Справа № 22-а-907/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМ
ІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-907/08 р.
Головуючий у першій інс
танції: Шабунін С.В.

Доповідач: Саприкіна І
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Київсько
го апеляційного адміністрат
ивного суду у складі:

головуючого судді:

Саприкіної І.В.,
суддів:

Бараненка І.І., Маслія В.І.

при секретарі:

Трибой І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві
справу за апеляційною скарг
ою Державної інспекції з ко
нтролю за цінами у Київській
області на постанову Господ
арського суду м. Києва від 16.04.2007
року по справі за позовом Ко
мунального підприємства „Го
тельно-гуртожитковий компле
кс” до Державної інспекції з
контролю за цінами у Київськ
ій області про визнання неді
йсним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

КП «Готельно-гурто
житковий комплекс» звернули
ся до Господарського суду м. К
иєва з адмінпозовом до Держа
вної інспекції з контролю за
цінами у Київській області п
ро визнання недійсним рішенн
я про застосування економічн
их санкцій за порушення держ
авної дисципліни цін № 3 від 28.
02.2002 року.
Постановою Господарс
ького суду м. Києва від 16.04.2007 рок
у позов задоволено в повному
обсязі.
Не погоджуючись з вище
зазначеною постановою, від
повідач подав апеляційну с
каргу, в якій просить апеляці
йну інстанцію скасувати неза
конну постанову суду першої
інстанції та постановити нов
у, якою в задоволенні позовни
х вимог відмовити в повному о
бсязі. В своїй апеляційній ск
арзі апелянт посилається н
а незаконність, необґрунтова
ність та необєктивність ос
каржуваного рішення. Зазнача
є, що постанову винесено з пор
ушенням норм матеріального т
а процесуального права, не по
вне зясування обставин, що
мають значення для справи, не
правильне встановлення юрид
ичної сутності та характеру
спірних правовідносин.
Заслухавши суддю-до
повідача, пояснення учасникі
в процесу, що зявилися в суд
ове засідання, перевіривши м
атеріали справи, доводи апел
яційної скарги, колегія судд
ів вважає, що апеляційна скар
га задоволенню не підлягає, в
иходячи з наступного.
Завданням адміністра
тивного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фіз
ичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публі
чно-правових відносин від по
рушень з боку органів держав
ної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посад
ових і службових осіб, інших с
убєктів при здійсненні ним
и владних управлінських функ
цій на основі законодавства,
в тому числі на виконання дел
егованих повноважень (ч. 1 ст. 2 К
АС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні сп
рави керується принципом зак
онності, відповідно до якого
органи державної влади, орга
ни місцевого самоврядування
, їхні посадові і службові осо
би зобов'язані діяти лише на п
ідставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Ко
нституцією та законами Украї
ни.
Колегія суддів знаходить,
що при вирішенні даного спор
у Господарським судом м. Ки
єва було правильно застос
овано норми матеріального та
процесуального права, прави
льно встановлені обставини,
що мають значення для справи
та вірно вирішено заявлений
спір.
При цьому апеляційна інста
нція виходить з того, суд перш
ої інстанції дійшов вірного
висновку щодо належного обґр
унтування позовних вимог, а т
ому задовольнив їх.
Виходячи з матеріалів спра
ви, 28.02.2002 року Державною інспекц
ією з контролю за цінами у Киї
вській області прийнято ріше
ння № 3 "Про застосування еконо
мічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін", як
им до позивача застосовані ф
інансові санкції за порушенн
я вимог розпорядження Київсь
кої обласної державної адмін
істрації від 19.04.2000р. №195 та п.38 Типо
вого положення про гуртожито
к, затвердженого постановою
РМ Української РСР від 03.06.86 №208. К
еруючись ст. 14 Закону України
"Про ціни та ціноутворення", ві
дповідач прийняв рішення про
вилучення у позивача в дохід
місцевого бюджету м. Вишневе
коштів у сумі 145451,70 грн.
Дане рішення прийняте
відповідачем на підставі ак
ту № 00037 від 06.02.2002 року, складеного
за результатами перевірки п
озивача щодо правильності за
стосування плати за проживан
ня громадян в гуртожитках.
Як вбачається з акту перев
ірки, висновок про порушення
позивачем державної дисципл
іни цін зроблений відповідач
ем на підставі того, що позива
чем було завищено плату за пр
оживання в гуртожитках № 6 та №
7, розташованих у м. Вишневе по
вул. Святошинська, № 42 та № 46 за п
еріод з 01.01.1999 по 01.01.2002р. Зокрема, пр
и розрахунку плати за прожив
ання в січні-квітні 1999 року зас
тосовано квартплату 0,77 грн. за
1 кв. м, в травні 1999р.-грудні 2001р. - 0,72
грн. замість 0,32 грн. за кв.м. Врах
овуючи результати перевірки
ДКП «Готельно-гуртожитковий
комплекс» в частині правиль
ності нарахування мешканцям
гуртожитків № 6 та № 7 квартпла
ти та вартості комунальних п
ослуг, зайво нараховано 153 697,33 гр
н., з урахуванням 83 % проплати ст
ановить 127 568,80 грн., недонарахов
ано 54 842,90 грн., загальна сума скл
адає 127 568,80 грн. - 54 842,90 грн. = 72 725,90 гри.
Виходячи з п.1.1 Статуту Ко
мунальне підприємство «Гот
ельно-гуртожитковий комплек
с» с правонаступником Дер
жавного комунального підп
риємства «Готельно-гуртожи
тковий комплекс».
На підставі викладеного
апеляційна інстанція приход
ить до аналогічного з судом п
ершої інстанції висновку, що
питання розміру одержаної п
озивачем виручки та правомір
ності винесення відповідаче
м оспорюваного рішення було
розглянуто у межах проваджен
ня у справі № 93/3-2004, за результат
ами якого господарським судо
м Київської області було вин
есено рішення від 24.03.04р. Чинніс
ть вказаного рішення господа
рського суду на даний час сто
ронами не заперечується.
В акті № 00037 від 06.02.2002 зазначе
но, що відповідачем порушено
вимоги розпорядження Київсь
кої обласної державної адмін
істрації від 19.04.2000 № 195 «Про розмі
р плати за користування житл
ом (квартирна плата) та утрима
ння житла в Київській област
і» та пункт 38 «Типового положе
ння про гуртожиток», затверд
женого постановою Ради Мініс
трів УРСР від 03.06.1986 № 208, згідно з в
имогами яких громадяни, які п
роживають у приміщеннях, що п
еребувають у їх відособленом
у користуванні, вносять плат
у за користування жилою площ
ею і за комунальні послуги по
ставках квартирної плати (та
рифах), установлених для буди
нків державного та громадськ
ого житлового фонду, в населе
них пунктах Київської област
і. Відповідно до вищезазначе
ного розпорядження № 195 розмір
плати за 1 кв. м загальної площ
і становить 0,32 грн.
Відповідно до ст. 2 Закону
України «Про ціни та ціноутв
орення» цей закон поширюєтьс
я на всі підприємства і орган
ізації незалежно від форм вл
асності, підпорядкованості і
методів організації праці т
а виробництва.
Статтею ст. 23 Закону Укра
їни «Про підприємства в Укра
їні», яка діяла на час виникне
ння спірних правовідносин, п
ередбачено, що підприємство
реалізує свою продукцію, май
но за цінами і тарифами, що вст
ановлюються самостійно або н
а договірній основі, а у випад
ках, передбачених законодавч
ими актами України, - за держав
ними цінами і тарифами.
Виходячи з положень ст. 6 За
кону України «Про ціни та цін
оутворення» (далі Закон) вста
новлено, що в народному госпо
дарстві застосовуються віль
ні ціни і тарифи, державні фік
совані та регульовані ціни і
тарифи. У відповідності до ст
.7 названого закону вільні цін
и і тарифи встановлюються на
всі види продукції, товарів і
послуг, за винятком тих, по як
их здійснюється державне рег
улювання цін і тарифів.
Стаття 8 Закону передбачен
о, що державне регулювання ці
н і тарифів здійснюється шля
хом встановлення: державних
фіксованих цін (тарифів); гран
ичних рівнів цін (тарифів) або
граничних відхилень від дер
жавних фіксованих цін і тари
фів.
Відповідно до ст. 4 Закону
Кабінет Міністрів України в
изначає перелік продукції, т
оварів і послуг, державні фік
совані та регульовані ціни і
тарифи на які затверджуютьс
я відповідними органами держ
авного управління встановле
ння і застосування цін (тариф
ів), а також по контролю за цін
ами (тарифами).
Виходячи з положень по
станови Кабінету Міністрів У
країни від 25.12.1996 № 1548 «Про встано
влення повноважень органів в
иконавчої влади та виконавчи
х органів місцевих рад щодо р
егулювання цін (тарифів)», вст
ановлення граничних розмірі
в плати за проживання в гурто
житку громадян, що перебуваю
ть в Україні на законних підс
тавах, віднесено до повноваж
ень обласних державних адмін
істрацій.
02.08.96р. Київською обласною
державною адміністрацією бу
ло прийнято розпорядження №
432, яким граничний розмір за пр
оживання робітників і службо
вців було встановлено у розм
ірі 1 500 000 крб. за 1 місце.
Також Київською облде
ржадміністрацією прийнято р
озпорядження за № 195 від 19.04.2000р. «
Про розмір плати за користув
ання житлом (квартирної плат
и) та утримання житла в Київсь
кій області», де пунктом 1 вста
новлено плату за користуванн
я житлом (квартирну плату) та з
а утримання житла в межах нор
м, визначених законодавством
.
Відповідно до додатку
до вищевказаного розпорядже
ння в населених пунктах Київ
ської області, зокрема, м. Вишн
еве, розмір плати у гривнях за
1 кв. м загальної площі встано
влено 0,32 грн. за кв. м.
Таким чином, вище згада
ні норми законодавства регул
юють порядок встановлення ро
зміру плати за користування
житлом та утримання житла в К
иївській області.
Щодо посилань позивача на
відповідність розміру плати
за проживання в його гуртожи
тку нормам діючого житлового
законодавства, суд зазначає
, що згідно ст. 130 Житлового коде
ксу України від 30 червня 1983 р. N 5464
-Х порядок користування жило
ю площею в гуртожитках визна
чається законодавством Союз
у РСР і Української РСР. Статт
ею 131 Житлового кодексу Україн
и передбачено законодавче за
твердження Примірного полож
ення про гуртожитки, згідно я
кої, дане положення затвердж
ується Радою Міністрів Украї
нської РСР, міністерствами, д
ержавними комітетами і відом
ствами СРСР за погодженням з
відповідними профспілковим
и і комсомольськими органами
.
Згідно п. 38 розділу VI „Прим
ірного положення про гуртожи
тки", затвердженого постанов
ою Ради Міністрів України ві
д 03.06.1986 № 208 громадяни, які прожив
ають у приміщеннях, що перебу
вають у їх відособленому кор
истуванні, вносять плату за к
ористування жилою площею і з
а комунальні послуги по став
ках квартирної плати (тарифа
х), установлених для будинків
державного та громадського
житлового фонду.
З ухвали Вищого адмініст
ративного суду України від 21.1
1.2006 року, вбачається, що при нов
ому розгляду спору необхідно
було дослідити питання про т
е, ким саме і в якому порядку б
уло затверджено тарифи на оп
лату проживання в гуртожитка
х, оскільки позивач с державн
им комунальним підприємство
м і тарифи, що ним застосовуют
ься, повинні затверджуватися
відповідним виконавчим комі
тетом ради.
Відповідно до п. 2 ст. 28 Закону
України «Про місцеве самовр
ядування в Україні» до відан
ня виконавчих органів сільсь
ких, селищних, міських рад нал
ежить встановлення в порядку
і в межах, визначених законод
авством, тарифів, щодо оплати
побутових, комунальних, тран
спортних та інших послуг, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної в
ласності відповідної терито
ріальної громади; погодження
в установленому порядку цих
питань з підприємствами та о
рганізаціями, які не належат
ь до комунальної власності.

Таким чином, апеляційна і
нстанція приходить до аналог
ічного з судом першої інстан
ції висновку, що оскільки під
приємство позивача перебува
є в державні комунальній вла
сності, встановлення тарифів
, щодо оплати побутових, комун
альних, транспортних та інши
х послуг, які надаються підпр
иємствами та організаціями к
омунальної власності відпов
ідної територіальної громад
и належить до компетенції ви
конавчих органів сільських,
селищних, міських рад, що відб
увається в порядку і в межах, в
изначених законодавством.

Крім того, відповідно до а
бзацу другого пункту 1 постан
ови Кабінету Міністрів Украї
ни від 25.12.1996 р. № 1548 «Про встановле
ння повноважних органів вико
навчої влади та виконавчих о
рганів міських рад щодо регу
лювання цін (тарифів)» (далі По
станова), повноваження, зазна
чені у додатку до Постанови, н
е поширюються на тарифи, що вс
тановлюються виконавчими ор
ганами сільських, селищних, м
іських рад відповідно до ста
тті 28 Закону України «Про місц
еве самоврядування в Україні
».
З огляду на викладене, по
зивачем правомірно стягувал
ася плата з мешканців гуртож
итків на підставі погоджених
Вишнівською міською радою к
ошторисів у відповідності до
встановленої п. 2 ст. 28 Закону У
країни «Про місцеве самовряд
ування в Україні» компетенці
ї щодо підприємств комунальн
ої власності.
Згідно з пунктом 2.1 Інструкц
ії про порядок застосування
економічних та фінансових (ш
трафних) санкцій органами де
ржавного контролю за цінами,
затвердженої наказом Мініст
ерства економіки та з питань
європейської інтеграції Укр
аїни та Міністерства фінансі
в України від 03.12.2001 № 298/519, при пору
шенні порядку встановлення і
застосування цін (тарифів), що
регулюються уповноваженими
органами, необгрунтовано од
ержана суб'єктом підприємниц
ької діяльності сума виручки
, що підлягає вилученню в дохі
д бюджету, обчислюється як рі
зниця між фактичною виручкою
від реалізації продукції (по
слуг, робіт) та її вартістю за
цінами і тарифами, сформован
ими згідно з вимогами законо
давства.
Таким чином, позивачем не
порушено порядок встановлен
ня і застосування цін, зокрем
а, плати за проживання в гурто
житку комунальної власності
, тому висновки відповідача п
ро необґрунтоване одержання
позивачем виручки спростову
ються встановленими судом об
ставинами, що виключає можли
вість застосування відповід
альності у вигляді нарахуван
ня штрафних санкцій та вилуч
ення спірних сум в дохід бюдж
ету.
Отже,судова колегія пр
иходить до висновку, що рішен
ня Державної інспекції з ко
нтролю за цінами у Київській
областіпро застосування е
кономічних санкцій за поруше
ння державної дисципліни цін
№ 3 від 28.02.02р.. згідно якого з Кому
нального підприємства "Готел
ьно-гуртожитковий комплекс"
стягнуто 145 451.70 грн. штрафних са
нкцій, підлягає визнанню нед
ійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, кожна сторо
на повинна довести ті обстав
ини, на яких ґрунтується її ви
моги та заперечення, крім вип
адків, встановлених ст. 72 цьог
о Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 2 КАС У
країни, у справах щодо оскарж
ення рішень, дій чи бездіяльн
ості суб'єктів владних повно
важень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчи
нені) вони:1) на підставі, у межа
х повноважень та у спосіб, що п
ередбачені Конституцією та з
аконами України; 2) з використа
нням повноваження з метою, з я
кою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахув
анням усіх обставин, що мають
значення для прийняття ріше
ння (вчинення дії); 4) безсторон
ньо (неупереджено); 5) добросов
існо; 6) розсудливо; 7) з дотриман
ням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправ
едливій дискримінації; 8) проп
орційно, зокрема з дотриманн
ям необхідного балансу між б
удь-якими несприятливими нас
лідками для прав, свобод та ін
тересів особи і цілями, на дос
ягнення яких спрямоване це р
ішення (дія); 9) з урахуванням пр
ава особи на участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчас
но, тобто протягом розумного
строку.
Також, згідно до полож
ень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адмін
істративних справах про прот
иправність рішень, дій чи без
діяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо д
оказування правомірності св
ого рішення, дії чи бездіяльн
ості покладається на відпові
дача, якщо він заперечує прот
и адміністративного позову,
чого відповідачем зроблено н
е було.
Відповідно до ст. 200 КАС У
країни, суд апеляційної інст
анції залишає скаргу без зад
оволення, а постанову суду
без змін, якщо визнає, що суд п
ершої інстанції правильно вс
тановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з дод
ержанням норм матеріального
і процесуального права.
Проаналізувавши матеріа
ли справи, доводи апеляційно
ї скарги, колегія суддів дійш
ла висновку, що судом першої і
нстанції правильно встановл
ені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержан
ням норм матеріального та пр
оцесуального права і підстав
для його скасування не вбача
ється. За таких підстав апеля
ційна скарга Державної інс
пекції з контролю за цінами у
Київській області на постан
ову Господарського суду м. Ки
єва від 16.04.2007 року по справі за п
озовом Комунального підприє
мства „Готельно-гуртожитков
ий комплекс” до Державної ін
спекції з контролю за цінами
у Київській області про визн
ання недійсним рішення п
ідлягає залишенню без задов
олення, а постанова суду перш
ої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 198, 200, 205, 206 КАС
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляцій
ної скарги Державній інспе
кції з контролю за цінами у Ки
ївській області відмови
ти.
Постанову Господарськог
о суду м. Києва від 16.04.2007 року
залишити без змін.
Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення т
а може бути оскаржена протяг
ом одного місяця шляхом пода
чі касаційної скарги безпосе
редньо до Вищого адміністрат
ивного суду України.

Головуючий суддя:

Судді: