Справа № 2а-137/07
Суддя: Троценко Т.А.
Дата ухвалення: 2007-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-
Постанова

Іменем України

5 липня 2007
року Бердянський
міськрайонний суд

У складі:
головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Онищук
О. О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на рішення виконкому Бердянської мі­ської ради № 500; доповнюючою
позовною заявою ОСОБА_1 до виконкому Бердянської міської ради; треті особи
ОСОБА_2, Державне комунальне підприємство «Житло сервіс-3» про визнання рішення
№500 недійсним та його скасування, зобов'язання виконати дії, стягнення
моральної шкоди;

Встановив:

ОСОБА_1
зверталась до суду із скаргою на рішення виконкому Бердян­ської міської ради №
500 від 09. 09. 2004 року, в якій просила визнати рішення недій­сним і внести
зміни в ордер на житлове приміщення. В подальшому уточнила свої вимоги, виклала
їх в позовній заяві у відповідності до КАС України і просить визнати рішення №
500 виконкому Бердянської міської ради від 09. 09. 2004 року недійсним,
скасувати його, визнати неправомірними дії посадових осіб, стягнути моральну
шко­ду в сумі 10000 грн.

В судовому
засіданні пояснила, що рішенням № 356 виконкому Бердянської міської ради від
15. 06. 2004 року затверджено список громадян, яким надано житло­ву площу,
згідно цього списку їй надано квартиру АДРЕСА_1.

18. 06. 2004
року вона отримала ордер на окрему однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в склад
сім»ї вписано сина ОСОБА_3,
за цією адресою 22. 06. 2004 року зареєструвалась, стала проживати і робити
ремонт.

У вересні 2004
року вона дізналась про те, що рішенням виконкому Бердянсь­кої міської ради №
500 від 09. 09. 2004р. її виключено із списку громадян, яким нада­но житлове
приміщення у зв'язку із неможливістю надати однокімнатну АДРЕСА_1, т. я.
квартири з таким номером в будинку не існує.

Вважає, що її
житлові права порушені, оскільки вона отримала квартиру в установленому законом
порядку, зміна в нумерації квартири є лише формальним по­водом для виключення
її із списку осіб, яким надається житлове приміщення, оскіль­ки відповідачу
було відомо про те, що вона отримала саме квартиру, в якій жила ОСОБА_4, інших
квартири на момент надання їй ордеру в будинку не існувало.

Представник
відповідача - виконкому Бердянської міської ради - за доручен­ням Сарабєєва Н.
О. позов не визнала і пояснила, що на момент прийняття рішення № 356 15. 06.
2004 року та видачі ОСОБА_1 ордеру не було відомо про те, що квартириАДРЕСА_1
не існує, а крім того, стало відомо, що є рішення Бердянського міськрайонного
суду від 06. 05. 2004 року, згідно якому ОСОБА_2 визнана членом сім»ї ОСОБА_4 - наймача квар­тири
АДРЕСА_2 і КП «Житло сервіс-3» зобов'язано укласти з нею дого­вір найму на
вказану квартиру.

Тому рішенням
виконкому Бердянської міської ради № 500 від 09. 09. 2004 р. після повідомлення
КП з технічної інвентаризації ОСОБА_1 виключена зі спи­ску осіб, яким надано
житлову площу, у зв'язку із неможливістю надання квартири № 5. Виконком діяв в
межах своїх повноважень і у відповідності до закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» і Статуту територіальної громади м. Бер­дянська, а
значить, рішення є законним.

Представник
третьої особи - КП «Житло сервіс-3» за дорученням Калаянов В. М. позов не
визнав і пояснив, що виконком Бердянської міської ради ще в 2003 році було
сповіщено про те, що квартира, в якій раніше проживала ОСОБА_4, пере­нумерована
з № 5 на № 4, і на момент видачі ордеру ці відомості були направлені в
Управління житлового господарства, але виконком видав ордер ОСОБА_1 на
неіснуючу квартиру № 5, тому в подальшому її і виключили зі списку осіб, яким
на­дано житлове приміщення, а крім того, стало відомо про рішення суду, яким цю
квар­тиру надано ОСОБА_2

Представник
третьої особи ОСОБА_2 - за дорученням ОСОБА_5 по­зов не визнав і пояснив, що
рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06. 05. 2004 року ОСОБА_2 визнана
членом сім»ї ОСОБА_4
і КП «Житло сер­віс-3» уклало з нею договір найму на квартиру АДРЕСА_2, в
якій раніше проживала ОСОБА_4, тому немає підстав для визнання рішення
недійсним, а крім того, ОСОБА_1 не вказала правові підстави, за якими вона просить
визна­ти рішення № 500 недійсним.

Допитаний в
судовому засіданні в якості представника третьої особи - КП з технічної
інвентаризації за дорученням Бокаринов В. В. вважає, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки ця квартира вже була надана рішенням суду ОСОБА_2, а нумерація
квартир до цього стосунку не має.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши інвен­тарну справу на
будинок АДРЕСА_1, суд приходить до висновку про необхідність часткового
задоволення позову ОСОБА_1, виходя­чи з наступних підстав.

Судом
встановлено, що рішенням виконкому Бердянської міської ради № 356 від 15. 06.
2004 року затверджено список громадян, яким надається житлова площа і які
стоять на квартирному обліку при міськвиконкомі, в списку значиться, що ОСОБА_1
надано квартиру АДРЕСА_1. (л.
с 13).

18. 06. 2004
року позивачці видано ордер на вказану квартиру (л.с.6). Як вбача­ється з копії
паспорту, 22. 06. 2004 р. ОСОБА_1 зареєструвалась за вищевказа­ною адресою,
стала проживати і мешкає там і по теперішній час разом із сином ОСОБА_3

09. 09. 2004
року виконком Бердянської міської ради постановляє рішення № 500, в якому
вказано, що у зв'язку із повідомленням Бердянського комунального під приємства
з технічної інвентаризації від 10. 07. 2003 р. у зв'язку із неможливістю на­дання однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 площею 24, 1 кв. м, ОСОБА_1 виключена із списку осіб, яким надається
житлова площа і які стоять на квартир­ному обліку, якій надано квартиру
АДРЕСА_1.

Представник
відповідача пояснив, що це зроблено в межах повноважень вико­нкому і в зв'язку
з тим, що з»ясувалось, що квартири № 5 взагалі не існує, і що з цьо­го приводу
була інформація БТІ 2003 року.

Але судом було
достовірно встановлено, що ОСОБА_1 була надана са­ме та квартира, в якій раніше
мешкала ОСОБА_4, а її номер неодноразово змі­нювався - з № 5 на № 4, з № 4 на №
3, про що свідчить довідка Бердянського КП з технічної інвентаризації, і що в
судовому засіданні підтвердили представники КП «Житло сервіс-3» Калаянов В. М.
та представник БТІ Бокаринов В. В.

Досліджуючи
Постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02. 09. 2004 р.
щодо скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_7, працівниками управління житлового господарства
Бердянського міськвиконкому корупційних діянь, суд вбачає той факт, що
корупційні діяння вчинені ними відносно квартири, в якій раніше про­живала
ОСОБА_4, яка рішенням суду надана ОСОБА_2, і в подальшому на яку видано ордер
ОСОБА_1, отже мова йде про одну й ту квартиру.

Крім того, як
пояснили представник відповідача Сарабєєва Н. О. та представ­ник ОСОБА_2
ОСОБА_5 при винесенні рішення № 500 було прийнято до уваги рішення Бердянського
міськрайонного суду від 06. 05. 2004 року, згідно якому ОСОБА_2 визнана членом
сім»ї ОСОБА_4 і КП «Житло сервіс-3» зо-бов»язано укласти з нею договір найму
квартири АДРЕСА_2, і рішення суду на момент прийняття виконкомом рішення № 356
від 15. 06. 2004 р. набрало законної сили.

Вирішуючи
питання про визнання рішення № 500 від 09. 09. 2004 року недійс­ним та його
скасування, суд виходив з того, що виконком Бердянської міської ради фактично
порушив право ОСОБА_1 на житло, спочатку надавши їй квартиру і видавши ордер, а
потім виключивши її із списку осіб, яким надано житлову площу.

У відповідності
до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути приму­сово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Крім того, ст.
59 ЖК України передбачає, що ордер на жиле приміщення може бути визнано
недійсним тільки за рішенням суду.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що виконком Бердянської міської ради перевищив свої
повноваження стосовно питання, яке розглянув 09. 09. 2004р. , оскільки на
момент його винесення не існувало рішення суду, яке б підтвердило, що ОСОБА_1
не має права на проживання в квартирі.

В задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_1, зокрема, визнання про­типравними дій посадових
осіб, які підготували, підписали і видали розпорядження УЖКГ № 115, а також
рішення № 500, суд відмовляє, оскільки вони є неконкретними і стосовно них
позивачка пояснень не надавала.

ОСОБА_1 також не
обґрунтувала суму моральної шкоди, не вказала, які саме моральні страждання
вона понесла і чим це підтверджується, тому ці вимоги та­кож задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. 47
Конституції України, ст. 59 ЖК України, ст. ст. 158-165 КАС України, суд

Постановив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити
частково. Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Бердянської міської
ради № 500 від 09. 09. 2004 року та скасувати його. В іншій частині позову
відмовити.

Постанова може
бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апе­ляційне оскарження
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення по­станови, а
апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів після подання заяви про апе­ляційне
оскарження.