського
обласного центру медико соціальної експертизи про зобов'язання вчинити дії та
стягнення моральної шкоди,-
ОСОБА_1. звернувся 15.05.2007 року в місцевий суд з позовом до
Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи про зобов'язання
видати заключення яке підтвердить йому статус інваліда війни та просить стягнути
Вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно не виконує рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 25.08.2004 року про встановлення факту
отримання ним в 1944 році поранення в бойових діях в складі діючої армії 13
резервного полку у період Великої Вітчизняної війни від вибухового
боєприпасу. Інші документи які б підтверджували його участь в бойових діях були
викрадені. Вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що йому
Постановою Тернопільського міськрайонного суду цієї ж області від 27 червня
2007 року в задоволенні позову відмовлено. Суд виходив з того, що жодного
документу з необхідних представити в МСЕК для визнання позивача інвалідом
війни, як це передбачено „Інструкцією про порядок встановлення причинного
зв'язку інвалідності у колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті”,
затвердженої МОЗ і МО України від 20.11.1992 року, він не представив.
Головуючий 1-ї інст. Костів О.З. Рядок статзвіту № 49 Тернопільський міськрайсуд цієї ж обл.
Справа №22-а-602/08 Доповідач
: Обрізко І.М. (22-а-3460/07)
зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу з якої із-за
порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків
суду обставинам справи просить його скасувати та задоволити позовні вимоги. В
подальшому позовні вимоги він зменшив, відмовившись від стягнення моральної
шкоди. В обґрунтування скарги покликається окрім на обставини викладені в
позовній заяві й на те, що копія висновку Українського державного
науково-дослідницького інституту реабілітації інвалідів м. Вінниця від 18.03.1980
року за №797, що була покладена в основу оспорюваного рішення, немає братись до уваги бо належним
чином незавірена, а слід дослідити дублікат полкової довідки за №19, що є
найважливішим доказом на його думку по справі.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників
розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її відхилити.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 31.10.1980 року на підставі
висновку Українського державного науково-дослідного інституту реабілітації
інвалідів, м.Вінниця, від 18.03.1980 року за №797, оригінал якої оглянуто в
ході апеляційного розгляду, ОСОБА_1. вперше був визнаний Тернопільською
обласною МСЕК інвалідом Ш групи від загального захворювання внаслідок
поширеного остеохондрозу. В подальшому, 27.10.2004 року відповідно до наявної
патології, вікових змін та
недостатнього рівна соціальної захищеності, йому встановлено І групу
інвалідності від загального захворювання.
У 2004 році під час огляду в обласній МСЕК № 1 позивач звернувся із
питанням визнати його інвалідом війни.
Відповідно до „Інструкції про порядок встановлення причинного зв'язку
інвалідності у колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті”, затвердженої
МОЗ і МО України від 20.11.1992 року, медико - соціальні експертні комісії
приймають рішення про визнання особи інвалідом війни на підставі військово -
облікових документів про участь в бойових діях та військово - медичних
документів, в тому числі свідоцтва про хворобу, довідки по формі № 16,
постанови ВЛК, довідки військово - медичних установ та ін. Жодного з
перелічених документів позивач не надав.
Один із доказів на, що він покликається це дублікат полкової довідки №19,
що не замінює вище вказані документи та в оригіналі така відсутня.
Разом з тим, в матеріалах справи мається довідка Тернопільського
райвійськкомісаріату від 19.10.2004 року за №4/72, що ОСОБА_1. проходив службу
в Армії з 06.05.1950 по 06.11.1953 рік та участі в бойових діях не приймав.
Відповідно до Закону України „Про внесення змін до ст.7 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 15.05.2003 року,
інвалідам від загального захворювання при поданні підтверджуючого документу про
участь в бойових діях, органами праці та соціального захисту населення
надається статус інваліда війни. В зв'язку з цим та з врахуванням рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 25.08.2004 року, яким встановлено факт
отримання позивачем в 1944 році поранення в районі бойових дій в складі діючої
армії 13 резервного полку у період Великої Вітчизняної війни від вибухового
боєприпасу, управління праці та соціального захисту населення Тернопільської
райдержадміністрації 08.07.2005 року видало позивачу посвідчення інваліда І
групи Великої Вітчизняної війни.
З огляду на наведене місцевий суд прийшов до вірної позиції, що зі сторони
відповідача будь-яких неправомірних дій чи бездіяльність відсутні.
Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються
і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду
обставинам справи.
Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів ,-
скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2007
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного
місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
Обрізко І.М.

судді колегії :
Онишкевич Т.В.

Улицький
В.З.

Повний текст ухвали виготовлений

та підписаний
24.04.2008 року.