Справа № 22-а-8069/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Рогожина А.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 серпня 2008 року Справа
№ 22-а-8069/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда
М.І.,

при секретареві
Денисенко К.С.,

за участю представника відповідача Сивокоз Ю.О.,

розглянула апеляційну скаргу Державної виконавчої служби
у Костянтинівському районі Донецької області на постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2006р. у справі 2-а-74/06
за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Костянтинівського
районного управління юстиції Донецької області про визнання бездіяльності
незаконної та стягнення моральної шкоди, і

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2006 року позивач звернулася до суду з позовом
до відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління
юстиції Донецької області (далі - ВДВС) про визнання бездіяльності незаконною,
зобов'язання встановити заборгованість по аліментних платежах, про її стягнення
та стягнення моральної шкоди в сумі 2000грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим,
що на підставі рішення Костянтинівського
міського суду Донецької області від 25.08.1992р. на користь позивача стягнуті
аліменти з ОСОБА_1 для утримання двох неповнолітніх дітей по 1/3 частині з усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати на кожну дитину. Спочатку
боржник сплачував їй аліменти
добровільно по 100грн. щомісячно на двох дітей. З жовтня 2003 року позивачеві
стало відомо, що доходи ОСОБА_1 великі і
вона запропонувала йому приймати
рівноцінну участь в утриманні дітей, але отримала відмову і пред'явила
виконавчий лист для примусового виконання. З 2003 року державні виконавці не
здійснюють розрахунки заборгованості по аліментах, Після кожного її чергового
звернення до державного виконавця щодо несплати аліментів, боржник надає державному виконавцеві розписку про
зобов'язання сплати заборгованості по аліментах, два -три місяці виплачує аліменти
і знову припиняє їх сплату. На останню
скаргу з приводу неналежної сплати аліментних платежів державні виконавці не
відреагували і не відповіли.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 28 листопада 2006р. позов задоволений частково, визнана
незаконною бездіяльність відповідача, зобов'язано ВДВС встановити розмір
заборгованості перед позивачкою по аліментах, стягнути заборгованість та
стягнути з ВДВС на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000,0 грн.

На вказане рішення суду представником відповідача подана
апеляційна скарга, в якій просить його скасувати через невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Позивач в судове засідання не прибув, про місце, час та
дату апеляційного розгляду повідомлений
належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав
доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, обговорила
доводи апеляційної скарги і дійшла до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду
першої інстанції необхідно скасувати з постановленням нового судового рішення з
наступних підстав.

Судами апеляційної та
першої інстанцій встановлено, що відділом державної виконавчої служби
Костянтинівського районного управління юстиції Донецької області
24.11.2001року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №2-942, виданого Костянтинівським міським
судом Донецької області 25 серпня 1992р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_1 для утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в
розмірі 1/3 частини, але не менш ніж 25 % мінімальної заробітної плати на кожну
дитину щомісячно. ОСОБА_1 є приватним підприємцем та на момент розгляду справи
в суді виконавчий лист знаходився в бухгалтерії ПП ОСОБА_1 (а. с. 16-17),
виконавчий лист був отриманий самим боржником для виконання, згідно
розпорядження відповідача № 26994-26995 від 01.11.2005р.

Статтею 76 Закону
України «Про виконавче провадження» передбачений порядок стягнення аліментів. В
ній, зокрема, визначено, що розмір
заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем
виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного
боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним
на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому
відношенні. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа
повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього
стягувача і боржника. У разі, коли утримані суми аліментів стягувачу не
перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувача про розмір
заборгованості та роз'яснює йому права, встановлені частиною першою статті 86
цього Закону. За наявності спору питання про розмір заборгованості по аліментах
вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому
законом.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати
систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум
аліментів стягувачам.

Колегія судів вважає,
що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо неправомірності дій
відповідача щодо передачі виконавчого листа на виконання особисто боржнику,
оскільки видача виконавчого листа на руки боржнику не передбачена законом та
про відсутність належного контролю з боку відповідача за виконанням рішення
суду. Розрахунок відповідача
заборгованості по сплаті аліментів
станом на 01.07.2006р., наданий представником відповідача позивачеві д
день розгляду справи в суді першої інстанції не може бути доказом належної сплати аліментів, тому що складений
на підставі даних, наданих відповідачеві безпосередньо ОСОБА_1 Ці дані не були
перевірені з даними відповідної податкової інспекції, в якій ОСОБА_1 перебуває
на обліку як приватний підприємець.

При цьому колегія
суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення суми
моральної шкоди і вважає, що постанова в цій частині підлягає скасуванню,
оскільки стягнення моральної шкоди здійснюється за рахунок коштів Державного
бюджету. Проте до відповідного
управління державного казначейства позовні вимоги не заявлялися, судом
першої інстанції казначейство до справи не залучалося.

Отже судом першої
інстанції були допущені порушення норм процесуального права і тому постанова
підлягає скасуванню в частині стягнення моральної шкоди, в решті постанову суду
першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.202, п.3 ч.1
ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби у Костянтинівському районі Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької
області від 28 листопада 2006р. у справі 2-а-74/06 за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління
юстиції Донецької області про визнання бездіяльності незаконної та стягнення
моральної шкоди скасувати.

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби
Костянтинівського районного управління юстиції Донецької області про визнання
бездіяльності незаконної та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції Донецької
області.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби
Костянтинівського районного управління юстиції Донецької області встановити
розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_1 перед позивачкою ОСОБА_2 та стягнути
цю заборгованість.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: