Справа № 22-а-8563/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2008
року Справа
№ 22-а-8563/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І.,

при
секретареві Чуріковій Я.О.,

за участю
позивача ОСОБА_1, представника відповідача Чігірінського М.М.,

розглянула
заяву Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної в
м. Донецьку ради на постанову Кіровського районного суду Донецької області від
24 червня 2008р. у справі № 2-а-20/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку Ради про
визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, і

В С Т А Н О В И Л А :

22 жовтня 2007 р. позивач звернувся до
суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської
районної в м. Донецьку Ради (далі УПСЗН) в якому вказує, що він є інвалідом 2
групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В зв'язку з
тим, що позивач має статус інваліда війни, то щорічно, до 5 травня, повинен
отримувати одноразову грошову допомогу в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком. Таким чином, за період з 2005 р. до 2007 р. він повинен був отримати: у
2005 р. - 2656,00 грн., фактично отримав 320,0 грн.; у 2006 р. - 2872,00 грн.,
фактично отримав 320,0 грн.; у 2007 р. - 3248,00 грн., фактично отримав 360,0
грн., в зв'язку з чим недоотримана сума за вказаний період складає 7776,00 грн.
Крім цього, позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального
захисту населення та отримує щорічну компенсацію на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат, які були встановлені на час виплати. За
2004р. позивач отримав компенсацію на оздоровлення в сумі 21,50 грн., за 2005
р. - 120,00 грн., 2006 р. - 120,00 грн., та 2007 р. - 120 грн. Вважав, що суми
виплачені з порушенням діючого законодавства, а саме, ст.48 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", на підставі якої йому повинна бути сплачена компенсація за
2004 р. у сумі 1428,50 грн. (290x5-21,50); за 2005 р. - 1540,00 грн.
(332x5-120); за 2006 р. - 1755,00 грн. (375x5-120,0); за 2007 р. - 2180,00 грн.
(460x5-120,00). Також, на підставі вищевказаної норми Закону він отримує
одноразову компенсацію, яка виплачується у розмірі 45 мінімальних заробітних
плат для інвалідів групи. 22.06.2005 р. на підставі довідки МСЕК йому була
встановлена 2 група інвалідності, замість раніше встановленої 3 групи.
Зазначена компенсація ним була отримана у розмірі 30 мінімальних заробітних
плат, як інвалідом 3 групи, в зв'язку з чим недоплачена позивачем сума складає
(332 грн. (мінімальна заробітна плата)х15(45-30)=4980 грн., з яких було
сплачено 94.80 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити
вказані суми, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду даним позовом.
Просить суд визнати дії відповідача незаконними та стягнути з Управління праці
та соціального захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку Раді
недоотримані суми одноразової грошової компенсації за 2005-2007 р.р. у розмірі
7776,00 грн., компенсацію на оздоровлення в загальній сумі 6517,50 грн. та не
донараховану суму одноразової компенсації у розмірі 4885, 20 грн.

Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 24 червня 2008р.
позов ОСОБА_1 задоволений: визнані неправомірними дії УПСЗН щодо відмови у
проведенні виплати заборгованості з щорічної грошової допомоги на оздоровлення,
одноразової компенсації та щорічної одноразової грошової допомоги до Дня
Перемоги позивачеві незаконними; стягнуто з УПСЗН на користь позивача за
рахунок відшкодування недоплат щорічної разової грошової допомоги до дня
Перемоги, як інваліду війни у розмірі 2888,00 грн. за 2007 рік, одноразової
компенсації у зв'язку з переходом з 3 на 2 групу інвалідності в сумі 4885,2
грн. та щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду 2 групи внаслідок
ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 2007 та 2005 роки та як інваліду 3
групи за 2004 рік в загальній сумі 4396,5 грн.

Не погодившись з таким судовим відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки судом порушені
норми матеріального і процесуального права, а саме, вказано, що при здійсненні
виплат УПСЗН керувалося діючими Постановами Кабінету Міністрів та Законами
України «Про державний бюджет».

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі, просив
рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити. Пояснив, що розподіл бюджетних коштів
здійснюється лише за цільовим призначенням, виплати позивачеві здійснені у
відповідності до Постанов Кабінету Міністрів № 836 від 26.07.1996 року та № 562
від 12.07.2005 року.

Позивач вважав апеляцію необґрунтованою та такою, що задоволенню не
підлягає Уточнив, що допомогу на оздоровлення за 2004 рік він отримав у жовтні
2004 року, що в судовому засіданні підтвердив представник відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач з 22.06.2005 року є
інвалідом 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали від аварії на
Чорнобильській АЕС та має право на отримання згідно ч. 1 ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» одноразової
компенсації в розмірі 15 мінімальних
заробітних плат (встановлена вища гру та згідно ч. 4 ст. 48
вищезазначеного закону на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за 2005, 2007 роки та 4 мінімальних заробітних плат за 2004
рік. Позивачеві компенсація та допомога на оздоровлення виплачена в
меншому розмірі, ніж передбачено Законом
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому на користь позивача підлягає стягненню
компенсація в розмірі 4885,2 грн. та недоплачена сума щорічної допомоги на
оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки в сумі 4396,5 грн. Крім того, судом
першої інстанції встановлено, що позивач має статус інваліда війни, тому у
відповідності до ч.5 ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” має право на отримання щорічно до 5 травня разової
грошової допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, але відповідачем у
2007 році йому сплачена сума в меншому розмірі, ніж встановлено зазначеним
законом, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена
щорічна разова грошова допомога за, як інваліду війни 2 групи за 2007 рік в
сумі 2888,0 грн.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника
відповідача, позивача, перевірила доводи апеляційної скарги за матеріалами
справи і вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1, що
підтверджено посвідченням НОМЕР_1, яке видане 29.08.2005 року (а. с. 51),
позивачеві встановлена друга група інвалідності з 22.06.2005 року, що
підтверджено довідкою НОМЕР_2 (а. с. 33), з 23.07.2002р. до 21.06.2005р.
позивачеві була встановлена 3 група інвалідності, що підтверджено довідкою
НОМЕР_3 (а.с.26). Також позивач має статус ветерана війни-інваліда війни (2
групи), що підтверджено посвідченням серії Б № 395913 від 23.06.2005р. (а. с.
4).

При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Постанова № 836), якою розмір такої допомоги встановлений в
для інвалідів 3 групи 21,5 грн., з 2006 року - Постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі -
Постанова № 562), якою розмір такої допомоги встановлений для інвалідів 2 групи
в розмірі 120,0 грн.

Згідно абз. 3 частини 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач, які інвалід 3 групи з 23.07.2002р.
по 01.07.2005р., має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в
розміри чотирьох мінімальних заробітних плат; як інвалід 2 групи з 22.06.2005р.
по 22.06.2008р. має право на отримання такої допомоги в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Дія цієї норми була чинною на протязі 2004, 2005,
2007 року та підлягає застосуванню. Тому суд першої інстанції правильно стягнув
з відповідача не донараховану за цей період суму, але при цьому суд допустив
арифметичні помилки при розрахунках, оскільки невірно визначив розмір мінімальної заробітної плати на час виплат.
Допомога на оздоровлення за 2007 рік виплачена позивачеві у жовтні 2007р., то розмір мінімальної
заробітної плати на цей час складав 460,0 грн., а не як визначено судом першої
інстанції 410,00 грн., тому недонархована сума допомоги за цей період складає
460,00 грн. Х 5 - 120,0 грн. = 2180,0 грн. Сума недоплаченої допомоги на
оздоровлення за 2004, 2005 роки розраховані вірно. Загальна сума допомоги на
оздоровлення за 2004, 2005, 2007 рік, яка підлягає стягненню, складає 4646,5
грн..

При нарахуванні та виплаті сум одноразової щорічної допомоги до 9 травня за
2007 відповідач керувався положеннями
закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік”.

На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 2 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів
війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо неправомірності
дій відповідача про відмову у перерахунку та виплати не донарахованої щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня 2007 р., оскільки положення пункту 30
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким на
2007 рік зупинено дію в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 р. Але судом першої інстанції допущена арифметична
помилка при розрахунку - невірно визначений розмір мінімальної пенсії за віком,
яка була встановлена на 05.05.2007р. - враховуючи положення статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в редакції,
яка діяла на момент спірної виплати за 2007 рік, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному
законом, збільшеному на 1 відсоток. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність на 2007 рік відповідно абзацу 5 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік», з 01.04.2007р. складав 406,0 грн. Таким
чином, розмір мінімальної пенсії за віком складав 406,0 грн. + (406,0
грн. х 0,01) = 410,06 грн., мінімальна
пенсія за віком станом на 05.05.2007року встановлена у розмірі 410,06 грн.
Замість передбачених Законом № 3551-12 восьми мінімальних пенсій за віком - а
саме 3280,48 грн., позивачеві виплачено тільки 360,0 грн., тобто недоплачена
сума складає 3280,48 грн. - 360,00 грн. = 2920,48 грн., яка підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача.

Статтею 48 Закону №796 визначено, що при встановленні інвалідності вищої
групи інваліду виплачується різниця у компенсаціях. Оскільки одноразова
компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які
стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується інвалідам 3
групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, а інвалідам 2 групи в розмірі
45 мінімальних заробітних плат, то різниця між компенсаціями при переході з третьої
на другу групу інвалідності складає 15 мінімальних заробітних плат.

При виплаті компенсації при переході з 3 на 2 групу інвалідності
відповідачем виплачено позивачеві компенсація в розмірі 94,8 грн. (а. с. 34),
при цьому відповідач керувався розмірами, встановленими Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Зазначеною Постановою № 836 всупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив
розмір компенсації як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час встановлення групи інвалідності)
установлено конкретні розміри такої компенсації в твердій грошовій сумі,
зокрема, для інвалідів 3 групи - 189,6 грн., а для інвалідів 2 групи -
284,4 грн.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами при вирішенні спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону №
796-ХІІ та Закон України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в частині
визначення розміру мінімальної заробітної плати, а не Постанова № 836.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції
про стягнення недотриманої суми одноразової компенсації. Проте, судом першої
інстанції невірно визначений розмір недоплаченої компенсації, оскільки суд
допустив помилку при застосуванні норми матеріального права, а саме. не
врахував, що у відповідності до ч.3 ст.48 Закону №796 виплата компенсації у
разі встановлення інвалідності здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення інвалідності (зупинення дії частини третьої
статті 48, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N
489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 р. N 6-рп/2007). Враховуючи, що 2 група інвалідності була
встановлена позивачеві 22.06.2005р. і мінімальна заробітна плата на вказану
дату сстановила 290,00 грн., то розмір компенсації, яка підлягала виплаті
позивачеві становив 4350,00 грн. (290,00 грн. Х 15). Відповідачем в порушення
спеціального закону виплачено позивачеві лише 94,8 грн., тобто розмір
недонарахованої та недоплаченої позивачеві компенсації складає 5905,2 грн.

Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11822,18 грн.
недоплачених сум щорічних одноразових допомог на оздоровлення, до Дня перемоги
та різниці компенсації за встановлення вищої групи інвалідності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно по
суті вирішена справа, але помилково застосовані норми матеріального права, тому
постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині сум виплат.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст.201, ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку ради
задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду Донецької області від 24 червня 2008р.
у справі № 2-а-20/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку Ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії змінити.

Перший - четвертий абзаци постанови викласти в наступній редакції.

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської
районної в м. Донецьку Ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної в м. Донецьку ради щодо не нарахування ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги до 5 травня 2007 року в розмірі, передбаченому
ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”; одноразової грошової компенсації
у зв'язку з переходом з третьої на другу групу інвалідності в розмірі 15
мінімальних заробітних плат, передбаченої ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та; щорічної допомоги на оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки,
передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку ради за рахунок
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заборгованість по недоплачених:
одноразової грошової допомоги до 5 травня 2007 р. в сумі 2920,48 грн.;
одноразової грошової компенсації у
зв'язку з переходом з 3 та 2 групу інвалідності в сумі 4255,2 грн.; щорічної
допомоги на оздоровлення за 2004 р. в сумі 926,5 грн., за 2005 рік в сумі
1540,0 грн., за 2007 р. в сумі 2180,0 грн., а всього 11822,18 грн. (одинадцять
тисяч вісімсот двадцять дві грн. 18 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: