Справа № 22-а-5090/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Любашевського В.П.,

при секретарі
судового засідання - Каблаку Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова

на постанову Господарського суду Львівської
області від 03 грудня 2007 року у справі

за позовом Управління пенсійного фонду
України у Франківському районі міста Львова

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Франківському районі міста
Львова

про спонукання вчинити дії, -

В С Т А
Н О В И Л А:

15
листопада 2007 року позивач звернувся до господарського суду Львівської області
з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Франківському районі міста Львова про спонукання до вчинення дій. З
адміністративного позову вбачається, що відповідачем при складанні акту
щомісячної звірки за липень 2007 року виключено із загального списку осіб на
відшкодування пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Цим особам не враховано суми витрат на виплату пенсії,
оскільки нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Постановою
господарського суду Львівської області від 03 грудня 2007 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає
її незаконною та необґрунтованою, просить постанову скасувати та прийняти нову,
якою позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

При
цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з
ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На
підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У
відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно статті 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері
пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 3 цієї Угоди
встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення
за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Тобто, страховиком, який
має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного
випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати
такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Судом першої інстанції правильно
встановлено і доведено в судовому засіданні, що Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та Професійних
захворювань України Пенсійного фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4, не врегульовує спірних відносин,
які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів
звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Такою є і практика Верховного
Суду України, який в аналогічній справі
№ 21-897, у постанові від 20 березня 2007 року вказав на те, що у разі незгоди
на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків
вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

За таких обставин, висновки суду
першої інстанції є правильними, доводи апеляційної скарги не спростовують їх.

Відповідно
до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова
залишити без задоволення.

Постанову
Господарського суду Львівської області від 03 грудня 2007 року у справі за
позовом Управління пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Франківському районі міста Львова про
спонукання вчинити дії - залишити без змін.

Дана
ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
В.П.
Любашевський