Справа № 2-а-10132/08
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03
жовтня 2008 р.в Справа
№ 2-а-10132/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

головуючого
судді Загороднюка Андрія Григоровича,

Суддів: Аліменко Володимира Олександровича

Мультян Марини Бондівни

при секретарі
судового засідання: Подолян Наталії
Вікторівні

За участю представників сторін:

позивача :
не з'явився

відповідача
: не з'явились

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, Пенсійного фонду України, управління Пенсійного фонду
України у Літинському районі Вінницької області

про:
визнання бездіяльності УПФ України у Літинському районі, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України
протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України,
управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області про
визнання неправомірними дій по невиплаті надбавки до пенсії, відповідно до ст.6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни" та зобов'язання зробити виплату пенсії з урахуванням її підвищення у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком за період часу з 01.01.2006 року по
31.12.2007 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що йому відповідно до вимог Закону України “Про соціальний захист
дітей війни" присвоєно статус дитини війни. Згідно ст. 6 цього Закону йому
має бути підвищена пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач у
судове засідання не з'явився, в зв'язку
з поганим станом здоров'я, надав суду заяву про розгляд справи за його
відсутністю вх. № 10597 від 30.09.2008 року. Позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представники
відповідачів також у судове засідання не з'явилися. Надали заяви про розгляд
справи за їх відсутністю та письмові заперечення.

Суд,
керуючись ч. 3 ст. 122 КАС України, вирішив здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження.

З'ясувавши
позицію сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши надані по
справі докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1,
відповідно до положень Закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
визнаний таким, що має право користуватись пільгами відповідно до вимог цього
Закону, про що управлінням Пенсійного фонду України у Літинському районі
Вінницької області зроблено відмітку в
його посвідченні. Відповідачем право позивача на пільги, встановлені Законом
України “Про соціальний захист дітей війни”, не заперечуються.

Згідно ст.6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ст.111 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що у 2007
році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами
(крім тих, на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" (справа про соціальні гарантії громадян) від 09.07.2007 року №
6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення ст.111
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" за якою підвищення
до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно
до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"
виплачується особам, які
є інвалідами (крім
тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру
надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішення Конституційного Суду України
у цій справі
має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення
статті 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України
цього Рішення.

За таких
обставин, відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року до
31.12.2007 року.

У зв'язку з
вищенаведеним, вимоги позивача щодо визнання дій відповідача по відмові в
здійсненні перерахунку пенсії неправомірними та зробити перерахунок виплаченої
пенсії з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року задоволенню не підлягають, оскільки
відповідач в даний період здійснював виплату підвищення до пенсії у розмірах,
встановлених Законом України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, діяв
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними на час
проведення виплат законами України.

Відповідно до
ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення
адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення,
зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи
протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з
боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність
захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити
позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

А тому, в цій частині позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Стосовно
вимог позивача у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії відповідно
до ст.6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”, за 2006 рік, суд приходить до висновку, що вони не
підлягають задоволенню з підстав пропущення строку звернення до суду в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною
2 статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення
до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005
року. До набрання чинності зазначеного
Кодексу судовий захист порушених
органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК
України (1963 р.), статтею 248-5 якої передбачено двомісячний строк звернення
до суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що
посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду,
передбаченого ст. 99 КАС України, є обґрунтованими.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог у
частині визнати бездіяльність протиправною та нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, за 2006
рік, слід відмовити.

Стосовно позовних вимог до Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Пенсійного фонду України,
суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки позивачем не
надані доказі, які б вказували на те, що
при його зверненні чи зверненні інших осіб в інтересах позивача, вказаними
відповідачами протиправно відмовлено у задоволенні вимог або здійсненні
будь-які інші неправомірні дії, чи допущена неправомірна бездіяльність.

Згідно ч.1
ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до
ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2,
6, 7, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 122,
158, 159, 160, 162, 163, 167, 186, 254, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
протиправними дії управління Пенсійного
фонду України у Літинському районі Вінницької області щодо непроведення
перерахунку пенсії відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” за період
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни”за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

В решті
позовних вимог відмовити.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
07.01.08

Суддя Загороднюк
Андрій Григорович

Суддя
Аліменко Олександр Володимирович

Суддя
Мультян Марина Бондівна

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: