Справа № 22-а-10353/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гайдар А.В.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 жовтня 2008 року справа
№ 22-а-10353/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі позивача

Шаптала Н.К., Дяченко С.П. Денисенко К.С.
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Вугледарського управління праці та
соціального захисту населення Вугледарської міської ради Донецької області

на постанову

Вугледарського міського суду Донецької
області

від

06 серпня 2008 року

у справі

№ 2-а-28/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Вугледарського управління праці та
соціального захисту населення Вугледарської міської ради Донецької області

про

стягнення недоплаченої щорічної допомоги до
5 травня, -

В С Т А
Н О В И Л А :

07.07.2008 року позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою
Вугледарського міського суду Донецької області від 06
серпня 2008 року позов задоволено.

Суд першої інстанції при розгляді
справи встановив, що позивач є інвалідом війни другої групи та перебуває на
обліку у відповідача, тому у відповідності до ч.5 статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну
грошову допомогу до 5 травня у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права.

В судовому засіданні позивач
заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача до
апеляційного суду не з`явився.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу частково обґрунтованою, а
постанову суду такою, що підлягає зміні з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що позивач є
інвалідом війни першої групи, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч.5 ст. 13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від відповідача в 2008
році - 500 грн.

Положення
п.п. «б» п.п. 2 пункту 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”,
згідно якого розмір допомоги до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет
України" визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України
від № 10-рп від 22.05.2008 року.

Крім того, згідно з ч.1
ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”
розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на
01.04.2008 року мінімальний розмір пенсії за віком становив 481 гривню.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про
нарахування позивачу щорічної грошової
допомоги до 9 травня протягом 2008 року в розмірі 500 гривень, встановлених
Законом України “Про Державний бюджет на 2008 рік”, згідно ч.1 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від
09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є очевидною.

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно
ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім
того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів,
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод».

Проте, суд першої інстанції допустився помилки при
нарахуванні допомоги у розмірі 4358,10 гривень (482 х 10) + 1% - 500),
вважаючи, що при визначенні мінімального розміру пенсії він повинен
збільшуватися на один відсоток. Таке положення містилось в Законі України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, проте відсутнє в законодавстві щодо 2008
року. В цій частини постанова суду підлягає зміні.

Тобто на користь позивача підлягає стягненню допомога до 5 травня у сумі
4310 гривень (481 х 10 - 500).

Керуючись ст.ст. 195-196, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 201, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П
О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Вугледарського управління праці та соціального
захисту населення Вугледарської міської ради Донецької області - задовольнити частково.

Постанову
Вугледарського міського суду Донецької області від 06
серпня 2008 року у справі № 2-а-28/08 за позовом ОСОБА_1 до Вугледарського
управління праці та соціального захисту населення Вугледарської міської ради
Донецької області «про стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня» - змінити.

У
третьому абзаці резолютивної частини постанови слова «…у розмірі 4358 (чотири
тисячі триста п'ятдесят вісім) гривень 10 коп…» замінити на «…у розмірі 4310
(чотири тисячі триста десять) гривень…».

В решті
постанову Вугледарського міського суду Донецької
області від 06 серпня 2008 року у справі № 2-а-28/08 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: