Справа № 22а-1950/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -1950/08
Головуючий суддя
категорія статобліку - 31 Мазниця А.А. (справа № №22а-323/07)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю. (доповідача),

суддів -
Сафронової С.В., Нагорної Л.М.,

при
секретарі - Гулій О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Дніпропетровську апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2

на постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 03 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання рішення
нечинним та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

В липні 2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до
Дніпропетровського обласного військового комісаріату, де просила визнати
нечинним рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з
розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу ветерана війни та
визначення осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про відмову у наданні їй
статусу учасника бойових дій; зобов'язати комісію Дніпропетровського обласного
військового комісаріату по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу
ветерана війни, надати їх статус учасника бойових дій.

Постановою
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03
жовтня 2007 року позивачці було
відмовлено у задоволені її адміністративного позову.

Не погодившись з постановою суду, представник позивачки - ОСОБА_2. подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просив скасувати
постанову районного суду, та прийняти нову, якою визнати нечинним
рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату.

Перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що
позивачка з 10 вересня 1988 року по 15 грудня 1990 року працювала завідуючою
офіцерської їдальні військової місії в Народній Республіці Ангола (а.с.
15).

У закордонному відрядженні в Анголі вона перебувала разом
із своїм чоловіком - ОСОБА_3 , якого направили у це відрядження відповідно до
наказу № 89 від 26.08.1988 року (а.с. 8).

Позивачка вказує
на те, що в Анголі в період її перебування відбувалася громадянська
війна, тому в липні 2006 року, вона звернулася до
Жовтневого районного військового комісаріату з заявою про надання їй
статусу учасника бойових дій, за термін
праці в Народній Республіці Ангола у 1988-1990 р. (а.с. 18).

Листом від 03.08.2006 року, позивачку було повідомлено,
що рішенням комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату їй
було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій у зв'язку з тим, що
відсутні підстави для надання такого статусу, бо відповідний період не
зазначений у Постанові Кабінету Міністрів від 08.02.1994 р. №63.

Вказана відмова була прийнята на підставі протоколу
Військового комісаріату Дніпропетровської області №7 від 30 липня 2007 року
(а.с. 20).

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду
щодо відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1., оскільки відповідно до
закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», перелік
держав, перебування у яких є підставою для визнання особи учасником бойових
дій, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №63 від
08.02.1994р. затверджений Перелік держав і періодів бойових дій на території
України, відповідно до якого, бойові дії на території Анголи відбувалися в
період з листопада 1975 р. по листопад 1979 р.

Проте, позивачка перебувала в Анголі в іншій час, а саме
з 10.09.1988 р. по 15.121990 р.

Крім того, з довідки наданою позивачкою, вбачається лише
її посада, на якій вона працювала у Народної республіці Ангола, але посилань на
те, що ОСОБА_1. приймала особисту участь у бойових діях, у довідці не
зазначено, що суперечить п.6 Приміток вищевказаної Постанови КМУ.

Доводи апеляційної скарги, що підставами для
надання статусу учасника бойових дій є норми Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанова КМУ № 63 від
08.02.1994р., не спростовують висновків суду, оскільки п. 2 ст. 6 зазначеного
Закону чітко визначено, що періоди бойових дій визначаються Кабінетом Міністрів
України.

За таких обставин
колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись
п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту її виготовлення
в повному обсязі.

Судді: