Справа № 2-а-10309/08
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
вересня 2008 р. Справа
№ 2-а-10309/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Загороднюка Андрія Григоровича,

За участю представників сторін:

позивача :
не з'явився

відповідача
: не з'явився

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України у
м.Ладижин Вінницької області

про:
скасування рішення №262 від 11.08.2008 року про застосування фінансових санкцій
та нарахування пені

ВСТАНОВИВ
:

До Вінницького
окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до управління Пенсійного фонду
України у м. Ладижин Вінницької області з вищезазначеними позовними вимогами.

Заявлені
Позивачем вимоги мотивовано тим, що
рішення № 262 від 11.08.2008 р. про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків винесено з
порушенням п.9.3.2 ч.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.004 р. за №64/8663 та
ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”.

За таких
підстав, Позивач просить суд скасувати
вказане рішення.

У судове
засідання позивач не з'явилась. Через канцелярію суду за вх. № 8757 від
28.08.2008 р. надала клопотання в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просила через незадовільний стан здоров'я розглянути справу
за її відсутності. До клопотання додана довідка Ладижинського міського
територіального медичного об'єднання Тростянецького району Вінницької області.

Відповідач
також у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надано клопотання
за вх. № 9957 від 17.09.2008 р. про розгляд справи без його участі та про
відмову у задоволенні позову. 17.09.2008 р. за вх. № 9958 Відповідачем надані через канцелярію суду
письмові заперечення.

Заперечення
обґрунтуванні наступним: відповідно до п. 5 ст. 14 та ст. 15 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності є платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Ст. 17 вказаного Закону зобов'язує страхувальників
нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Згідно п. 2
ч. 9 ст. 106 вищезазначеного Закону та п. 9.3.2 ч. 9 Інструкції у разі, коли
страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно
перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або
органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від затримки платежу.

Розрахунок
фінансової санкції та пені здійснюється на підставі облікових даних картки
особового рахунку, що формується за даними звітів платника, розрахованих
самостійно та інших узгоджених зобов'язань. Дані картки особового рахунку є
підставою для застосування фінансових санкцій.

А тому,
рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені до ОСОБА_1 від 11.08.2008 року № 262, на
думку відповідача, є правомірним.

Суд,
керуючись ч. 3 ст. 122 КАС України, вирішив здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження.

З'ясувавши
позицію сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши надані по
справі докази, суд встановив наступне.

Згідно ст. 1
Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”,
платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а
також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності,
які використовують працю найманих працівників

У частині 10
ст. 20 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
зазначено, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують
страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових
внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно - правову або
кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Ладижин № 262 від 11.08.2008 р. про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому
числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду до Позивача
застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 144,40 грн. та
нараховано пеню в розмірі 509,82 грн.

Із наявних у
матеріалах справи доказів, що надані сторонами встановлено, що розрахунок
фінансової санкції та пені здійснено, виходячи із суми фактично сплаченої
недоїмки, кількості прострочених днів платежу та відповідної ставки, визначеної
підпунктом 9.3.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного
фонду України №21-1 від 19.12.2003 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.004 р. за №64/8663. При цьому, відповідач розрахував і застосував
фінансові санкції, а також пеню одночасно за порушений відповідачем термін
сплати страхового внеску у кількості 2034 та 2044 днів.

Крім того, як
вбачається із змісту наданої Позивачем копії рішення, воно прийнято на підставі
п. 2 ч. 9 ст.106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”.

Вказаною
нормою Закону встановлено, що за
несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається
штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків
своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30
календарних днів включно;

20 відсотків
зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів
включно;

50 відсотків
зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на
суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових
санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день прострочення платежу.

Тобто, цією
нормою Закону встановлено, що уразі не сплати (неперерахування)
страхувальниками страхових внесків до них застосовуються фінансові санкції
виходячи із суми своєчасно не сплаченого платежу (а не фактично сплаченої недоїмки,
як розрахував відповідач), визначеного законодавством терміну затримки платежу
та встановленого законодавством відсотку.

Вказана
вимога закону відповідачем не дотримана, що свідчить про порушення відповідачем
порядку прийняття рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування
пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих
страхувальниками.

Відповідно до
Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів
зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів,
затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 2-4 від
19.01.2002 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 р.
за № 212/6500 територіальні органи Пенсійного фонду України зобов'язані по
особових рахунках платників обліковувати нарахування та сплату збору на
обов'язкове пенсійне страхування в хронологічному порядку, а також щомісячно
проводити підсумок (визначати сальдо) та оперативно реагувати у встановленому
законодавством порядку на факти виникнення боргів та переплат.

Відповідач не
надав доказів, які б вказували на те, що йому не було відомо про існування
заборгованості Позивача протягом 2003 - 2008 років і про поважність причин не
вжиття заходів весь цей час.

В разі, якщо
Позивач тривалий час не сплачував внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, Відповідач з особового рахунку Позивача повинен був знати
про існування недоїмки, відразу після її виникнення.

Згідно п. 8.2
Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України
№21-1 від 19.12.2003 р органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам
вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного базового
періоду недоїмку зі сплати страхових внесків. При цьому вимога надсилається
щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом.
Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму
боргу.

Законодавством,
зокрема п. 8 вказаної Інструкції та ст. 106 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, встановлений порядок
узгодження розміру недоїмки. Лише після вказаних дій з боку відповідача до
позивача могло вирішуватись питання щодо застосування фінансових санкцій за не
сплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.

Як
встановлено у судовому засіданні, вказану процедуру відповідачем не дотримано.

Відповідачем
не надані докази щодо вручення Позивачу будь-якої вимоги про сплату недоїмки.

Таким чином,
відповідачем порушені вимоги законодавства щодо порядку прийняття та строків
винесення рішення № 262 від 11.08.2008 р.

Частиною 2
ст.19 Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11
Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до
ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову,
а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даній
адміністративній справі відповідачем не надано достатніх доказів які б
обґрунтовували правомірність недотримання порядку та строків винесення рішення,
а відповідно і правомірності прийняття рішення № 262 від 11.08.2008 р. про
застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків та не надано переконливих доказів, які б
спростовували позовні вимоги. Враховуючи це, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позивних вимог позивача в повному обсязі з віднесенням
на Державний бюджет України судових витрат.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158,
162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ
:

Позов ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України у
м.Ладижин Вінницької області про скасування рішення №262 від 11.08.2008 року
про застосування фінансових санкцій та нарахування пені - задовольнити повністю.

Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у м.Ладижин Вінницької області скасувати
рішення №262 від 11.08.2008 року про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені.

Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3,40
грн.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
27.09.08

Суддя Загороднюк
Андрій Григорович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: