Справа № 22-а-3104/08
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А Іменем України

10.09.2008 р.

Справа №22-а-3104/08×

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого: Бєлової
Л.В.

суддів: Василенко
Я.М.

Дурицької О.М.

при секретарі: Джуринській
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою
позивача -ОСОБА_1 на постанову
Таращанського районного суду Київської області від 06 липня 2007 року по справі
за позовомОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Таращанської РДА про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на
оздоровлення ,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2007 року позивач
ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення Таращанської РДА про стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 06 липня 2007 року позов задоволено частково:

- стягнуто з управління праці та
соціального захисту населення Таращанської РДА на користьОСОБА_1 1540 грн.

Не погоджуючись із вказаною
постановою суду першої інстанції, позивачем подано заяву про апеляційне оскарження
та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Таращанського
районного суду Київської області від 06 липня 2007 року в частині відмови у
стягненні щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки і винести
нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши на
користь позивача 3696,60 грн. недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції було невірно
застосовано норми матеріального права при постановленні оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін.

Постановляючи оскаржувану
постанову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу слід відмовити у
задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача сум недоотриманої щорічної
разової допомоги за 2003-2004 роки ні підставі статті 99 КАС України, а вимоги
щодо стягнення сум недоотриманої допомоги за 2005 рік - задовольнити.

З такими висновками суду першої інстанції,
колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач ОСОБА_1. є інвалідом 2-ої групи, потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, а тому відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року зі змінами та доповненнями, має право на
виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

З довідки, виданої управлінням
праці та соціального захисту населення Таращанської РДА Київської області від
01.06.2007 року (а.с. 9) вбачається, що
позивачці було виплачено щорічну грошову допомогу у таких розмірах:

- за 2004 рік - 05.10.2004 р. - в
розмірі 26,70 грн.;

- за 2005 рік - 14.03.2005 р. - в
розмірі 26,70 грн., 12.09.2005 р. - в розмірі 93,30 (всього за 2005 рік - 120
грн.).

Виплати зазначеної грошової
допомоги проведена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період до 2005 року та постанови КМ
України від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - за період з 2005 року.
Згідно з ч. 7 ст. 48 даного Закону розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у
задоволенні її позовних вимог щодо стягнення з відповідача сум недоплаченої
разової грошової допомоги за 2003, 2004 роки, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення недоплаченої
одноразової допомоги як учаснику війни за 2003-2004 роки не підлягають задоволенню.

Київський
апеляційний адміністративний суд погоджується з висновком суду першої інстанції
з приводу задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення одноразової грошової допомоги за
2005 рік, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 83 Закону України «Про державний
бюджет на 2005 рік» з 01 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати
встановлено 262 грн. на місця, з 01 квітня 2005 року - 290 грн. на місяць, з 01
липня 2005 року - 310 грн. на місяць, з 01 вересня 2005 року - 332 грн.

З огляду на те, що розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати, відповідач зобов'язаний був виплатити позивачці
щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі: 332х5=1660 грн. за 2005 рік.

Судом першої інстанції було вірно розраховано, що
оскільки позивачка отримала допомогу на оздоровлення в розмірі 120 грн., на
користь позивачки підлягає стягненню сума в розмірі (1660 грн. -120 грн.) =
1540 грн.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, постанова
суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та
матеріального права, а тому підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198,
200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача -ОСОБА_1 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 06 липня 2007 року по справі за позовомОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Таращанської РДА про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення - залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 06 липня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді