Справа № 22-а-4194/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Молчанов В.А.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2008 року справа
№ 22-а-4194/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченко, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Старосуда М.І.

Суддів при секретарі
з участю позивача:

Бадахової Т.П., Ханової Р.Ф. Чуріковій Я.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області

на постанову

Олександрійського районного суду Донецької
області

Від

25 лютого 2008 року

по справі

№ 2-а-12/08 /суддя Молчанов В.А../

за позовом

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини -
ОСОБА_2

До

Управління праці та соціального захисту
населення Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області
Головного управління державного казначейства України в Донецькій області

Про

стягнення заборгованості з виплати допомоги
на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
дитини - ОСОБА_2 звернувся до Олександрійського районного суду Донецької
області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення
Олександрівської районної державної адміністрації, Головного управління
Державного казначейства України в Донецькій області та Управління Державного
казначейства в Олександрівському районі Донецької області про стягнення
заборгованості з виплати допомоги на оздоровлення.

Постановою
Олександрійського районного суду Донецької області від 25.02.2008р. у справі №
2а-12/08 (суддя Молчанов В.А.) позовна заява задоволена повністю.

Відповідач - Управління праці та соціального
захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Донецької
області подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Вважає,
що постанова прийнята без урахування розміру цього виду допомоги,
встановленому постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Всі виплати, передбачені Законом України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, у тому числі щомісячні виплати на кожну дитину шкільного віку, яка
евакуйована із зони відчудження, або народилася після 26 квітня 1986 року від
батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до 1 або
2 категорії, або матері, яка на час настання вагітності має підстави належати
до 1 або 2 категорії, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного
відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення з неї, - виплачуються у розмірах, встановлених
вказаними постановами КМУ.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, є дитиною учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
2-ї категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с.4), з 2002 року
перебуває на відповідному обліку в Управлінні праці та соціального захисту
населення Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області і
згідно ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” має право на щомісячні виплати грошової компенсації у
розмірі 50 відсотків мінімальної заробітної плати. Право позивача на щорічну
допомогу на оздоровлення відповідачем не оспорюється, тому на підставі ч.3 ст.
72 КАС України не підлягає доказуванню.

Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати і становив:

в січні
- червні 2002 року - 140 гривень;

в липні
- грудні 2002 року - 165 гривень;

в січні
- листопаді 2003 рок - 185 гривень;

в
грудні 2003 року - 205 гривень;

в січні
- серпні 2004 року - 205 гривень;

в
вересні - грудні 2004 року - 237 гривень;

в січні
- березні 2005 року - 262 гривні;

в
квітні - червні 2005 року - 290 гривень;

в липні
- серпні 2005 року - 310 гривні;

в
вересні - грудні 2005 року - 332 гривні;

в січні
- червні 2006 року -350 гривень;

в липні
- листопаді 2006 року - 375 гривень;

в
грудні 2006 року - 400 гривень;

в січні
- березні 2007 року - 400 гривень;

в
квітні - червні 2007 року - 420 гривень;

в липні
- вересні 2007 року - 440 гривень;

в
жовтні - грудні 2007 року - 460 гривень.

В
порушення зазначених норм Управлінням праці та соціального захисту населення
фактичне нарахування та виплата ОСОБА_2 компенсації здійснювалося із розрахунку
3 гривні 30 копійок на місяць на кожну дитину, а з травня 2007 року по 16
грн.50 коп.

ОСОБА_1
звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з письмовим
зверненням щодо здійснення перерахунку належної до сплати грошової компенсації
у розмірі, визначеному ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, на що отримав
відмову (вих. № 1301 від 26 червня 2007 року) з посиланням на значно менший
розмір компенсації, визначений Кабінетом Міністрів України.

Між сторонами немає розбіжностей
щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом,
заявники скарг вказують на порушення норм матеріального права, вважають, що
виплати повинні здійснюватись у розмірах, встановлених Постановами Кабінету
Міністрів України.

Колегія
суддів вважає зазначений висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що
підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею
19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу
юридичну силу.

Закони
та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України та
повинні відповідати їй. Постанови, положення, порядки готуються на підставі
законів України, актів чи доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів
України, рішень урядових комітетів, доручень Прем'єр - міністра, Першого віце -
прем'єр - міністра, віце - прем'єр - міністрів (пункт 10 розділу VI Тимчасового
регламенту Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 915). Таким
чином, нормативно - правові акти КМУ повинні відповідати актам вищої юридичної
сили.

Згідно
ст. 67 Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, конкретні розміри всіх видів доплат,
пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до
зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, розмір щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи не збільшувався, в той час як Законами України “Про
встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік”, “Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік”, “Про Державний бюджет України на
2004 рік”, “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, “Про Державний бюджет
України на 2006 рік”, “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, розмір мінімальної заробітної плати
збільшувався неодноразово, і вказаний розмір щомісячної компенсації є значно
нижчим за відповідний, передбачений ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону України “Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, кратний розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно
ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин суд
застосовує нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України “Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким
чином, рішення Управління праці та соціального захисту населення
Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області про відмову
у нарахуванні та виплаті щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи, у розмірі, визначеному ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону
України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а саме в розмірі 50 відсотків мінімальної
заробітної плати для ОСОБА_2 за 2003, 2004, 2005, 2007 роки є незаконним і з урахуванням фактично отриманих позивачем сум і
розміру мінімальної заробітної плати на користь позивача підлягають стягненню
не донарахована та несплачена грошова допомога у сумі 6548 гривні 50 копійок:

за 2003
рік: ((185 х 11 місяців з січня по листопад) + (205 х 1 місяць грудень)) х 0,5
- 39 гривень 60 копійок) = 1080 гривень 40 копійок;

за 2004
рік: ((205 х 8 місяців з січня по серпень ) + (237 х 4 місяця з вересня по
грудень)) х 0,5 - 39 гривень 60 копійок = 1254 гривні 40 копійок;

за 2005
рік: ((262 х 3 місяці з січня по березень) + (290 х 3 місяці з квітня по
червень) + (310 х 2 місяці з липня по серпень) + (332 х 4 місяці з листопада п
грудень)) х 0,5 - 39 гривень 60 копійок = 1762 гривні 40 копійок;

за 2007
рік: ((400 х 3 місяці з січня по березень) + (420 х 3 місяці з квітня по червень) + (440 х 3 місяці з липня по
вересень) + (460 х 3 місяці з жовтня по грудень) х 0,5 - 39 гривень 60 копійок = 2451 гривні
30 копійок;

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення
позовної заяви в цій частині.

Наряду
з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив помилку
щодо зобов'язання управління праці та соціального захисту населення
Олександрівської районної державної адміністрації провести перерахунок щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення за
2002 рік.

Ці
вимоги задоволенню не підлягають, оскільки
виплату щорічної допомоги на оздоровлення хоча і здійснюють органи соціального захисту
населення, але починаючи тільки з 29
жовтня 2003 року, відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого
постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256 (із змінами та доповненнями).

Таким
чином, позивач пред'явив позовні вимоги до неналежного відповідача у справі,
тому в частині стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2002 рік в сумі
1750 грн. 80 коп. саме з цього відповідача колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

Крім
того, суд першої інстанції помилково визначив джерело стягнення відповідних
коштів - з державного бюджету України, оскільки згідно п. 2 вказаного порядку фінансування видатків місцевих бюджетів за державними
програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій,
передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів,
затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах
міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і
обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом
3 порядку встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних
структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до
компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі
- головні розпорядники коштів).

Таким
чином, позивач в позовній заяві вірно визначив відповідача, з якого повинна
бути стягнута сума заборгованості - Управління праці та соціального захисту
населення Олександрівської районної державної адміністрації.

Колегія
суддів вважає правомірним та обґрунтованим довід в запереченнях на
апеляційну скаргу - Головного управління Державного казначейства України в
Донецькій області стосовно того, що цей відповідач не наділений повноваженнями самостійно здійснювати видатки
без відповідних бюджетних призначень, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону
України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” може здійснити тільки управління праці та
соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації.

Суд
першої інстанції дійшов помилкового висновку, в частині стягнення недоотриманої
грошової компенсації дитині за 2006 рік у розмірі 2147 грн. 90 коп., оскільки дія пунктів 6 та 8 частини першої статті 30 Закону України “Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” була зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37
ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від
20.12.2005р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього
часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.3 ст.
198, п. 1 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської
районної державної адміністрації на постанову Олександрійського районного суду
Донецької області від 25.02.2008р. у справі № 2а-12/08 - задовольнити частково.

Постанову
Олександрійського районного суду Донецької області від 25.02.2008р. у справі №
2а-12/08 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2
звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської
районної державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства
України в Донецькій області про стягнення заборгованості з виплати допомоги на
оздоровлення за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної
державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства України в
Донецькій області про стягнення заборгованості з виплати допомоги на
оздоровлення за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки - задовольнити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської районної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007
роки в сумі 6548 грн. 50 коп.

В
задоволені іншої частини позовної заяви - відмовити.

Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі - 06.06.2008р.

Головуючий
суддя

Судді