Справа № 22а-27097/08
Суддя: Денісов А.О.
Дата ухвалення: 2008-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2008 року м.
Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Денісова А.О.

Суддів: Бабенка К.А.

Попович
О.В.

при секретарі Поліщук О.
І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Шевченківський районного суду м. Києва у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи на стороні відповідача ТОВ
„ІНФОРМАЦІЯ_1” та приватне підприємство „ІНФОРМАЦІЯ_2”, про визнання незаконним
та скасування рішення Київської міської ради,

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківський районного суду м. Києва
від 23.01.2008 р. в задоволенні позову відмовлено. Суд визнав, що оскаржуване
рішення відповідає вимогам Земельного кодексу України, ЗУ „Про планування і
забудову територій”, ЗУ „Про основи містобудування”, Порядку набуття права на
землю юридичними особами та громадянами в м. Києві, затвердженого рішенням
сесії Київської міської ради від 14.03.2002 р. N 313/1747, а також, що
оспорюване рішення не порушує прав позивачки.

На вказану постанову ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просила її
скасувати та ухвалити нову про задоволення позову та скасування рішення
Київської міської ради „Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення
права користування землею” № 31-11/905 від 25.09.2003 р., оскільки воно
ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Київської міської ради № 31-11/905 від 25.09.2003р. затверджено
проект відведення земельної ділянки ТОВ „ІНФОРМАЦІЯ_1” для будівництва,
експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу на АДРЕСА_1 та надано
земельну ділянку загальною площею 0,22 га за вказаною адресою.

В червні 2007 р. ОСОБА_1. звернулася до суду із позов про скасування
зазначеного рішення Київради, посилаючись на його невідповідність ЗК України,
ЗУ „Про основи містобудування” та інших законодавчих актів. Зазначала, що
відведення земельної ділянки та будівництво на ній житлово-будівельного
комплексу порушує її права власника квартири, оскільки зміниться інсоляція
квартири, втратиться її привабливість, зменшиться ринкова вартість.

Відповідно до
ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Судом першої
інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачка не
є користувачем земельної ділянки суміжною із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 і
не має переважного права на її отримання в користування. Відповідно до п.8.4 договору оренди земельної
ділянки від 13.08.2004р. орендар ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» зобов'язано
забезпечити вільний доступ до прокладання нових, ремонту та експлуатації
існуючих інженерних мереж і споруд, розміщених у межах земельної ділянки, та
забезпечити проїзд до житлових будинків №№ 41 та 41-а на вул. Гоголівській.
Жодних доказів порушення з боку ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» вказаних вимог договору
апелянт не надала. Позивачка взагалі не надала доказів на підтвердження того, що
її права, свободи та інтереси як власника квартири № 7, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_2, порушуються у зв'язку з
будівництвом по АДРЕСА_1. Як вбачається з матеріалів справи, будинок на вул. АДРЕСА_2, власником квартири №
7 в якому є позивачка, безпосередньо не прилягає до об'єкту будівництва на
земельній ділянці по АДРЕСА_1. Безпідставними є і твердження апелянта, що
відведення земельної ділянки ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» порушує її право власності на
житло через зниження ринкової вартості квартири, а також, що в результаті будівельних робіт значно
погіршиться можливість використання її житла за основним призначенням.

Суд першої
інстанції також дійшов обґрунтованого висновку, що при прийнятті оспорюваного
рішення були враховані громадські інтереси, що підтверджується протоколом
погоджувальних зборів з питань будівництва будинку по АДРЕСА_1, від
02.02.2006р. та протоколом від 14.07.2006р., а також угодою про врахування
громадських інтересів при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1, від
22.03.2006р. Перед початком будівництва в лютому 2006 року мешканці прилеглих
будинків, зокрема, буд.АДРЕСА_1 який безпосередньо прилягає до будівництва,
взяли участь у погоджувальних зборах сторін з приводу будівництва
житлово-офісного комплексу по АДРЕСА_1. 22.03.2006 року між ЖБК «Здоров'я» та
ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2» укладена угода про врахування громадських інтересів при
будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідно до якої забудовник ПП
«ІНФОРМАЦІЯ_2» зобов'язується оплатити
проведення незалежної експертизи проекту будівництва та врахувати її висновки при
здійсненні будівництва.

Посилання
апелянта на незастосування судом першої інстанції Державних санітарних правил
планування та забудови населених пунктів, затверджених Наказом міністерства
охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996 р., спростовується висновком на
проект будівництва № 349 від 02.06.2003 р., яким проект відведення земельної
ділянки ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» був погоджений з Київською міською
санепідемстанцією. Зважаючи на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність посилань
позивачки на порушення при прийнятті оспорюваного рішення вимог ч.1 ст.27
Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», п.4.1, 4.5,
4.6 Державних санітарних правил будування та забудови населених пунктів.

Рішення Київської міської ради № 31-11/905 від 25.09.2003 р. прийняте з
дотриманням вимог ст.9 Земельного кодексу України та порядку надання земельних
ділянок в оренду, передбачених ст.ст.116,123,124,186 Земельного кодексу
України, а також п.п. 2.1-2.13 Порядку набуття права на землю юридичними
особами та громадянами в м. Києві, затвердженого рішенням сесії Київської
міської ради від 14 березня 2002 року N 313/1747.

Твердження
апелянта, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи і розглянув
її при відсутності всіх доказів не грунтується на матеріалах справи. Відповідно
до ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази
за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
Частина 1 ст.71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такі докази із
свого боку відповідач надав.

Посилання
апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.138-140 КАС України
суд позбавив її представників можливості надати пояснення та поставити питання
представнику третіх осіб не відповідають дійсним обставинам справи. Під час
розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання. Особи, які беруть
участь у справі, мають право ознайомитися із технічним записом та журналом
судового засідання і протягом семи днів з
дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти
або неправильності (ч.1 ст.43 КАС України). З матеріалів справи вбачається, що
такі зауваження не подавалися. Представники позивача надали суду власні
пояснення по суті заявлених вимог.

Рішення Київради
№ 31-11/905 від 25.09.2003 р. є актом індивідуальної дії і стосується
визначеного кола осіб. Воно не стосується прав, свобод чи інтересів позивачки,
а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав
для задоволення адміністративного позову.

На підставі
наведеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАСУ, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні
апеляційної скарги відмовити, а постанову Шевченківський районного суду м.
Києва від 23.01.2008 р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАСУ.

Головуючий суддя: Судді: