Справа № 22-а-14180/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

інстанції - Кротінов В.О.
Суддя-доповідач -
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16
грудня 2008 року м.
Донецьк

справа
№ 22-а-14180/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого
судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при
секретарі

Агейченковій
К.О.

розглянувши
у відкритому апеляційну скаргу

судовому
засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м.
Донецьку ради

на
постанову

Ленінського
районного суду м. Донецька

від

24
вересня 2008 року

у
адміністративній справі

№
2-а-103/08

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління
праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради

про

визнання
дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2008
позивач звернувся до суду з позовом, до відповідача, в якому просив визнати дії
УПСЗН Ленінської районної у м. Донецьку ради щодо відмови у виплаті йому
належної суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війти
за 2008 рік неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити виплату
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни 2 групи у
розмірах, що визначені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2008 роки у розмірі 3017 гривень.

В
обґрунтування позову позивач зазначає, що він є інвалідом війни 3 групи та у
відповідності до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у
розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Постановою
Ленінського районного суду м. Донецька від 24 вересня 2008 року позов було
задоволено.

Суд першої інстанції
при розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом війни 3 групи та
відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" має право на отримання разової грошової допомоги
до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

З урахуванням
фактично отриманої позивачем суми грошової допомоги до 5 травня, суд дійшов
висновку, що дії управління праці щодо виплати позивачу разової щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік у неналежному розмірі є
неправомірними та стягнув з Управління
праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради на користь позивача 3017 грн. недоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 5
травня, як інваліду війни 3 групи за 2008 рік.

Не погодившись з
таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, управління зазначило, що виплати були здійсненні
правомірно, виходячи із розміру визначеному Законом України про Державний
бюджет України на 2008 рік.

Особи, які беруть
участь у справі до апеляційного суду за викликом не прибули.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є інвалідом
війни 3 групи, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має
право на отримання одноразової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до ст. 28 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в редакції Закону Про
внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 23.12.2004р. № 2291-IV, мінімальний розмір
пенсії за віком
встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно
ст. 2 ч.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999
року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. № 1058-XIV, мінімальна
пенсія за віком станом на 01.04.2008 року встановлена в розмірі 481 грн.

Фактично
позивач отримав від Управління праці грошову допомогу до п'ятого травня у 2008
році в розмірі 350 грн. При цьому відповідач керувався Постановою КМУ від
12.03.2008 року № 183 у відповідності до положенням пункту 20 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України “Про
Державний бюджет України на 2008 рік”.

Однак,
положення п.п. «б» п.п. 2 пункту 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону України “Про Державний бюджет України на
2008 рік”, згідно якого розмір допомоги до 5 травня визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України" визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від № 10-рп від 22.05.2008 р.

Відповідно до ст. 3 Конституції
України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції
України передбачено, що «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть
бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Враховуючи,
що позивачу сплачена грошова допомога до 5 травня за 2008 рік у розмірі
меншому, ніж передбачено Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано визнав дії відповідача неправомірними та стягнув з УПСЗН
Ленінської районної у м. Донецьку ради на користь позивача 3017 грн. недоплаченої
суми щорічної грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни 3 групи за 2008 рік.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції і підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167,
195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради на
постанову Ленінського районного суду м. Донецька від 24 вересня 2008 року у
справі № 2-а-103/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради « про визнання дій
неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії» - залишити без задоволення,
а постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: