Справа № 22а-2024/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 2024/08
Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку-48
Бондаренко В.М. (справа № 2а-218/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю.,

суддів - Уханенка С.А., Сафронової С.В.,

при секретарі - Соболь Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Енергодарської міської ради

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 16 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, до управління праці та
соціального захисту населення в м. Павлограді Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, про стягнення коштів на оздоровлення, -

в с т а н о в и
л а :

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
управління праці та соціального захисту населення в м. Павлограді
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про стягнення недоплачених коштів на оздоровлення за 2007
рік у розмірі 2100 грн. Посилався на те, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, у зв'язку з чим
користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для
цієї категорії осіб, а тому, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від
28.02.1991 року №796-ХІІ, йому передбачені щорічні виплати на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте, відповідачем, всупереч вимогам
Конституції України та Закону України №796-ХІІ, було виплачено на користь
позивача, значно занижені суми компенсації на оздоровлення без врахування
встановленого на території України розміру мінімальної заробітної плати.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 16 жовтня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, на його
користь з відповідача стягнуто недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за
2007 рік - 2100 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову районного суду, оскільки вона винесена з
порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив, що
відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, виплачується щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому
розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Суд вірно зазначив, що виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативно-правовими актами, при
вирішенні даного спору необхідно застосовувати саме норми Закону, а не
постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України
, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ
, щорічна допомога учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (аб.7 ч. 4
ст. 48 Закону № 796-ХIІ ).

Згідно ст. 76 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" встановлений з
1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400
гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень
та з 1 жовтня
2007 року - 460 гривень. З цього ж закону не вбачається будь-яких обмежень щодо
можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою
реалізації норми статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України.

Щодо положень Закону України "Про Держаний бюджет
України на 2007 рік", якими було зупинено в 2007 році дію ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», то в цьому випадку суд першої інстанції вірно
застосував висновки рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007
року, яким вищезазначені положення Закону України "Про Держаний бюджет
України на 2007 рік" були визнані неконституційними та нечинними.

За таких обставин
та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796-ХІІ, відповідач повинен був виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2007 рік:

440
грн. х 5 = 2200 грн.

2200
грн. - 100 грн. (сума виплаченої допомоги за 2007 рік) = 2100 грн.

Ці висновки є правильними та
обґрунтованими, тому в цій частині постанову необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до намагань обґрунтувати порушення прав
позивача відсутністю належних коштів для виконання вимог Закону та рішення
Конституційного Суду України, що не може бути прийнято до уваги, оскільки
правові висновки та обґрунтування недопустимості порушень з боку уряду чи
парламенту держави при розробці та затверджені щорічного бюджету в частині
соціальних гарантій та виплат по відшкодуванню завданої шкоди здоров'ю
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи мають преюдиціальне
значення як для судів, так і службовців, установ, підприємств та державних
органів.

Крім того,
постанова суду в частині стягнення з відповідача витрат з
інформаційно-технічного забезпечення підлягає скасуванню як безпідставно
стягнута, оскільки нормами КАС України зазначені витрати не передбачені.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку
що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, постанова суду
підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача витрат з інформаційно-технічного
забезпечення.

Керуючись ст.202 КАС України,
колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення в м. Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
16 жовтня 2007 року в частині стягнення
з управління праці та соціального захисту населення в м. Павлограді
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь державного
бюджету витрат на інформаційно технічне забезпечення в сумі 1 (одна) грн. 50
коп. - скасувати.

В іншій частині - постанову залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий: Поплавський В.Ю.

Судді: Уханенко С.А.

Сафронова
С.В.