Справа № 22а-767/08
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-767/08 (22а-2789/07) Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 37 інстанції - Попович С.М.
справа №2а-160/07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
липня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Стежко В.А. (доповідач)

суддів - Баранник
Н.П., Нагорної Л.М.,

при
секретарі - Гулій О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської
ради

на
постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 24 липня 2007 року по справі
№2а-160/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради просить скасувати постанову
Олександрійського міськрайонного суду, якою стягнуто на користь ОСОБА_1
недоплачену суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2000-2006рр. в
розмірі 7 561,5грн.

Апелянт посилається на те, що він є розпорядником
бюджетних коштів, і здійснював позивачу виплати в розмірі, передбаченому
постановами Кабінету Міністрів від 26 липня 1996р. №836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від
12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому підстав для її виплати в
більшому розмірі немає. Крім того, у позові слід було відмовити за пропуском
строку звернення до суду.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість
постанови в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку
в Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської
ради як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії
та користується правами, встановленими Законом «Про соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З урахуванням наведених обставин позивач мав право на
отримання щорічної одноразової допомоги в розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат згідно зі ст. 48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Протягом 2000-2006рр. відповідач при виплаті щорічної
допомоги позивачу на оздоровлення керувався постановами Кабінету Міністрів від
26.07.1996 р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із змінами і доповненнями та від 12.07.2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які передбачають її виплату в менших розмірах, ніж
встановлено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки зазначені підзаконні акти не можуть звужувати
зміст та обсяг існуючих конституційних прав громадян та суперечать ч. 3 ст. 22
Конституції України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку
про те, що щорічна допомога позивачу повинна бути виплачена відповідачем за
2000-2006 роки у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до вимог
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 -ХІІ від 28.02.1991 року.

Кабінет Міністрів не уповноважений зменшувати встановлені
конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема, допомоги на
оздоровлення. Навпаки, у ч. 1 ст. 67 зазначеного закону встановлено, що ці
розміри підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості
життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги
і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому
звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом України
«Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є безпідставним.

З урахуванням права позивача на доплату щорічної допомоги
на оздоровлення за кожен рік та ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати, суд першої інстанції правильно прийняв до
розрахунку розмір мінімальної заробітної плати, який діяв на момент отримання
позивачем щорічної грошової допомоги на оздоровлення та стягнув на користь
ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2000 рік - 563,3грн., за 2001 рік -
673,3грн., за 2002 рік - 998,3грн., за 2003 рік - 998,3грн., за 2004 рік -
1158,3грн., за 2005 рік - 1540,00 грн., за 2006 рік - 1630грн., а всього 7
561,5 грн.

Посилання відповідача на пропуск ОСОБА_1 строку звернення
до суду не може бути підставою для скасування оскарженої постанови з огляду на
те, що причини його пропуску міськрайонний суд в межах своїх повноважень визнав
поважними.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради залишити без задоволення.

Постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня
2007р. залишити без змін.

Ухвала
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Головуючий
суддя:

Судді: