Справа № 22-а-15999/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Суконцева Л.Г. Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 грудня 2008 року справа №
22-а-15999/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів
при секретарі

Дяченко
С.П., Нікуліна О.А. Грецькій Ю.А.

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні

апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області

на
постанову

Кіровського міського суду Луганської області

від

22 жовтня 2008 року

у
справі

№ 2-а-314/08

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області

про

оскарження дій, стягнення суми, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від 22
жовтня 2008 року позов ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської
ради Луганської області про стягнення грошових сум на оздоровлення
задоволено частково, а саме задоволено за 2004-2005 та 2007 та 2008 роки, стягнуто допомогу у розмірі 5913
гривень.

Суд першої
інстанції при розгляді справи встановив, що позивач дійсно є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1
категорії і є інвалідом 3 групи, та перебуває на обліку у відповідача, проте
фактично за 2004-2005 та 2007-2008 роки відповідачем було недоплачено
позивачеві сума щорічної разової допомоги у розмірі 5913 гривень.

Не погодившись
з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, та у задоволені позову відмовити повністю.

Особи, які
беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, а постанову суду - змінити.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії і є інвалідом 3 групи.

Відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи
у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

За 2004 та
2005 роки Управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення частково - у
розмірі по 21,50 грн., установлені постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - постанова №836), за 2007 та
2008 роки - по 90 грн., встановлені Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. «Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова №562).

Відповідно до
ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними
постановами № 836 та № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір
щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи - 21,50
гривень та 90 гривень (за грошовою реформою 1996 року).

З моменту
прийняття постанови № 836 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2004-2008 роки, у той час як Верховною
Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати,
щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2004, 2005, 2007 та 2008
роки, а не постанови № 836 та № 562.

Положення
пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Положення п.п. 11 пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін
до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», яким зупинено на 2008 рік дію в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
-абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини
першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними рішенням Конституційного
Суду України від № 10-рп від 22.05.2008 р.

Згідно частини
4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до
ст. 83 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» у період з 01 січня до 01 квітня 2005 року, в який було здійснено
виплату допомоги (21.03.2005 року) розмір мінімальної заробітної плати становив
262 гривні.

Згідно
ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у період з 01
квітня до 01 липня 2007 року, в який було здійснено виплату допомоги
(13.06.2007 року) розмір мінімальної заробітної плати становив 420 гривень.

Статтею 59
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» з 01 квітня 2008 року
встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 525 гривен.

Тобто, дії відповідача в частині виплати позивачу
грошової допомоги на оздоровлення у розмірі по 21,50 за 2004-2005 роки і по 90
грн. за 2007 та 2008 роки суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Проте суд першої інстанції при
підрахунку розміру недоплаченої допомоги на оздоровлення допустився помилки,
взявши такі розміри мінімальних заробітних плат, що не відповідають розмірам
мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги позивачу.

Таким
чином з відповідача підлягало стягненню з урахуванням позовних вимог не 5913
гривень, а (237 х 4 - 21,50) + (262 х 4 - 21,50) + (420 х 4 - 90) + (525 х 4 -
90) = 5553 гривень, тому в цій частині постанова місцевого суду підлягає зміні.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 201, ч.2 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області -
задовольнити частково.

Постанову Кіровського міського суду Луганської області від 22 жовтня
2008 року у справі № 2-а-312/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області «про оскарження дій, стягнення суми» - змінити.

В
абзаці другому резолютивної частини постанови Кіровського міського суду
Луганської області від 22 жовтня 2008 року у справі № 2-а-312/08 змінити слова
«5913 (п'ять тисяч дев'ятсот тринадцять) грн.» на слова «5553 (п'ять тисяч
п'ятсот п'ятдесят три) грн.».

В
решті постанову Кіровського міського суду Луганської області від 22 жовтня 2008
року у справі № 2-а-312/08 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: