Справа № 22-а-5023/08
Суддя: Денісов А.О.
Дата ухвалення: 2008-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а - 5023/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2008 р. м.
Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Денісова А.О.

Суддів: Бєлової
Л.В.

Саприкіної
І.В.

при секретарі Поліщук О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову
Шевченківського районного суду м. Києва по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, ДПА України, головного
управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання
бездіяльності протиправною, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом про визнання протиправною
бездіяльності ДПІ у Шевченківському районі м. Києва відносно неповернення
надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб в розмірі 738,08 грн. та
870,93 грн., визнання протиправними та скасування рішення ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 25.06.2006 р. № 3481/П/17-106 та від 13.04.2007 р. №
2475/П/17-106 про відмову в наданні податкового кредиту. Вона також просила
визнати протиправним та скасувати рішення ДПА України від 06.07.2006 р.
№3706/П/17-0215 про відмову в наданні податкового
кредиту та стягнути на її користь з ГУ ДК України у м. Києві суму
надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 738,08 грн. та
штрафу в розмірі 738,08 грн., суму надміру сплаченого податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 870,93 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2007 р. в
задоволенні позову відмовлено. Суд визнав, що позивачка не має права на
повернення з Державного бюджету 870,93 грн. та 738,08 грн., а право на
звернення за податковим кредитом має її син, у зв'язку із оплатою навчання
якого, законодавець пов'язує винекнення права на податковий кредит.

На вказану постанову суду позивачка подала апеляційну скаргу, в якій
просила її скасувати та ухвалити нову про задоволення позову. Апелянт вважає,
що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального
права, оскільки не відповідає вимогам ст. 5 ЗУ „Про податок з доходів фізичних
осіб”.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що син позивачки навчався у вищому навчальному закладі,
позивачка здійснювала оплату за його навчання, у зв'язку із чим відповідно до
пп.5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону звернулася до ДПІ за податковим кредитом.

Податковий
кредит - це сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або
юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану
вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його
загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого
звітного року, у випадках, визначених цим Законом (п.1.16 Закону).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
син позивачки навчався та працював і отримував заробітну плату (в розумінні
Закону). До податкового органу стосовно нього надходили відомості за формою 1
ДФ (ознака доходу 1), а тому суд першої інстанції визнав його платником податку
з фізичних осіб, який особисто має право на податковий кредит, а не члени його
сім'ї. За таких обставин суд визнав, що позивачка не має права на повернення з
Державного бюджету суми в розмірі 870, 93 грн. та 738,08 грн., оскільки з таким
позовом до суду повинен звертатися її син.

В силу пп.5.3.3
п.5.3 ст.5 Закону сума коштів, сплачених платником податку на користь закладів
освіти для компенсації вартості середньої професійної або вищої форми навчання
такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня
споріднення відноситься до витрат,
дозволених до включення до складу податкового кредиту. Такі витрати включаються
при навчанні платника податку або іншого члена його сім'ї першого ступеня
споріднення - до податкового кредиту одного з таких членів за їх вибором. Вибір
вважається здійсненим, якщо платник податку подає податкову декларацію, у якій
визначається сума таких витрат.

Отже, Законом
прямо передбачено право позивачки на податковий кредит, а подавши податкову
декларацію - вона реалізувала таке право. Таким чином твердження ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва, ДПА України про те, що у позивачки не виникає
права на податковий кредит, а таке право є лише у її сина не відповідає Закону.

Відповідно до
п.18.8 ст.18 Закону сума коштів, яка підлягає поверненню платнику податку,
зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному
банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, визначену у декларації,
протягом 60 календарних днів від дня отримання такої декларації.

На виконання
вказаної норми, відповідачі повинні вчинити дії, щодо повернення коштів та
сплатити штраф. Позивачкою зроблено розрахунок, згідно якого суми надміру
сплачених податків з доходів фізичних осіб становлять 738,08 грн. та 870,93 грн.

Закон в пп.6.5.1. п.6.5. ст.6 обмежує граничні суми
податкового кредиту в межах місячного
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи на 1 січня
звітного року, помноженого на 1,4 і округленого до найближчих 10 гривень, з
розрахунку за календарний місяць (У 2005 році цей розмір становив 630 грн. на
місяць (453 грн. х 1,4) у 2006 році - 680 грн. (485 грн. х 1,4).

Позивачка має
право на повернення коштів у розмірі 738,08 грн. та 870,93 грн., що підтверджується наступними
розрахунками:

№п.

Алгоритм
розрахунку за 2005 р.

Сума, грн

1.

Сума загального
річного доходу, нарахованого протягом 2005 року у вигляді заробітної плати
(зазначено у Розділі І декларації)

16 822,04

2.

Сума утриманого
протягом 2005 р. ПДФО (зазначено у
Розділі І декларації)

1 942,15

3.

Сума загального
річного доходу, визначеного у п. 1. цієї таблиці, зменшена на суму
податкового кредиту, який складається з витрат на навчання сину (сума витрат:
10 000,00 грн., до податкового кредиту 630 грн х 12 міс.= 7 560,00 грн)

9 262,04

4.

Сума ПДФО з
оподатковуваного доходу, визначеного у п. 3 цієї таблиці за ставкою,
встановленою п. 7.1 ст. 7 Закону (13 %)

1 204,07

5.

Сума ПДФО до
повернення (різниця п. 2 та п. 4 цієї таблиці)

738,08

№п.

Алгоритм
розрахункуза 2006 р.

Сума, грн

1.

Сума загального
річного доходу, нарахованого протягом 2006 року у вигляді заробітної плати
(зазначено у Розділі І декларації)

22 185,61

2.

Сума утриманого
протягом 2006 р. ПДФО (зазначено у
Розділі І декларації)

2 694,26

3.

Сума загального
річного доходу, визначеного у п.
1. цієї таблиці, зменшена на
суму податкового кредиту, який складається з витрат на навчання сину (сума
витрат: 14 345,00 грн., до податкового кредиту 680 грн х 12 міс.= 8 160,00
грн)

14 025,61

4.

Сума ПДФО з оподатковуваного доходу, визначеного у п.
3 цієї таблиці за ставкою,
встановленою п. 7.1 ст. 7 Закону (13 %)

1 823,33

5.

Сума ПДФО до
повернення (різниця п. 2 та п. 4 цієї таблиці)

870,93

На підставі
наведеного, приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції прийняте з
порушенням норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАСУ, суд

На підставі
наведеного, приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції прийняте з
порушенням норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від
26.07.2007 р. скасувати та ухвалити нову, якою визнати протиправними відмови
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва та ДПА України в наданні податкового
кредиту ОСОБА_1

Стягнути з
головного управління Державного казначейства України у м. Києві на користь
ОСОБА_11609,01 грн. та судові витрати 3,40 грн.

Вказану суму
надіслати поштовим переказом на адресу: вул. Косіора, б. 10, кв. 126, м. Київ,
01135.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий
суддя Судді: