Справа № 22а-4088/08
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-4088/08
Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 75
інстанції - Дроздова
( Справа № 27/372/07-АП)
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

29 жовтня 2008р.
м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії

головуючий суддя
Юхименко О.В.,

суддя Баранник
Н.П.,

суддя Семененко
Я.В.,

при секретарі ­­­­­­­­Галоян О.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1,

на постанову господарського суду Запорізької
області від 14.01.2008р.

у справі № 27/372/07-АП

за позовом Управління Пенсійного фонду України

в місті
Бердянську Запорізької області,

пл.
1-ї Бердянської ради, 2, м. Бердянськ Запорізької області, 71112;

до відповідача Приватного підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

про стягнення 1.356,19 грн.,

встановили: Управління Пенсійного фонду України в місті Бердянську Запорізької області
подано позов до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1.356,19 грн.

Господарський суд Запорізької області (суддя Дроздова
С.С.) своєю постановою від 14.01.2008р. в адміністративній справі №
27/372/07-АП позов задовольнив.

Рішення суду мотивоване тим, що дія Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727/98, в редакції Указу
Президента України від 28 червня 1999 року N 746/99, не поширюється на платежі
до страхових фондів. З огляду на приписи Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV платники єдиного
та фіксованого податків з 01.01.2005р. сплачують внески на загальних підставах
від фактичних витрат на оплату праці.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у
поданій апеляційній скарзі Приватний підприємець ОСОБА_1, Відповідач, вказує на
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з абз. 5 п. 2 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727/98, в редакції Указу Президента
України від 28 червня 1999 року N 746/99, суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа, яка сплачує єдиний податок, звільняється від обов'язку
нарахування, відрахування та перерахування до державних цільових фондів зборів,
пов'язаних з виплатою заробітної плати працівникам, які перебувають з ним у
трудових відносинах.

(Див. на звороті)

У відповідності з п. 6 Указу, суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, з огляду на приписи Закону України «Про
вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року - I кварталу 2005 року» від 16 березня 2006 року N 3583-IV, суми
внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків
згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005
року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із
застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004
року N 2285-IV, не вважаються заборгованістю.

Просить постанову господарського суду Запорізької області
від 14.01.2008р. в адміністративній справі № 27/372/07-АП скасувати та ухвалити
нове рішення. У позові відмовити.

Управління Пенсійного фонду України в місті Бердянську
Запорізької області, Позивач, скаргу оспорив. В запереченнях на апеляційну
скаргу вказує на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приватний підприємець ОСОБА_1, яка, відповідно до ч. 1
ст. 14 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV є платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, має заборгованість по сплаті
страхових внесків у розмірі 1.063,07 грн. та штрафним санкціям в сумі 293,12
грн.

Заборгованість склалася за період з 01.01.2004р. по
31.08.2004р.

Дія Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня
1998 року N 727/98, в редакції Указу Президента України від 28 червня 1999 року
N 746/99, щодо нарахування внесків за найманих працівників на ПП ОСОБА_1 не
розповсюджується.

Просить постанову господарського суду Запорізької області
від 14.01.2008р. в адміністративній справі № 27/372/07-АП залишити без змін.
Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з
повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального
технічного засобу «Камертон».

Сутність спору: Протягом 2004р. ОСОБА_1 здійснювала діяльність як СПД - ФО зі сплатою
фіксованого податку на підставі патентів, копії яких є в матеріалах справи.

03.09.2004р. уповноваженими фахівцями контролюючого
органу проведена позапланова перевірка правильності нарахування, своєчасності
сплати збору до Пенсійного фонду за період з 01.01.2004р. по 31.08.2004р., за
результатами якої складений Акт № 54.

При перевірці нарахованих внесків 32% виявлено заниження
в сумі 1.203,20 грн.

Заборгованість склалася за період з 01.2004р. по
07.2004р.

На підставі Акта перевірки, 06.09.2004р. начальником
Управління ПФУ в м. Бердянську прийнято рішення № 101 про застосування
фінансових санкцій.

На підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N
1058-IV до Приватного підприємця ОСОБА_1 застосовано санкції у розмірі 293,12 грн.

Стягнення 1.356,19 грн. стало предметом судового позову.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при винесені оскарженої постанови, знаходить
апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Указом Президента України від 03.07.98р. N 727 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції Указу від 28.06.99р. N 746 передбачено, що суб'єкт
малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 1 січня 2004 року платники сплачували збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у складі
єдиного податку (42% від суми податку).

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України від
09.07.2003 р. N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яким передбачено перехід від системи пенсійного забезпечення до
системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і встановлення
прямої залежності розмірів пенсій від страхового стажу й заробітку, з якого
були фактично обчислені та сплачені внески до Пенсійного фонду та загального
порядку сплати страхових внесків для всіх роботодавців за найманих працівників,
незалежно від обраного способу оподаткування. Відповідно до положень частини 1
статті 19 Закону, всі платники незалежно від форм власності та господарювання,
а також від обраної системи оподаткування зобов'язані нараховувати на суми
фактичних витрат на оплату праці працівників та допомоги по тимчасовій
непрацездатності страхові внески у розмірі 32 відсотки та сплачувати їх у
встановлені строки та в повному обсязі.

Беручи до уваги ту обставину, що у 2004 році не було врегульовано
питання щодо вилучення із законодавства про спрощену систему оподаткування
положень, які стосуються спрямування коштів до Пенсійного фонду України,
спільним листом від 16.02.2005р. N 1526/04 N 933 «Про сплату внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суб'єктами особливого режиму
оподаткування у 2004 році» Пенсійний фонд України та Державний комітет України
з питань регуляторної політики та підприємництва рекомендував Головним
управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі не нараховувати пеню та не застосовувати штрафні
санкції до вищезазначених платників за несплату та несвоєчасну сплату страхових
внесків, нарахованих у 2004 році (у тому числі і за грудень місяць), передбачені
частиною 8 і пунктами 2 та 7 частини 9 статті 106 Закону, та переглянути з
врахуванням наведеного раніше прийняті рішення з даного питання.

І далі, за період з 1 січня по 30 березня 2005 року
платники (юридичні та фізичні особи), які обрали особливий спосіб
оподаткування, згідно зі статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» (редакція чинна до 31.03.2005 р.) були зобов'язані
сплатити до Пенсійного фонду у повному обсязі страхові внески із заробітної
плати своїх найманих працівників.

При цьому частина єдиного податку за березень 2005 року,
що надійшла від Держказначейства до Фонду, зараховується в рахунок платежів за
березень, або попередніх місяців з урахуванням граничних термінів сплати.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів
України» від 25 березня 2005 року N 2505-IV відновлено порядок сплати та
зарахування до бюджетів та державних цільових фондів сум єдиного та фіксованого
податку для суб'єктів малого підприємництва, який діяв до 01 січня 2005р. Отже,
для суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних та юридичних осіб, які
обрали особливий спосіб оподаткування, частина коштів від сплати цього податку
мала зараховуватись в рахунок сплати страхових внесків на пенсійне страхування
за найманих працівників.

Прийняття окремих норм в законах України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» і «Про внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» не вирішили до кінця питання встановлення
єдиного порядку сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України суб'єктами
спрощеного оподаткування.

З метою нормалізації ситуації, яка склалася, Кабінетом
Міністрів України видано розпорядження від 10.03.2005 р. N 58-р «Про деякі
питання спрощеної системи оподаткування», згідно з яким до остаточного
законодавчого врегулювання функціонування спрощеної системи оподаткування
тимчасово припинено перевірки юридичних та фізичних осіб - платників єдиного та
фіксованого податків щодо сплати страхових внесків на різні види
загальнообов'язкового державного соціального страхування, стягнення з них
заборгованості за цими платежами, яка утворилася у 2004 році та першому
кварталі 2005 року, застосування пов'язаних з цим санкцій, з одночасним зняттям
арешту з банківських рахунків зазначених осіб, який було накладено у зв'язку із
стягненням такої заборгованості.

Для врегулювання проблеми сплати страхових пенсійних
внесків суб'єктами спрощеного оподаткування Верховною Радою України прийнято Закон
України від 16 березня 2006 року N 3583-IV «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі
умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом
Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року - I кварталу
2005 року».

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону суми внесків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним
законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005 року, але не були
зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку із застосуванням
Державним казначейством норм діючого на той час Закону України від 23 грудня
2004 року N 2285-IV «Про Державний бюджет України на 2005 рік», не вважаються
заборгованістю.

Згідно із статтею 2 цього Закону донарахування та
фінансові (штрафні) санкції щодо сум фактично сплачених внесків за період 2004
р. - I квартал 2005 року до зазначених суб'єктів господарської діяльності не
застосовуються.

Отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, є підставою для для скасування постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п.
3 ч. 1 ст.
198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову господарського суду Запорізької області від
14.01.2008р. у справі № 27/372/07-АП
скасувати та прийняти нову постанову суду.

У позові відмовити.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Касаційна
скарга на судові рішення подається протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному
обсязі.

Постанову
складено у повному обсязі 15.12.2008р.

Головуючий
суддя
О.В.Юхименко

Суддя
Н.П.Баранник

Суддя
Я.В.Семененко