Справа № 22-а-17282/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Заставенко М.О.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

Іменем України

«11» грудня 2008 року справа № 22-а-17282/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Старосуда
М.І.

суддів при секретарі за участю представника
відповідача

Ханової
Р.Ф., Василенко Л.А. Чуріковій Я.О.
Спутницької Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну
скаргу

управління праці та соціального захисту
населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради

на постанову

Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької області

від

29
жовтня 2008 року

по справі

№
2-а-66/08 /суддя Заставенко М.О./

за позовом

ОСОБА_1

до

управління
праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської ради

про

стягнення
недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся до Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області
з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради про
стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки у розмірі
5250 гривень.

Постановою
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 29 жовтня 2008 року у справі № 2-а-66/08
позов задоволено частково, в наслідок
чого, стягнуто з управління праці та
соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації
Макіївської міської ради з реєстраційного рахунку № 1513 КПК 2501250,
зареєстрованого в управлінні Державного казначейства у м. Макіївці Донецької
області на користь ОСОБА_1 суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за
2007-2008 роки у розмірі 4925 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять п'ять) гривень.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

Позивач має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, а також є інвалідом ІІ групи і має право на
користування компенсаціями та пільгами передбаченими Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і перебуває на обліку управління праці та соціального захисту
населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради.

Щорічна
компенсація на оздоровлення у 2007 - 2008 роках ОСОБА_1. не виплачувалась.

Колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, передбачена щорічна допомога на оздоровлення,
зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять
мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної
плати встановлюється на момент виплати. Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.10.2007 року складає 460 гривень, згідно з Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» розмір мінімальної заробітної плати станом на
01.04.2008 року складає 525 грн.

В порушення зазначених норм
відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і
не сплачена.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач повинен був отримати
від відповідача разову грошову допомогу у такому розмірі за 2007 рік - (460 грн. х
5) = 2300 грн.,
за 2008 рік - (525 х 5) = 2625 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Відповідно
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63
Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення
сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання
громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
населення.

Таким
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога на
оздоровлення особам, зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних
заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати
встановлюється на момент виплати.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2008 рік, а не вказані
Постанови КМУ.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись
ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської
районної адміністрації Макіївської міської ради на постанову
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 29 жовтня 2008 року у справі № 2-а-66/08 -
залишити без задоволення.

Постанову
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 29 жовтня 2008 року у справі № 2-а-66/08 -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді