Справа № 2-а-7/07
Суддя: Федик Л.І.
Дата ухвалення: 2007-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 року м. Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Федик
Л.І. при секретарі Федорів Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до
Боднарівської сільської ради про визнання рішення сесії сільської ради 5
демократичного скликання від 25.10.2006 року частково недійсним, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Боднарівської
сільської ради про визнання рішення сесії сільської ради 5 демократичного
скликання від 25.10.2006 року недійсним частково посилаючись на те, що з 1991 року позивачка користується
земельною ділянкою розміром 0, 0517
га, яка раніше належала ВАТ „Льон".
Згідно рішення Боднарівської сільської ради від 17.05.1997 року земельну
ділянку розміром 0, 0517 га було
виділено в постійне користування ОСОБА_1.
. 29.12.1994 року рішенням 17 сесії 2-го демократичного скликання
позивачці передано у приватну власність 0,
28 га землі, з яких 0, 0517 га спірної земельної ділянки. На
підставі вищевказаних рішень, позивачка
почала виготовляти технічну документацію на приватизацію земельних ділянок з
метою отримання державного акту на право власності земельних ділянок в розмірі
0, 28 га. Однак, сільський голова відмовляється підписати
дану документацію, заперечуючи відносно
приватизації позивачкою земельної ділянки 0,
0517 га. Після точно знятих замірів,
проведених ТзОВ „ВААР",
сільський голова ОСОБА_2. створила комісію без землеупорядника та у
відсутності позивачки перемірила земельні ділянки. Згідно акту обстеження
земельних ділянок від 19.09.2006 року позивачці було включено чужі земельні
ділянки, а земельну ділянку розміром
0, 0517 га в акт включено не було. Цю земельну ділянку не
виміряли, мотивуючи тим, що позивачці передано у приватну власність
землю без спірної земельної ділянки. У зв"язку з цим, 06.10.2006 року позивачка повторно
звернулася з заявою до Боднарівської сільської ради з приводу надання їй у
приватну власність земельної ділянки розміром 0, 0517 га,
яка знаходилася в її користуванні понад 15 років і згідно ЦК
України, позивачка набула право
власності на земельну ділянку за давністю. Однак,

рішенням
Боднарівської сільської ради від 25.10.2006 року ОСОБА_1. було відмовлено в передачі спірної земельної
ділянки в приватну власність. Позивачка просить суд, визнати рішення 4 сесії Боднарівської
сільської ради 5 демократичного скликання від 25.10.2006 року частково
недійсним в частині відмови в передачі їй у приватну власність земельної
ділянки розміром 0, 0517 га, оскільки
воно є нелегітивним, так як не набрало
достатньої кількості голосів.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та суду пояснила, що рішеннями Боднарівської сільської ради від
29.12.1993 року та 29.12.1994 року спірна земельна ділянка розміром 0, 0517га
їй була передана у приватну власніть. 19.09.2006 сільським головою ОСОБА_2 було
створено комісію і перемірено земельні ділянки,
на основі чого складено акт обстеження земельних ділянок до якого
позивачці не було включено земельну ділянку розміром 0, 0517 га., посилаючись на те, що спірна земельна ділянка захоплена самовільно.
06.10.2006 року позивачка повторно звернулася з заявою до Боднарівської
сільської ради з приводу надання їй у приватну власність земельної ділянки
розміром 0, 0517 га, проте рішенням
Боднарівської сільської ради від 25.10.2006 року ОСОБА_1. було відмовлено в передачі в приватну
власність земельної ділянки розміром 0, 0517 га. Крім того, сільський голова ОСОБА_2. не довела до відому
депутатів те, що спірна земельна ділянка
вже двічі передавалася ОСОБА_1. А також, позивачка доповнила, що рішення 4 сесії Боднарівської сільської
ради 5 демократичного скликання від 25.10.2006 року є незаконним, оскільки не набрало достатньої кількості
голосів.

Представник
позивача ОСОБА_3. в
судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд визнати рішення 4
сесії Боднарівської сільської ради 5 демократичного скликання від 25.10.2006
року частково недійсним в частині відмови в передачі їй у приватну власність
земельної ділянки розміром 0, 0517 га,
оскільки дане рішення є нелегітивним.

Представник
відповідача позов не визнала та пояснила,
що сесія Боднарівської сільської ради від 25.10.2006 року була
легітивною і голосування проводилося в присутності ОСОБА_1 Згідно відповіді районного архівного
відділу, в 1997 році ОСОБА_1. земельна ділянка у тимчасове користування не
надавалася. Згідно рішення Боднарівської сільської ради від 17.05.1997
року, позивачці виділялась земельна
ділянка в урочищі „Дубрівка", що
знаходиться на відстані 1 км від спірної земельної ділянки, а земельна ділянка в в урочищі біля садка
„Льонок" та будиків позивачкою захоплена самовільно. Дана спірна земельна
ділянка необхідна для перспективи розвитку села, оскільки на даний час прийняте рішення
сільської ради про будівництво артезіанської скважини, будівництво резиденції та зібрані підписи
щодо реконструкції садка під школу. Тому,
просить суд в позові відмовити.

Свідок
ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працювала
землеупорядником в Боднарівській сільській раді. Позивачка користувалася
земельною ділянкою, яку їй було виділено
згідно рішення сесії Боднарівської

сільської
ради від 29.12.1993року. В 1990-1994р.р. в с. Боднарів проводилась
інвентаризація землі, після чого були
зроблені обміри земельних ділянок, про
що складалися відповідні документи. Дані земельні ділянки раніше належали ВАТ
„Льон". Рішенням Боднарівської сільської ради від 29.12.1993 року замірювані
землі передано у приватну власність жителям села. Крім того пояснила, що частині людей в даному урочищі було
передано земельні ділянки у приватну власність.

Свідок
ОСОБА_5. суду пояснив, що протягом 1990-1994 p.p. він працював
сільським головою АДРЕСА_1 Земельні ділянки льонозаводу були передані жителям
села у безстрокове користування, в тому
числі ОСОБА_1. , а згідно рішення
Боднарівської сільської ради від 29.12.1993 року були передані у приватну
власність жителям села. Протягом 1992-1993 p.p. проводилися
обміри земельних ділянок в урочище біля садка „Льонок" та будиків, в тому числі земельної ділянки ОСОБА_1 .

Свідок
суду ОСОБА_6 пояснив, що він
проживає в селі Боднарів, Калуського
району і в урочищі біля садка „Льонок" та будиків має земельну ділянку по
сусідству з земельною ділянкою позивачки. Дану земельну ділянку він тривалий
час обробляє. Вказує, що дані земельні
ділянки самовільно не були захоплені,
оскільки представниками сільської ради проводились заміри земельних
ділянок і встановлювались межі, а в 2005
році він дізнався, що дані земельні
ділянки в 1993-1994 p.p. були передані у приватну власність. Однак, добавив,
що деякі жителі села, серед яких
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають державні акти на землю на право власності земельних ділянок
в даному урочищі.

Свідок
ОСОБА_9 суду пояснив, що його було
обрано головою земельної комісії Боднарівської сільської ради. 19.09.2006 року
він разом з іншими членами комісії в присутності ОСОБА_10 співжителя ОСОБА_1 , проводили обстеження земельних ділянок
ОСОБА_1 . Згідно акту, було виявлено
надлишок земель, які ніби-то належать
позивачці. При складанні даного акту ОСОБА_1 не була присутньою. Заміри спірної
земельної ділянки розміром 0, 0517га не проводилися, оскільки дана земельна ділянка була захоплена
самовільно.

Свідок
ОСОБА_11 суду пояснив, що в вересні 2006
року, він, як член земельної комісії, проводив обміри земельних ділянок
ОСОБА_1 Головою земельної комісії був
ОСОБА_9 Заміри земельних ділянок проводили у відсутності позивачки та землеупорядника.
Спірну земельну ділянку біля садка не виміряли.

Свідок
ОСОБА_12. суду пояснила, що вона працює
провідним спеціалістом Калуського районного земельного відділу. Щодо замірів та
складання планів-схем земельних ділянок в 1990-1994 p.p. в урочищі біля
садка „Льонок" та будиків їй нічого не відомо. В центрі села відводилась
земельна ділянка для будівництва садочка та житлового будинку.

Суд, вислухавши сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав:

Як
встановлено в судовому засіданні, згідно
рішення Боднарівської сільської ради від 29.12.1993 року(а.с. 28) та рішення
Боднарівської сільської ради від 29.12.1994 року (а.с. 29), ОСОБА_1.
було виділено у приватну власність земельну ділянку розміром 0, 28 га,
в яку входить спірна земельна ділянка площею 0, 0517 га.
Згідно рішення Боднарівської сільської ради від 17.05.1997 року(а.с. 30, сільська рада вилучила з користування ВАТ
„Льон" земельну ділянку розміром 5га,
яку було передано під присадибні ділянки жителям села Боднарів.
Відповідно до вищевказаних рішень позивачка виготовляла технічну документацію
на приватизацію земельних ділянок з метою отримання державного акту на право
власності земельних ділянок. Однак,
згідно рішення Боднарівської сільської ради від 25.10.2006 року їй було
відмовлено в передачі в приватну власність 0, 0517 га земельної ділянки. Також
в судовому засіданні встановлено, що
земельною комісією в складі ОСОБА_5 . ОСОБА_13. та агронома ОСОБА_14 протягом
1992-1993 p.p. проводились обміри земельних ділянок біля садка
„Льонок". Відповідно, до кожної
земельної ділянки складалися плани-схеми і як ствердив колишній сільський
голова, ОСОБА_5. , всі ці документи повинні зберігатися в сільській
раді, однак їх в наявності не виявлено.
Крім того, при огляді погосподарської
книги села Боднарів було виявлено запис іншим чорнилом та іншою особою про
передачу ОСОБА_1. спірної земельної
ділянки в тимчасове користування.

В
судовому засіданні встановлено, що в
даному урочищі деяким жителям села уже видано державні акти на право власності
на земельну ділянку. Згідно виписки з протоколу від 25.10.2006 року 4 сесії
Боднарівської сільської ради 5 демократичного скликання вбачається, що під час голосування були присутні 11
депутатів, які голосували за
пропозиції, що приймались на сесії.
Однак, що стосується заяви ОСОБА_1 про передачу їй у приватну власність 0, 0517
га земельної ділянки, в обговоренні
цього питання брали участь 8 депутатів,
які проголосували за пропозицію про ненадання їй у приватну власність
спірної земельної ділянки, а 3 депутати
утримались, тобто не приймали участі в
голосуванні, а всього, як вбачається з довідки, виданої виконкомом Боднарівської сільської
ради, кількість обраних депутатів 5
демократичного скликання до Боднарівської сільської ради складає 17 чоловік.

Згідно
ч.1 ст. 59 ЗУ „Про місцеве
самоврядування", Рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно ч.2 ст. 59 даного закону, рішення ради приймаються на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що рішення 4 сесії Боднарівської сільської
ради 5 демократичного скликання від 25.10.2006 року слід визнати частково
недійсним, а саме в частині відмови
ОСОБА_1 передачі земельної ділянки розміром
0, 0517 га в приватну

власність, оскільки під час голосування не було набрано
достатньої кількості голосів.

За таких
обставин, суд вважає, що позов слід задовільнити.

На
підставі викладеного ст. 59 ЗУ „Про місцеве
самоврядування", та керуючись ст. с. 159-161 КАС України, -

постановив:

Позов
задовільнити.

Рішення
Боднарівської сільської ради Калуського району,
Івано-Франківської області від 25 жовтня 2006 року визнати нечинним
частково, а саме в частині відмови
ОСОБА_1 передачі земельної ділянки розміром 0, 0517 га в приватну власність.

постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано. У
разі подачі заяви, але апеляційна скарга
не була подана в строк,

постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку.

постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського Апеляційного суду
через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
в 10-денний строк з дня проголошення постанови і подання після цього протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.