Справа № 22-а-6235/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Каліуш О.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

«01» липня 2008 року справа № 22-а-6235/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Горбенко К.П.

Старосуда М.І.

при
секретарі судового засідання
Чуріковій Я.О.

за
участю:

позивача:
ОСОБА_1

представника від відповідача: не з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Микитівського
Управління праці і соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області

на
постанову Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області

від по
адміністративній справі

14 квітня 2008 року № 2а-49/08
( суддя Каліуш О.В.)

за
позовом

ОСОБА_1

до

Микитівського Управління праці і соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області

про

визнання неправомірними дій Микитівського Управління
праці і соціального захисту населення Горлівської міської ради донецької
області щодо відмови в перерахунку суми щорічної допомоги за 2005-2007 роки,
стягнення недоотриманої суми допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької
області з позовною заявою до Микитівського Управління праці і соціального
захисту населення Горлівської міської ради Донецької області про визнання
неправомірними дій Микитівського Управління праці і соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області щодо відмови в перерахунку суми
щорічної допомоги за 2005-2007 роки, стягнення недоотриманої суми допомоги,
згідно ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Постановою Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 14 квітня 2008 року у справі №
2а-49/08 позовна заява задоволена частково: визнані неправомірними дії та
стягнуто недоотриману суму щорічної допомоги за 2007 рік у розмірі 2570 грн. 42
коп., в задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви
відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм
матеріального права.

Вважає правомірним та обґрунтованим застосування у
спірних правовідносинах положень ст. 29, ст. 33 Закону України “Про державний
бюджет України на 2007 рік”.

Сторони
у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду
були повідомлені належним чином. Скаржник в апеляційній скарзі зауважив про розгляд апеляційної скарги по
справі без його участі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи, у зв'язку з чим та відповідно до вимог
ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Фактично позивач отримав від відповідача у 2005 році - 270 грн., у 2006
році - 270 грн., у 2007 році - 300 грн., при цьому відповідач керувався
положеннями Закону України “Про державний бюджет України ” на відповідний рік.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач посилається на невірне застосування норм
матеріального права, оскільки при
виплаті зазначених сум він діяв в межах повноважень та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для
їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення
до них визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни
ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає неправомірним довід заявника скарги щодо
правомірності застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п.
13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно
до якого у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи -
450 гривень, інвалідам II групи -
360 гривень, інвалідам
III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною
- 450 гривень; членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій,
учасників війни - 150 гривень; учасникам війни - 55 гривень, оскільки
положення зазначеної норми Закону - визнані
неконституційним рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року - в розмірі 300 грн., встановленому Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі, встановленому Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств, установ і
організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної
адміністрації, виконавчого комітету міської Ради або до районного (міського)
суду.

Оскільки орган праці та соціального захисту населення порушив право
позивача на отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ч. 5
ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, та суд
першої інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції
щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення разової грошової допомоги
до 5 травня за 2005, 2006 роки, оскільки здійснення відповідачем виплати у 2005
та 2006 роках у розмірах, передбачених Законами України „Про Державний бюджет”
на відповідні роки є правомірним, тому, що вони передбачені вищезазначеними
законами, що прямо встановлюють розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня,
які не визнані неконституційними, що підтверджує правомірність їх застосування
при виплаті допомоги.

Керуючись Конституцією
України, Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, ст. 2, ст. 71, ст. 160, ст. 167, ст.
195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст.
212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Микитівського Управління праці і соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області на постанову Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 14 квітня 2008 року у справі №
2а-49/08- залишити без задоволення.

Постанову Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 14
квітня 2008 року у справі № 2а-49/08 за позовом ОСОБА_1 до Микитівського
Управління праці і соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області про визнання неправомірними дії та стягнення недоотриманої
суми щорічної допомоги за 2007 рік у розмірі 2570 грн. 42 коп. - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді