Справа № 22-а-2666/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Саприкіної І.В.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

за участю: представника відповідача Швець І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від 30 травня 2006 року в адміністративній справі
№2-а-2238/07 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації,
ВАТ «Овруцький МКК» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Постановою
Овруцького районного суду Житомирської області від 30 травня 2006 року у
задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі,ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Овруцького
районного суду Житомирської області від 30 травня 2006 року і задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі..

Заслухавши
суддю-доповідача про обставини справи та, перевіривши доводи апеляції і
заперечень на неї наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до
ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмір 40 процентів від мінімальної заробітної плати
у зоні гарантованого добровільного відселення.

Статтею 39
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах у
зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

В свою чергу, у
постанові Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» зазначено,
що відповідач має право на відповідні компенсації, доплати та допомоги у
конкретних розмірах, а саме: за ст.37 - в сумі 2,10 грн., за ст.39 - в сумі
10,50 грн.

Роз'яснення
порядку застосування цього Закону відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України,
рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Оскільки у
спірний період Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про підвищення
розміру пенсій пенсіонерам вказаної категорії, тому у відповідача не було
законних підстав для проведення перерахунку пенсії та додаткової пенсії
позивача.

Застосування до
спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, суперечать вимогам
ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
згідно яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи
викладене, вимога позивача та доводи апеляційної скарги стосовно того, що
базова мінімальна пенсія за віком при нарахуванні пенсії на підставі ст.ст. 37,
39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» повинна визначатись згідно із законами України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та про Державний бюджет
України на відповідний рік не беруться до уваги колегією суддів, оскільки це
суперечить чинному законодавству, що підлягає застосуванню до спірних
правовідносин та, оскільки немає правових підстав для перерахунку пенсії у бік
збільшення на підставі зазначених нормативно-правових актів.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої інстанції та застосування матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Овруцький районний суд Житомирської області правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Овруцького
районного суду Житомирської області від 30 травня 2006 року в адміністративній
справі №2-а-2238/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
І.Саприкіна

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 23 ВЕРЕСНЯ 2008 РОКУ