Справа № 22а-8964/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції -
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Коваля М.П., Маслія В.І.

при
секретарі: Бадріашвілі
К.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою Державної інспекції з контролю за цінами в Черкаській
області на постанову Господарського суду Черкаської області від 16.10.2007 року
по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Смілянський цукровий
комбінат» до Державної інспекції з контролю за цінами в Черкаській області про
визнання рішення нечинним, -

В С Т А Н О В И Л А:

ВАТ
«Смілянський цукровий комбінат» звернулися до Господарського суду Черкаської
області з адмінпозовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Черкаській
області про визнання нечинним рішення відповідача № 9 від 26.12.2006 року про
застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 136532,00 грн. за порушення
державної дисципліни цін, з підстав невідповідностей його чинному
законодавству.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 16.10.2007 року
позовні вимоги задоволено.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову,
якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення. Зазначає, що
постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
грудня 2006 року заступником начальника державної інспекції з контролю за
цінами в Черкаській області прийнято № 9 від
26.12.2006 року про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі
136532,00 грн. за порушення державної дисципліни цін.

Згідно договору відповідального
зберігання від 1 грудня 2005 року на ВАТ «Смілянський цукровий комбінат» з 12
грудня 2005 року зберігалося 1089,5 тонн цукру-піску, виробленого з буряків
урожаю 2005 року, який належав ТОВ «Кредос».

Цей же цукор-пісок врожаю 2005 року в
кількості 1089,5 тонн був придбаний позивачем у ТОВ «Кредос» згідно договору
купівлі-продажу від 11 листопада 2006 року. Факт придбання цукру-піску
підтверджується листом ТОВ «Кредос» № 11/10 від 10.11.2006р., договором
купівлі-продажу від 11.11.2006р., видатковою накладною № КК-0000016 від
11.11.2006 року, податковою
накладною № 01 від
11.11.2006 року.,
видатковою накладною № КК-0000019
від 30.11.2006 року, податковою
накладною № 05 від 30.11.2006 року.

У відповідності до вимог ч. 3
ст. 9 Закону України «Про державні регулювання виробництва і реалізації цукру»,
за невиконання приписів даного Закону, з суб'єкта підприємницької діяльності
стягується штраф у розмірі подвійної вартості цукру, реалізація якого здійснена
з порушенням встановленого порядку.

Статтею 6 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» (далі Закон) передбачено, що в народному господарств,
застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і
тарифи.

Вільні ціни і тарифи
встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по
яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів (ст. 7 Закону).

Відповідно до ст. 117
Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає
постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Державне регулювання цін і
тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів);
граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих
цін і тарифів та іншими методами, введеними Кабінетом Міністрів України (ст. 8
Закону).

Згідно ст. 4 Закону, Кабінет
Міністрів України визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні
фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними
органами державного управління в галузі встановлення і застосування цін
(тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Виходячи з положень постановою
Кабінету Міністрів України від 20.02.2006 року № 171 «Про заходи щодо
державного регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків»,
було запроваджено мінімальну ціну за 1 тонну цукру квоти його поставки на
внутрішній ринок у розмірі 2375 грн. (без урахування податку на додану
вартість) на період з 01 вересня 2006 року до 01 вересня 2007 року.

Пунктом 2 постанови від 20.02.2006
року № 171 Кабмін чітко і однозначно пов'язав мінімальну ціну на цукор квоти
"А" з базисною цукристістю.

Судова колегія вважає за
необхідне відмітити, що в акті перевірки № 000537 від 20 грудня 2006 р.
відсутні будь-які відомості про дії відповідача щодо відбору проб та визначення
розміру цукристості реалізованої позивачем продукції та порівняння з базисною
цукристістю.

Пунктом 1.5 Інструкції про
порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами, яка затверджена наказом Міністерства економіки
та з питань європейської інтеграції України, Міністерством фінансів України
03.12.2001 року № 298/519 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України
18.12.2001 року за № 1047/6238) визначено, що підставою для застосування
фінансових (штрафних) санкцій є порушення суб'єктами господарювання вимог
спеціальних норм законодавства з питань ціноутворення, установлення та
застосування цін (тарифів), нижчих від установлених мінімальних.

Апеляційна інстанція також знаходить
за необхідне відмітити наступне: судом першої інстанції правомірно зауважено,
що відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що підприємцю ОСОБА_1.
та ПП «Глобус-Альфа» було відвантажено цукор-пісок вироблений з буряків урожаю
2005 року. Адже, як вбачається з товарно-транспортних накладних № 000647 серії 01АБВ
від 30.11.2006 року на суму 2542,40 грн., № 000666 серії 01АБВ від 30.11.2006
року на суму 441,60 грн. цукор-пісок не відвантажувався.

З відомостей по рахунку № 361
«Розрахунки з вітчизняними покупцями» вбачається, що підприємець ОСОБА_1 та ПП
«Глобус-Альфа» станом на 01.12.2006 року дебіторської заборгованості перед ВАТ
«Смілянський цукровий комбінат» не мають.

Крім того, в товарно-транспортних
накладних № 000087 серії 01АБВ від 14.11.2006 року на суму 55000,00 грн., №
000105 серії 01АБВ від 17.11.2006 року на суму 13950,00 грн. міститься запис
«фікс. ціна 2850» для необхідності правильного визначення розміру податкових
зобов'язань при умові реалізації цукру квоти «А», виробленого з буряків урожаю
2006 року.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку, що у відповідності
до положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2005 року № 289 «Про
встановлення граничного розміру квоти та мінімальної ціни на виробництво і
реалізацію цукру у період з 1 вересня 2005 року до 1 вересня 2006 року»,
мінімальна ціна на цукор врожаю 2005 року з урахуванням базисної цукристості
становила 1975 грн. за одну тонну (без урахування ПДВ), а, отже, позивачу
неправомірно нараховано штрафні санкції.

Колегія суддів
знаходить, що при вирішенні даного спору Господарським
судом Черкаської області було
правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та вірно
вирішено заявлений спір.

При цьому апеляційна інстанція виходить
з того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо належного
обґрунтування позовних вимог та задовольнив їх.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про неправомірність рішення відповідача
та правильно застосував при цьому норми чинного законодавства, задовольнивши
позов у повному обсязі.

Отже, судова колегія не
вбачає в діях позивача будь-яких
порушень, а тому не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої
інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам
Державна інспекція з контролю за цінами в Черкаській області як суб'єкт владних
повноважень не довела правомірності
прийнятого нею рішення (порушення позивачем вимог спеціальних норм, зокрема
щодо базисної цукристості), а отже
воно підлягає скасуванню

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
2, 9, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги Державній інспекції з контролю за
цінами в Черкаській області - відмовити.

Постанову
Господарського суду Черкаської області від 16.10.2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді: