Справа № 22-а-4012/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Ковальов
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2008 року Справа
№ 22-а-4012/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.

суддів: Сіваченка
І.В.

Дяченко С.П.,

при секретареві Білоус К.І.,

за участю прокурора Цупки О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Козюбердіна С.С.

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2
на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 15 січня 2008р. у
справі № 2-а-111/07(2-а-30/08) за позовом військового прокурора Луганського
гарнізону в інтересах позивача ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити виплату
грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 8160,23 грн., і

В С Т А Н О В И Л А :

Представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 15
січня 2008р, ухвалену у справі за позовом військового прокурора Луганського
гарнізону в інтересах позивача ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити виплату
грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 8160,23 грн., в
якій просить постанову суду скасувати, оскільки судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 15
січня 2008р., ухваленою у
зазначеній справі, позов залишений без
задоволення як необґрунтований.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
доводи апеляційної скарги, в якій, зокрема, зазначено, що поняття звільнення з
військової служби «в зв'язку з закінченням строку контракту» є тотожним загальному поняттю звільнення з
військової служби «за вислугою років», яке було визначене в п.2 ст.15 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей» і це підтверджується тим, що в подальшому до вказаної статті Закону
03.11.2006 року були внесені зміни, які
уточнюють формулювання «за вислугою років» формулюванням «в зв'язку з
закінченням строку контракту».

Військовий
прокурор Цупка О.В. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував
проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін.
Зауважив, що на момент звільнення
позивача п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» не було передбачено виплату грошової
допомоги при звільненні військовослужбовця
після закінчення строку контракту.

Судом першої
інстанції при розгляді справи встановлено, що позивач, ОСОБА_2
з 3 вересня 2002 року проходив військову /публічну/ службу за контрактом
у військовій частині 3035 м.Луганська строком на 3 роки, з 12.11.2002 року до
12.11.2005 року старшим прапорщиком, що підтверджується документально і сторони
цього не оспорювали.

Наказом командира військової частини 3035 від 30.12.2005 року №272 ОСОБА_2 звільнено з
військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом 63"а"
/після закінчення строку контракту/ та виключено з списків особового складу і
усіх видів забезпечення. При звільненні позивач отримав всі необхідні грошові
суми, які не оспорюються.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачеві при звільнені з військової
служби не була виплачена грошова допомога,
встановлена аб.1 п.2 ст.15
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби ,а саме,
за 13 років у розмірі - 8 160, 23 грн. відповідно до розрахунку, наданому суду
при збільшенні позовних вимог.

Суд заслухав доповідь
судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали
справи, вивчив доводи апеляційної скарги і дійшов до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи, зокрема, щодо перебування
позивача на публічній службі, строків проходження служби. ОСОБА_2 з 3 вересня
2002 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині 3035
м.Луганська строком на 3 роки, з 12.11.2002 року до 12.11.2005 року старшим
прапорщиком. Наказом командира військової частини 3035 від 30.12.2005 року №272 він був звільнений з
військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом 63"а"
/після закінчення строку контракту/ і був виключений із списків особового
складу та усіх видів забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача не виплаченої грошової допомоги
при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби, а саме, за 13 років, у сумі 8 160, 23 грн. на підставі ч.1 п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за необгрунтованістю,
оскільки на день звільнення
вищезазначений Закон діяв у іншій редакції і тому дія абзацу 1 пункту 2
статті 15 цього Закону в редакції від
03.11.2006 року не може бути застосована при вирішенні даного позову.

Станом на 30.12.2006 року
абзац 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. діяв в наступній редакції:
«Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, при звільненні
з військової служби за вислугою
строку служби, віком, станом здоров'я, у зв'язку зі
скороченням штатів або з організаційними
заходами в разі неможливості використання на службі виплачується грошова
допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби».

До абзацу 1 пункту 2 статті 15 вищезазначеного Закону
були внесені зміни Законом №328-V (328-16) від 03.11.2006р. і в новій редакції вказаний
абзац набрав чинності з 01.01.2007року, яким встановлено, що
військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які
звільняються з військової служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку зі скороченням штатів або з проведенням
організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв'язку з
систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справа, яким
дана правильна правова оцінка, рішення суду ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 15
січня 2008р. у справі за позовом військового прокурора Луганського гарнізону в
інтересах позивача ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити виплату грошової допомоги
при звільненні з військової служби у розмірі 8160,23 грн. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: