Справа № 22-а-4229/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Горбенко К.П.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2008 року справа
№ 22-а-4229/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченко, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді

Старосуда М.І.

Суддів при секретарі з участю сторін: представника
позивача представника відповідача

Бадахової Т.П., Ханової Р.Ф. Чурікрвій Я.О. Літвінової Г.М. Алейнекової Г.О.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Калінінської районної в м. Донецьку ради

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

04 квітня 2008 року

по справі

№ 2-а-494/08 /суддя Горбенко К.П./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Калінінської районної в м. Донецьку ради

про

відмову сплатити одноразову компенсацію за
втрату годувальника та стягнути компенсацію у розмірі 22500 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Калінінської районної в м. Донецьку ради про відмову сплатити
одноразову компенсацію за втрату годувальника та стягнути компенсацію у розмірі
22500 грн.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду
від 10 січня 2008 року позовні вимоги позивача
було задоволено. Скасовано рішення Управління праці
та соціального захисту населення Калінінської районної в м. Донецьку ради по
відмову сплатити позивачу одноразову компенсацію за втрату годувальника.
Стягнуто з Управління праці та соціального захисту
населення Калінінської районної в м. Донецьку ради за рахунок державного
бюджету на користь ОСОБА_1 невиплачену суму одноразової компенсації у зв'язку з
втратою годувальника у сумі 22 500 грн.

Не
погодившись з таким рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення Калінінської районної в м. Донецьку подало
апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
і процесуального права, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Законом
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію абзацу шостого ч.1 ст.48
Закону України № 796, який передбачав виплату одноразової компенсації у розмірі
відповідно до мінімальної заробітної плати, а саме - 60 мінімальних заробітних
плат сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, було зупинено на
2006 рік в частині виплати компенсацій у розмірі відповідно до мінімальної
заробітної плати. У 2006 році Кабінету Міністрів України було надано право
встановлювати розміри соціальних виплат,
які визначені в постанові № 836, а саме для виплати одноразової компенсації за
втрату годувальника - 379.30 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення
представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду
першої інстанції без змін з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що батько позивача - ОСОБА_2, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 був учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС і відносився до 2-ї категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1 (а.с.5).

27.07.2007р. відповідач відмовив в виплаті одноразової
компенсації у зв'язку із втратою годувальника, посилаючись на Положення про
порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю особам,
які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям за втрату
годувальника, яке розроблено відповідно до ст.48 Закону, затвердженого наказом
МНС України від 31.12.1996 року №28 (лист №05/334 - а.с. 10).

Відповідно до п. 4 зазначеного Положення право на
отримання одноразової компенсації у зв'язку із втратою годувальника має сім'я,
в якій є непрацездатні члени, що були на утриманні померлого годувальника. Непрацездатних
членів сім'ї і членів сім'ї,
які вважаються утриманцями,
визначено статтями 37, 38 Закону
України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до п.4 ст. 37 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають
право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів,
але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_2) ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, був студентом 3-го курсу Донецького Національного
університету економіки та торгівлі ім.. М. Туган-Барановського, термін навчання
складає з 01.09.2005 року по 30.06.2010 рік.(а.с.6)

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796) передбачена
одноразова компенсація сім`ям, які втратили годувальника у розмірі - 60
мінімальних заробітних плат. Виплати провадяться протягом одного місяця з дня
встановлення інвалідності чи смерті потерпілого. Розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною постановою № 836 усупереч Закону № 796 (який
встановив розмір одноразової компенсації як величину, кратну відносно до
розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час втрати
годувальника) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій
сумі й, зокрема, для сімей, які втратили годувальника - 379,30 гривень.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст. 48 Закону № 796 та Закони України про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати, а не постанова № 836.

Відповідно до ст.82 Закону України «Про державний бюджет
України на 2006 рік» з 1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати
складав 350 грн. на місяць, з 1 липня 2006 року - 375 грн., з 1 грудня
2006 року - 400 грн.

Отже, на момент смерті батька позивача (26.09.2006 р.)
розмір мінімальної заробітної плати складав 375 грн.

Таким чином, дії відповідача суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними, визначив розмір мінімальної заробітної
плати на момент виплати компенсації в сумі 375,00 грн. і одноразову компенсацію
в сумі 22500 грн. (375* 60).

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Калінінської районної в м. Донецьку ради - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10 січня 2008 року
по справі № 2-а-494/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Калінінської районної в м. Донецьку ради
про відмову сплатити одноразову компенсацію за втрату
годувальника та стягнути компенсацію у розмірі 22500 грн.- залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий
суддя

Судді