Справа № 22-а-4666/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

І інстанції -Могильницький М.С.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А..
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2008
року Справа № 22-а-4666/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді:
Василенко Л.А.

суддів:
Ханової Р.Ф., Старосуда М.І.

при
секретареві Денисенко К.С.,

за участю
позивача ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника
відповідача Станкович О.М.

розглянула
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 04 березня 2008 року у адміністративній справі № 2а-2151/08 за позовом
ОСОБА_1 до Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними
рішення дисциплінарної палати Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 07.11.2007р. та рішення Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 14.11.2007р. і

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду
з позовом до Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури про визнання
незаконними: рішення дисциплінарної палати
Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 07.11.2007 року та рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 14.11.2007 року. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 07 листопада 2007 року дисциплінарною палатою Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури прийняте рішення, на підставі
якого анульоване свідоцтво позивача про
право на заняття адвокатською діяльністю. 14.11.2007 року вказане рішення
затверджене рішенням Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури. Оскаржувані рішення відповідачем прийняті на підставі скарги
сторони у цивільній справі про нібито порушення позивачем присяги адвоката у
судовому засіданні Апеляційного суду
Донецької області 25.09.2007 року. Вважав, що оскаржувані рішення прийняті
відповідачем з перевищенням повноважень, наданих Законом України
«Про адвокатуру», Положенням
про кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури, є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки в
оскаржуваних рішеннях та матеріалах дисциплінарного провадження відсутні
будь-які конкретні докази, які б свідчили, що в судовому засіданні 25.09.2007
року позивач виконував професійні обов'язки адвоката; про факти порушення
позивачем процесуальної поведінки під час судового засідання 25.09.2007 року;
про те, що були здійснені дії, які б завдали шкоди честі, гідності суддям або
учасникам процесу.

В судовому засіданні, 25.09.2007 року, розглядалася апеляційна скарга
товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний будинок „Амстор"
(ТОВ «ТБ»Амстор» на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 16.06.2007 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1
- фізичної особи, були задоволенні, а відповідача - ТОВ ..ТБ „Амстор" було
зобов'язано спростувати поширену проти нього недостовірну, образливу
інформацію. В цьому судовому засіданні
позивач діяв виключно як сторона у справі - фізична особа і не виконував
професійні обов'язки адвоката, підтвердженням цього є відсутність в матеріалах
справи ордеру адвокатського об'єднання або договору на представництво
інтересів, а також документів, які підтверджують його статус як адвоката
(свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю).

Позивач вважав, що повноваженнями відповідача є контроль виключно за
додержанням адвокатом у своїй професійній діяльності Законів України, Присяги
адвоката та інших нормативних актів. Судове засідання 25.09.2007р. було частиною
особистого, приватного життя позивача, як громадянина, а не адвоката. Таким
чином, оскільки ОСОБА_1 під час судового засідання 25.09.2007 року діяв як
фізична особа - сторона у справі і не виконував професійні обов'язки адвоката,
відповідач не мав повноважень розглядати питання про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності, до компетенції відповідача не відноситься
розгляд питань щодо поведінки позивача в особистому житті. Крім того,
відповідач у своїх рішеннях від 07.11.2007 року та від 14.11.2007 року
зазначає, що ОСОБА_1 у судовому засіданні 25.09.2007р. порушені вимоги
законодавства України, які виразилися в необґрунтованому звинуваченні колегії
суддів в отриманні хабара та в образах на адресу колегії суддів Апеляційного
суду Донецької області. При цьому позивач зазначив, що в своїх діях,
спрямованих на написання та подання заяви про відвід складу суду з мотивів
отримання хабара, він керувався виключно ст.ст. 20, 23 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки в нього, як у сторони
у справі були сумніви в об'єктивності частини складу суду, він не вчиняв
противоправних дій, як вказано в оскаржуваних рішеннях. Ним не допускалися
порушення процесуальної поведінки та порядку в судовому засіданні, під час судового засідання до нього не застосовувалися заходи процесуального
примусу, не складався протокол про
адміністративне правопорушення, що є доказом того, що доводи відповідача надумані та безпідставні Позивач в судовому
засіданні 25.09.2007 року не проявляв неповагу та не завдав

шкоди честі,
гідності та діловій репутації суддям або іншим учасникам процесу. Жоден з
членів складу суду не звернувся до відповідача зі скаргою на дії позивача
або до суду з позовом до позивача про
захист честі та гідності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2008
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання незаконними
рішення дисциплінарної палати Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 07.11.2007р. та рішення Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 14.11.2007р. відмовлено в повному обсязі.

З таким рішенням суду не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій
просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права і
ухвалити нове рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що
висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, також в судовому
засіданні не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими. Так судом не досліджено, що відповідачем
не надано доказів, які підтверджували б розповсюдження позивачем недостовірної,
образливої інформації, відповідачем не доведений факт завдання позивачем шкоди
честі, гідності та ділової репутації суддям; відповідачем не доведений факт
того, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 25.09.2007р. виконував професійні
обов'язки адвоката.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали доводи
апеляційної скарги в повному обсязі, просили задовольнити апеляційну скаргу,
постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, вважала рішення суду першої інстанції законним та
обґрунтованим, просила залишити його без змін. Зокрема акцентувала, що позивач
- адвокат ОСОБА_1 впродовж тривалого часу, виконуючи свої професійні обов'язки
допускає порушення адвокатської етики, на його поведінку відповідачем отримано
низку скарг, це було предметом неодноразового розгляду на засіданнях
дисциплінарної палати Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 28 жовтня 1998 року склав
кваліфікаційний іспит при атестаційній палаті Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та отримав свідоцтво на право
заняття адвокатською діяльністю, 02 листопада 1998 року позивач склав присягу
адвоката України.

16 жовтня 2007 року до Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури надійшло звернення директора ТОВ „ТБ „Амстор" про
притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом
анулювання свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю. В обґрунтування
скарги зазначено, що 25.09.2007р. у судовому засіданні Апеляційного суду
Донецької області розглядалася апеляційна скарга на рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від
16.06.2007р. за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ТБ" Амстор", ОСОБА_4 про
захист честі та гідності і що в ході апеляційного розгляду справи адвокат
ОСОБА_1 допустив образи на адресу колегії суддів та поширив недостовірну
образливу інформацію про представників ТОВ "ТБ "Амстор".
Зокрема, при вирішенні питання про відвід суддям, адвокат ОСОБА_1 вказав, що не
довіряє складу суду, оскільки двоє з суддів (хто саме, назвати не може)
отримали хабара за вирішення спору на користь ТОВ "ТБ "Амстор" і
судді мають намір задовольнити апеляційну скаргу. Також ОСОБА_1 стверджував, що
до початку розгляду справи апеляційним судом вже виготовлений текст ухвали. На
запитання суду, чи з цього приводу звертався до правоохоронних органів, ОСОБА_1
пояснив, що він не бажає розкривати джерела своєї інформації, а тому до
правоохоронних органів не звертався. В процесі розгляду справи адвокат ОСОБА_1
називав судове засідання цирком, суддів - хабарниками. Крім того, як зазначено
в скарзі, адвокат ОСОБА_1 перебивав суд, не реагував на зауваження судової
колегії, неодноразово повторював про дачу представниками та засновниками
апелянта - ТОВ "ТБ "Амстор" - хабарів суддям Апеляційного суду
Донецької області та районних судів м. Донецька. При цьому адвокат ОСОБА_1 на запитання колегії суддів поясняв, що
його висловлювання - це оціночні судження, а не поширення недостовірної
інформації.

17 жовтня 2007 року згідно з вимогами ст.33 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури головою дисциплінарної палати
Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури порушено
дисциплінарне провадження за зверненням ТОВ «ТБ «Амстор» відносно адвоката
ОСОБА_1.

07.11.2007 року відбулося засідання
дисциплінарної палати Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, під час
якого заслуховувалося
дисциплінарне провадження відносно
адвоката ОСОБА_1, за
результатами одностайно прийняте рішення про застосування до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у
вигляді анулювання свідоцтва
про право на заняття адвокатською діяльністю.

14.11.2007 року відбулося засідання Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, на яке з урахуванням вимог
ст.38 Положення були запрошені адвокат ОСОБА_1 та представник заявника - ТОВ
„ТБ „Амстор". На вказаному засіданні одностайно прийнятим рішенням
припинена адвокатська діяльність ОСОБА_1 та анульовано його свідоцтво про право
на заняття адвокатською діяльністю. Виходячи із зазначеного, суд прийшов до
висновку про те, що порушень вимог Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури щодо порядку ініціювання, порушення, ведення та закінчення
дисциплінарного провадження відносно позивача з боку відповідача не допущено.

Суд зазначив, що оцінка дій позивача стосовно його поведінки під час
судового засідання не повинна залежати від суб'єктивного ставлення до цього з
боку колегії суддів Апеляційного суду Донецької області, яка розглядала
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 25.09.2007 року, оскільки, розгляд справ у
всіх судах проводиться усно і відкрито, тобто поведінка позивача у залі
судового засідання аргіогі є доступною для уваги необмеженому колу осіб;
здійснення конституційних прав, передбачених ч.3 ст.34 Конституції (право на
свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань) може
бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших
людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або
для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Крім того, на підставі
ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» втручання у здійснення
правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи
суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно,
письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на
неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом
відповідальність. Тому суб'єктивне ставлення зазначеної вище колегії суддів
Апеляційного суду Донецької області до поведінки ОСОБА_1 під час судового
засідання 25.09.2007 року не може впливати на дієвість принципу незалежності
суддів та авторитету правосуддя, який повинен відстоюватися належними та
допустимими засобами також тими організаціями, до повноважень яких входить
здійснення контролю за додержанням вимог чинного законодавства, зокрема,
зазначеного вище з боку, серед інших, і адвокатів, у тому числі й шляхом
порушення дисциплінарних проваджень відносно адвокатів, якщо ці принципи ними
порушуються. При цьому своє ставлення до поведінки позивача під час судового
засідання 25.09.2007 року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області у
складі суддів Зубової Л.М., Лук'янової С.В. та
Барсукової О.І. висловила, направивши листом від 27.09.2007 року на ім'я
голови Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури
копію диску з технічним записом судового засідання від 25.09.2007 року до
відома.

Суд першої інстанції проаналізував докази
у справі щодо наявності в поведінці позивача під час судового засідання
25.09.2007р. складу дисциплінарного проступку або іншого грубого порушення
вимог чинного законодавства, з посиланням на ст.47-1 Закону України „Про
інформацію", справи ОСОБА_6 проти Австрії, розглянутої Європейським судом
з прав людини, п.2 ст.10 Європейської
конвенції про захист прав людини та основних свобод, рішення Європейського суду з прав людини по
справі ОСОБА_5 проти Данії і дійшов до висновку, що поширена позивачем
інформація у заяві про відвід складу суду про те, що двоє з них отримали
хабара, є твердженням про об'єктивний факт, який порочить особу та принижує
авторитет правосуддя, і який не був доведений належними засобами з боку
позивача як під час судового розгляду
справи 25.09.2007р., так і в порядку кримінального судочинства. Таким
чином, дії позивача, як зазначено в
рішенні Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури,
підпадають під ознаки порушень, передбачених ст.15 Закону України „Про
адвокатуру", ст.ст. З, 6, 11, 12, 13, 53 Правил адвокатської етики.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у цивільному процесі
під час розгляду справи за його позовом до ТОВ „ТБ „Амстор", дійсно виступав в якості фізичної особи - був
позивачем у справі. Але у своїх зверненнях до суду та під час обґрунтування
поданої заяви про відвід складу суду він повідомляв суд про те, що певна
інформація, яка має значення для вказаної справи, ним отримана при виконанні
функцій адвоката. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про
необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників
позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, заперечення на апеляцію, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції
скасуванню з ухваленням нової, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має свідоцтво про право на заняття адвокатською
діяльністю. 25.09.2007р. він приймав участь в судовому засіданні Апеляційного
суду Донецької області, в якості сторони у справі - позивача, в якому
розглядалася апеляційна
скарга відповідачів на рішення
Куйбишевського районного суду м.Донецька від 16.06.2007р. за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок"
Амстор", ОСОБА_7(ОСОБА_4) про спростування недостовірної
інформації(а.с.60).

16 жовтня 2007 року до Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури надійшло звернення директора ТОВ „ТБ „Амстор" про
притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом
анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оскільки
адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні 25.09.2007р. допустив образи на адресу колегії суддів та
поширив недостовірну образливу інформацію про представників відповідача - ТОВ
"Торгівельний будинок "Амстор", зокрема, при вирішенні питання
про відвід суддям, адвокат ОСОБА_1 вказав, що не довіряє складу суду, оскільки
двоє з суддів (хто саме, назвати не може) отримали хабара за вирішення спору на
користь ТОВ "Торгівельний будинок "Амстор" і судді мають намір
задовольнити апеляційну скаргу; стверджував, що ще до початку розгляду справи апеляційним судом
виготовлений текст ухвали; під час
розгляду справи називав судове засідання цирком, суддів - хабарниками;
перебивав суд, не реагував на зауваження судової колегії, неодноразово
повторював про дачу представниками та засновниками ТОВ "Торгівельний
будинок "Амстор" хабарів
суддям Апеляційного суду Донецької області та районних судів м. Донецька; поясняв, що його висловлювання - це оціночні
судження, а не поширення недостовірної інформації.(а.с.107).

17 жовтня 2007 року на підставі вказаного звернення, керуючись п.33 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури головою дисциплінарної палати
Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури прийняте
рішення про порушення дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_1 та
призначено перевірку підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності
(а.с.106). За результатами перевірки 07.11.2007р. наданий висновок членом
дисциплінарної палати Донецької обласної КДКА. (а.с.177-182).

Рішенням дисциплінарної палати Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від
07.11.2007р. за дії, несумісні зі
званням адвоката, які виразилися в грубому порушення Закону України «Про
адвокатуру», Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України, інших
нормативних актів, які регулюють діяльність адвокатури, до адвоката
ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді
анулювання свідоцтва про
право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.188-202).

14.11.2007 року рішенням Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури погоджене
вищезазначене рішення дисциплінарної палати Донецької обласної КДКА від
07.11.2007р. і за грубе порушення вимог Закону України «Про адвокатуру», інших
актів законодавства України, які регулюють діяльність адвокатури, правил
адвокатської етики і присяги адвоката України адвокатську діяльність ОСОБА_1
припинено і анульовані свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю
№1113 на ім'я ОСОБА_1, а також рішення атестаційної палати Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії від 28 жовтня 1998 року про видачу
зазначеного свідоцтва (а.с.200-202).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. З КАС України справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у
якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Статтею 13 Закону України «Про адвокатуру» від 13.12.1992 р. №2887-XII та
Положенням про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури,
затвердженим Указом Президента України
від 05.05.1993р. №155/93 визначені порядок організації та діяльності
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Донецька обласна
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаючи оскаржувані рішення
діяла в межах своїх повноважень і на підставі вказаних повноважень і на підставі нормативно-правових актів.

Водночас колегія суддів вважає висновки відповідача та суду першої інстанції про те, що позивач у
судовому засіданні 25.09.2005 року при
апеляційному розгляді цивільної справи
за його позовом до ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» ОСОБА_7(ОСОБА_4) про
спростування недостовірної інформації порушив вимоги ст.15 Закону України „Про
адвокатуру", ст.ст. З, 6, 11, 12, 13, 53 Правил адвокатської етики
хибними, оскільки у вказаному судовому засіданні ОСОБА_1 приймав участь як сторона
у справі, а саме, в якості позивача. Заявляючи відвід колегії суддів, він
скористався процесуальними правами позивача.

Статтею 162 ЦПК України визначені обов'язки осіб, присутніх у залі судового
засідання. Статтею 90 цього ж Кодексу
визначені підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу, що
застосовуються судом до осіб, які порушують встановлені в суді правила або
протиправно перешкоджають здійсненню цивільного судочинства. Заходи
процесуального примусу застосовуються судом негайно після вчинення порушення
шляхом постановлення ухвали.

Вивченням матеріалів справи, зокрема, відтвореного технічного запису
судового засідання 25.09.2007р., не встановлено, що головуючим у справі позивач
ОСОБА_1 попереджався про порушення порядку в
судовому засіданні, також судом не вживалися заходи процесуального
примусу. Тобто судова колегія приходить до висновку, що суд вважав допустимою поведінку позивача в
судовому засіданні 25.09.2007р..

В статті 15 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що при видачі
свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю особа, якій вручено це
свідоцтво, приймає Присягу адвоката України, відповідно до якої у своїй
професійній діяльності клянеться суворо додержуватися законодавства України,
міжнародних актів про права і свободи людини, правил адвокатської етики, з
високою громадянською відповідальністю виконувати покладені обов'язки, бути
завжди справедливим і принциповим, чесним і уважним до людей, суворо зберігати
адвокатську таємницю, всюди і завжди берегти чистоту звання адвоката, бути
вірним Присязі.

Відповідно до п.40 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури рішення про припинення
адвокатської діяльності та про анулювання свідоцтва
кваліфікаційно-дисциплінарною комісією може бути прийняте у випадках:
засудження адвоката за вчинення злочину - після набрання вироком законної
сили;обмеження судом дієздатності або визнання адвоката недієздатним; втрати
громадянства України; грубого порушення вимог Закону України «Про адвокатуру»
та інших актів законодавства України, які регулюють діяльність адвокатури, і
Присяги адвоката України.

Статтею 5 Закону України «Про адвокатуру» визначені види адвокатської
діяльності: надання консультацій та роз'яснень з юридичних питань, усних та
письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів
правового характеру; посвідчення копій документів у справах, які вони ведуть;
здійснення представництва у суду, інших державних органах перед громадянами та
юридичними особами; надання юридичної допомоги підприємствам, установам,
організаціям; здійснення правового забезпечення підприємницької та
зовнішньоекономічної діяльності громадян і юридичних осіб; виконання своїх
обов'язків відповідно до кримінально-процесуального законодавства у процесі
дізнання та попереднього слідства. Адвокат може здійснювати й інші види
юридичної допомоги, передбачені законодавством.

Обов'язки адвоката визначені у статті 7 Закону України «Про адвокатуру», в
якій зазначено, що при здійсненні своїх професійних обов'язків адвокат зобов'язаний неухильно додержувати вимог чинного
законодавства, використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і
законних інтересів громадян та юридичних осіб і не має права використовувати
свої повноваження на шкоду особі, в
інтересах якої прийняв доручення, та відмовитись від прийнятого на себе захисту
підозрюваного, обвинувачуваного, підсудного.

Відповідно до ст.55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Колегія суддів не приймає доводів
відповідача та його представника про те, що позивач у судовому засіданні
25.09.2007р. виконував професійні обов'язки адвоката: в цьому судовому
засіданні він усвідомлював себе як адвокат; зазначав, що отримав інформацію як
адвокат; заздалегідь підготовив заяву про відвід суду на фірмовому бланку
адвоката ОСОБА_1, тобто фактично знаходився у звичній для себе обстановці, на
робочому місці адвоката, повинен був неухильно дотримуватися Правил
адвокатської етики і вважає ці доводи нікчемними, оскільки, як це зазначалося
раніше, у вказаному судовому засіданні позивач приймав участь у апеляційному
розгляді цивільної справи, у якій був стороною у справі - позивачем і захищав свої законні інтереси.

З огляду на зазначене, процесуальний
статус ОСОБА_1, як позивача, безпідставно покладений в основу дисциплінарного
проступку як адвоката. Спірні рішення не містять в собі мотивувальної частини,
а саме, не визначають складу дисциплінарного проступку, тобто викладені
обставини судового засідання від 25.09.2007р. та з наведенням правових підстав
комісією зроблено невмотивований висновок. З урахуванням зазначеного, рішення є
такими, що не відповідають пунктам 1, 3,7,8 частини 3 статті 2 КАС України.

Судова колегія не приймає доводи
представника відповідача про те, що позивач раніше притягався до дисциплінарної
відповідальності як такі, що не доведені, а також не стосуються спірних
відносин.

Також не приймає долучені до матеріалів
справи за клопотанням представника відповідача копії позовних заяв ОСОБА_1 до
різних судів м. Донецька з огляду на принципи належності та допустимості
доказів у відповідності до ст.70 КАС України, оскільки надані докази не є
оригіналами, що позбавляє можливості колегію суддів їх засвідчити, й відповідно до ст.195 КАС України відповідачем
не доведені підстави дослідження нових доказів на стадії апеляційного
провадження, а судова колегія не вбачає підстав для дослідження представлених
доказів.

У пункті 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів, з огляду на викладене,
вважає, що відповідач в ході розгляду
спору не довів правомірність прийнятих рішень, тому вимоги позивача про
визнання їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню обґрунтовані на законі і підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушені норми матеріального та процесуального права, тому
постанова суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів не приймає до уваги вимогу позивача щодо винесення окремої
ухвали відносно представника відповідача щодо навмисної тяганини по розгляду
справи, оскільки нею не надані документальні підтвердження поважних причин відсутності
у судовому засіданні 24.06.2008р., оскільки за приписами ч.1 ст.166 КАС України
суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття
заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, тобто це є правом суду, а не обов'язком.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2008
року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури про визнання незаконними рішення дисциплінарної палати
Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від
07.11.2007р. та рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 14.11.2007р.
скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними
рішення дисциплінарної палати Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від 07.11.2007р. та рішення Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 14.11.2007р. задовольнити.

Визнати протиправними рішення дисциплінарної палати Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 07.11.2007р. та рішення
Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 14.11.2007р. і скасувати їх.

Відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 3,40грн. (три гривні 40 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий

Судді: