Справа № 22-а-14032/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Дорошенко В.Г. Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2008 року справа №
22-а-14032/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого
судді

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі представника позивача

Дяченко С.П., Нікуліна О.А.
Денисенко К.С. Воловод Р.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної у м. Донецьку ради

на постанову

Кіровського районного суду м. Донецька

від

22 вересня 2008 року

по справі

№ 2-а-38/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної у м. Донецьку ради

про

зобов'язання вчинити дії, стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

31.03.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Кіровського
районного суду м. Донецька від 22 вересня 2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної у м. Донецьку ради про стягнення грошових
сум на оздоровлення за 2004-2007 роки було задоволено частково, а саме
задоволено за 2004-2005 та 2007 роки, стягнуто допомогу у розмірі 5243 гривні
30 коп.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії і є інвалідом ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на
обліку у відповідача, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент
виплати становив:

- у 2004 році - 310 грн.;

- у 2005 році
- 332 грн.;

- у 2007 році
- 460 грн.

В порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога
у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано
та сплачено:

- за 2004 рік - 26,70 грн.;

- за 2005 рік - 120 грн.;

- в 2007 році
-120 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
щорічно повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу у таких
розмірах:

за 2004 рік - (310 гривень х 5) - 26,70гривень = 1523,30
гривень;

за 2005 рік - (332 гривень х 5) - 120 гривень = 1540
гривень;

за 2007 рік - (460 гривень х 5) - 120 гривень = 2180
гривень.

Тобто судом було встановлено, що фактично за 2004-2005 та
2007 роки відповідачем було недоплачено позивачеві сума щорічної разової
допомоги у розмірі 5243, 30 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплати, керуючись Постановами КМУ № 836 від 26.07.1996 р. «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та № 562
від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі,
до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії і є інвалідом ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

За 2004 рік Управління виплатило щорічну допомогу на
оздоровлення частково - у розмірі 26,70 грн., установлені постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі -
постанова №836), за 2005 та 2007 роки - по 120 грн., встановлені Постановою КМУ
№ 562 від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова №562).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами № 836 та № 562 усупереч Закону №
796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно
до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення
виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі
й, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії ІНФОРМАЦІЯ_1 - 26,70 гривень та 120 гривень (за грошовою реформою
1996 року).

З моменту прийняття постанови № 836 встановлені нею
розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними на 2004-2007
роки, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір
мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет
Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то
виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними
актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону №
796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати
на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а не постанови № 836 та № 562.

Положення пункту 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати -абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними рішенням Конституційного
Суду України від № 6-рп від 09.07.2007 р.

Тобто, дії відповідача в частині виплати позивачу
грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 26,70 за 2004 рік та по 120 грн. за
2005 та 2007 роки суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними.

Тобто, суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку ради -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного
суду м. Донецька від 22 вересня 2008 року у справі № 2-а-38/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської
районної у м. Донецьку ради «про оскарження дій, зобов'язання вчинити дії» -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили.

Головуючий:

Судді: