Справа № 22-а-6591/08
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2008-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

19.11.2008
року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду в складі :

Головуючого - судді
Ємельянової В.І.

Суддів
Шевцової Н.В., Макаренко Я.М.

За участю секретаря
Дрокіної Я.О., Маймуліної А.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу скаргою
територіальної Державної інспекції праці у Харківській області на постанову
Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2008 року по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора праці територіальної
інспекції праці у Харківській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій
щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови
про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

12 червня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Державного інспектора праці територіальної інспекції праці у Харківській
області ОСОБА_2, в якому просив:

- визнати протиправними дії Державного інспектора праці
територіальної інспекції праці у Харківській області ОСОБА_2, щодо притягнення
його до адміністративної відповідальності;

- скасувати постанову Державного інспектора праці
територіальної інспекції праці у Харківській області ОСОБА_2 «Про накладення на
ОСОБА_1 штрафу відповідно до ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні
правопорушення» №
20-01-519/363-359 від 06.06.2008 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він працює на
посаді ректора Національного фармацевтичного університету. Відповідно
оскаржуваної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 204 грн. На думку позивача підстав передбачених ст.
188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення для притягнення його
до адміністративної відповідальності не було.

Відповідач, Державний інспектор праці територіальної
інспекції праці у Харківській області ОСОБА_2, в судовому засіданні проти
позову заперечувала, письмових заперечень на позов не надала.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від
19.08.2008 року позов задоволено.

На зазначену постанову суду територіальною Державною
інспекцією праці у Харківській області подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі територіальна Державна інспекція
праці у Харківській області просить скасувати постанову Київського районного
суду м. Харкова від 19.08.2008 року.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач працює ректором Національного фармацевтичного університету, що
підтверджується наказом Міністерства охорони здоров'я від 19.01.2004р. №3-о та
контрактом від 19.01.2004р. №223 (а.с.7-16).

Наказом ректора Національного фармацевтичного
університету № 501 від 08.09.2005 року ОСОБА_3 було призначено на посаду декана
фармацевтичного факультету № 1 Національного фармацевтичного університету.

Наказом ректора Національного
фармацевтичного університету № 842 від 11.12.2007 р. ОСОБА_3 було звільнено з
посади декана фармацевтичного факультету № 1 Національного фармацевтичного
університету.

06.03.2008 року державним
інспектором праці ОСОБА_2 складено Акт №20-01-519/476 з
приводу додержання законодавства про працю Національним фармацевтичним
університетом та зроблено висновок, що в порушення ч. 3 ст. 49-2
Кодексу законів про працю України, при звільненні з посади декана
фармацевтичного факультету № 1 Національного фармацевтичного університету ОСОБА_3, одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку із скороченням посади, йому не було
запропоновано іншу роботу в тій же установі. В порушення ч. 1 ст.49-2 Кодексу
законів про працю України ОСОБА_3 звільнено без дотримання двомісячного терміну
попередження про майбутнє звільнення. (а.с. 17-20).

За результатами виконання
визначених Актом перевірки заходів, складено припис № 20-01-519/476-388 від
06.03.2008р. Пунктом 1 зазначеного Припису відповідача було зобов'язано
позивача привести у відповідність до вимог ч.1,3 ст.49-2 Кодексу законів про
працю України порядок звільнення ОСОБА_3 та в строк до 06.04.2008р. письмово
проінформувати інспектора праці про вчинені заходи щодо виконання припису (а.с.
21-22).

Листом № 1044/11 від 04.04.2008р.
позивач проінформував Територіальну державну інспекцію праці про розгляд
припису № 20-01-519/476-388 від 06.03.2008 р. В листі зазначено, що обставини,
які викладені у Акті перевірки № 20-01-519/476 від 06.03.2008р. та на усунення
яких було видано припис № 20-01-519/476-388 стосуються предмету спору по справі
№2-1305/08/09, що розглядається Київським районним судом м. Харкова та до винесення рішення по
справі університет не може здійснювати
будь-які дії по виконанню припису (а.с. 23-26).

Згідно протоколу про
адміністративне правопорушення від 06.06.2008 р. № 20-01-519/363,
складеного державним інспектором праці ОСОБА_2, ОСОБА_1 вчинив адміністративне
правопорушення займаючи посаду ректора Національного фармацевтичного
університету. На думку інспектора, ректор допустив порушення законодавства про
працю, а саме не виконав п. 1 припису - порядок звільнення ОСОБА_3 не приведено
у відповідність до вимог ч.1,3 ст.49-2 Кодексу законів про працю України, відповідальність
за яке передбачена ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення
(а.с.74).

Постановою державного інспектора
праці ОСОБА_2 № 20-01-519/363-359 від 06.06.2008р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за невиконання п. 1 припису
№ 20-01-519/476-388 від 06.03.2008р., а саме порядок звільнення ОСОБА_3
не приведено у відповідність до вимог ч. 1,3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю
України у вигляді штрафу у розмірі 204 грн.
(а.с.30-31).

Перевіряючи законність притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності, колегія суддів виходить з того, що
відповідно до статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне
вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене
законодавством.

За результатом аналізу вказаної норми, колегія суддів
зазначає, що її приписи регулюють порядок звільнення працівників з роботи.

Разом з тим, постанова Державного інспектора праці
територіальної інспекції праці у Харківській області ОСОБА_2 №
20-01-519/363-359 від 06.06.2008 року була винесена за порушення ОСОБА_1 ч.1,3
ст.49-2 Кодексу законів про працю України при звільненні ОСОБА_3 з посади
декана фармацевтичного факультету № 1 Національного фармацевтичного
університету.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
вищу освіту» № 2984-ІІІ від 17.01.2002 року керівництво факультетом здійснює
декан.

Наказом ректора Національного фармацевтичного
університету № 842 від 11.12.2007 р. було об'єднано фармацевтичний факультет №
1 і фармацевтичний факультет № 2 та створено новий фармацевтичний факультет.
Виконуючим обов'язки декана створеного фармацевтичного факультету було призначено
ОСОБА_4 Підставою винесення зазначеного наказу стало рішення Вченої ради
Національного фармацевтичного університету (протокол № 5 від 10.12.2007 року).
ОСОБА_3 був звільнений з посади декана.

З посади викладача ОСОБА_3 не звільнявся, він продовжив
виконувати свої обов'язки як доцент кафедри медичної хімії.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3
було звільнено з адміністративної посади декана фармацевтичного факультету № 1
Національного фармацевтичного університету яку він займав і вимоги ст. 49-2
Кодексу законів про працю України не можуть бути застосовані до цих
правовідносин.

Особливості обрання та звільнення керівників (деканів)
факультету регулюється нормами ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» №
2984-ІІІ від 17.01.2002 року.

Так, вчена рада факультету обирає і рекомендує керівнику
вищого навчального закладу кандидатуру на посаду керівника факультету з числа
науково-педагогічних працівників факультету, які мають вчене звання доцента,
професора і науковий ступінь. Керівник вищого навчального закладу призначає
керівника факультету строком на п'ять років (для національного вищого
навчального закладу - строком на сім років). Керівник факультету виконує свої
повноваження на постійній основі. Інші питання щодо порядку обрання керівника
факультету визначаються статутом вищого навчального закладу.

Керівник факультету може бути звільнений з посади на
підставах, визначених трудовим законодавством, а також за порушення статуту
вищого навчального закладу та умов контракту. Керівник факультету може бути
звільнений з посади керівником вищого навчального закладу на підставі рішення
Вченої ради вищого навчального закладу. Керівник факультету може бути
звільнений з посади керівником вищого навчального закладу на підставі подання
органу громадського самоврядування факультету. Пропозиція про звільнення
керівника факультету вноситься до органу громадського самоврядування
факультету. Керівник вищого навчального закладу, в якому створено новий
факультет, призначає на умовах контракту виконуючого обов'язки керівника цього
факультету на термін до проведення виборів керівника факультету, але не більше
ніж на один рік.

Колегія суддів
зазначає, що звільнення ОСОБА_3 від виконання адміністративної посади - декана
фармацевтичного факультету № 1 Національного фармацевтичного університету не
звільняє його з роботи на посаді доцента кафедри медичної хімії Національного
фармацевтичного університету.

Таким чином, колегія суддів проходить до висновку про те,
що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що посилання
в апеляційній скарзі відповідача на вимоги ст. ст. 47, 49-2, 116 Кодексу
законів про працю України не являється підставою для скасування судового
рішення, оскільки Державний інспектор праці при проведені перевірки
зобов'язаний повно та всебічно перевіряти додержання законодавства посадовими
особами.

З огляду на наведене, колегія
суддів вважає, що підстав для зміни чи скасування судового рішення та
задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 1 ч.
1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу територіальної Державної інспекції
праці у Харківській області на постанову Київського районного суду м. Харкова
від 19.08.2008 року залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від
19.08.2008 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
інспектора праці територіальної інспекції праці у Харківській області ОСОБА_2
про визнання протиправними дій щодо притягнення до адміністративної
відповідальності та скасування постанови про накладення штрафу залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) В.І.Ємельянова

Судді (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис) Я.М. Макаренко

Повний текст ухвали виготовлений 24.11.2008 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя В.І.
Ємельянова