Справа № 22а-10154/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку - 48
1-ої інстанції - Дадим Ю.М.
(справа
№ 2а-350/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Мартиненка О.В. (доповідач)

суддів -
Сафронової С.В., Уханенка С.А.

при секретарі
судового засідання - Пономаренко В.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Павлоградської
міської ради на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 серпня 2008 року у справі
№2а-350/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської міської ради про перерахунок та стягнення
заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради, який в подальшому змінила та
просить визнати неправомірними дії відповідача по не донарахуванню та несплаті
державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у
розмірі 2535,79 грн.; визнати неправомірними дії відповідача не
донарахуванню та не сплаті
єдиноразової державної допомоги при
народженні дитини у розмірі 1963,80 грн.; стягнути на користь позивачки
несплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 2007 рік, у розмірі 2535,79 грн.; зобов'язати відповідача починаючи з
01.01.2008 року сплачувати позивачці державну допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, з розрахунку прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у
розмірі 500,00 грн.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2008 року позовні
вимоги задоволенні частково: визнані протиправними дії відповідача щодо
нарахування, призначення та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язано відповідача перерахувати
та виплачувати позивачці щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», починаючи з квітня 2007 року у розмірах які дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з врахуванням підвищення
виплат відповідно до прожиткового мінімуму дітей відповідного віку; в решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачка є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону
України №2811-ХІІ.

Згідно
частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

У
відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми,
передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до
прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що
дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року
- 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію
частини 1 статті 15 Закону України №2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII
"Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14
статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V
«Про державний бюджет України на 2007» (надалі Закон №№489-V).

Статтею
56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України
№2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним
доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не
менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного бюджету місцевим
бюджетом.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14
статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та
пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону
України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Щодо вимог позивачки зобов'язати відповідача починаючи з 01.01.2008 року
сплачувати їй державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, з розрахунку прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до
адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа,
яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Отже, необхідною
умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова
наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері
публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого
порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для
задоволення позову.

При цьому судова
колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до
адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право
на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто
захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Щодо
вимог позивачки визнати неправомірними дії відповідача по не донарахуванню та не сплаті єдиноразової державної допомоги при народженні дитини у
розмірі 1963,80 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно
із ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції,
яка діяла до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній
22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на
день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у
дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта -
протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно
до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено наступне:

- абзац 2 частини 2 ст. 56 Закону: допомога
при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється
одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом
наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України;

- пункт 14 ст. 71 Закону: призупинити дію
статті 12 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

В
той же час, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року
№6-рп/2007 не було визнано неконституційним положення абзацу 2 частини 2 ст. 56
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було
встановлено одноразову виплату у розмірі 8500 гривень.

Таким чином, відповідачем була призначена правомірно допомога при
народженні дитини у розмірі 8500 грн.

Статтею 62
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум
для дітей віком до 6 років вставлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00
грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Як вбачається з
матеріалів справи відповідач з липня
2007 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснював за липень 2007
року у розмірі 99,72 грн., за серпень 2007 року у розмірі 104,85 грн., за
вересень 2007 року у розмірі 103,41 грн., за
жовтень 2007 року у розмірі 104,85 грн., за листопад 2007 року у розмірі 107,73 грн., за
грудень 2007 року у розмірі 110,88 грн.

Недоплачена сума допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить: за липень
463,00/31*24 - 99,72 = 258,73 грн., за серпень 463,00 - 104,85 = 358,15
грн., за вересень 463,00 - 103,41 = 359,59 грн., за жовтень 470,00 - 104,85 = 365,15 грн., за
листопад 470,00 - 107,73 = 362,27 грн., за грудень 470,00 - 110,88 = 359,12 грн.

Таким чином,
загальна недоплачена позивачці сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку за період з 09 липня
по 31 грудня 2007 року становить 2063,01 грн.

З огляду на
викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився порушень
норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного
рішення.

За таких
обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись
ч.3 ст. 160,
ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ст. 202, 207 КАС України колегія суддів, -

п
о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради задовольнити частково.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2008 року у справі
№2а-350/08 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради донарахувати на користь ОСОБА_1 2063,01 грн. недоплаченої
суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період
з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджету міста Павлограда Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 20,63 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня
2008 року.

Головуючий
суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко