Справа № 22а-149/07
Суддя: Гальонкін С.А.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а- 149/ 2007 року Головуючий по 1-й інстанції:
Чернюк В.Д. Суддя-доповідач: Гальонкін С. А..
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця 25 дня м.
Полтава

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого: Гальонкіна С. А.

Суддів: Буленка
О.О., Корнієнка В.І.

при
секретарі: Коротун
І. В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області

від 15 лютого 2007 року

по
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Миргородської районної державної адміністрації про визнання
дій незаконними, встановлення статусу інваліда війни та відшкодування моральної
шкоди.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду , -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 лютого 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.

Не
погодившись з вказаною постановою позивачем подано апеляційну скаргу в якій
постанову суду вважає незаконною, винесену з порушення

2

норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та
ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви скарги
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачає.

Відповідно
до вимог ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом
вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що в 1986 році позивач
працював на посаді водія у Миргородському спеціалізованому автотранспортному
підприємстві 1605 Полтавського
виробничого транспортного об'єднання «Полтавагропромтранс» .

Згідно
наказу № 69-х від
05 .05.1986 року
ОСОБА_1 було відряджено до Чорнобильської АЕС з 2.05.1986 року для надання допомоги постраждалим ( а.с. 16)

Відповідно
до посвідчення про відрядження позивач приймав участь у ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 6 днів, з 2.05.1986 року по 7.05.1986 року (а.с. 65).

В 1991 році ОСОБА_1
отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

В 1997 році позивачеві
встановлено третю групу інвалідності з наданням посвідчення постраждалого
внаслідок аварії на ЧАЕС.

1.09.1998 року ОСОБА_1
встановлено другу групу інвалідності в зв'язку з захворюванням пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно
до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать
також інваліди з числа осіб залучених до складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Згідно
роз'яснення Департаменту державної політики у справах інвалідів та людей
похилого віку для встановлення громадянам статусу інваліда війни згідно Закону
України « Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», необхідне документальне
підтвердження залучення особи до складу формувань цивільної оборони. Цей
документ має містити данні про таке залучення з посиланням на наказ чи
розпорядження штабу цивільної оборони та інформацію про роботу, яку виконував
громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 71)

Статтею 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується
її вимога та заперечення.

3

Як вбачається з
матеріалів справи в судове засіданні першої інстанції позивачем не надано суду
будь-яких доказів ( наказу
чи розпорядження штабу Цивільної оборони) щодо залучення до участі у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони Миргородського
спеціалізованого автотранспортного підприємства -1605 Полтавського виробничого транспортного об'єднання
«Полтаваагропромтранс» ,
а тому суд вирішив питання на підставі наявних доказів.

Встановивши
такі обставини по справі суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні позову, оскільки в діях Управління праці та соціального захисту
населення Миргородської районної державної адміністрації відсутні порушення
прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи
викладене колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для скасування
постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 лютого 2007 року не
вбачається.

Керуючись ст.
ст. 195, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
одного місяця до Вищого Адміністративного Суду України шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.