Справа № 22-а-7855/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Назарцева В.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2008
року Справа
№ 22-а-7855/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда
М.І.,

при
секретареві Денисенко К.С.,

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянула
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Будьоннівської районної в м.Донецьку
ради на постанову Будьоннівського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2008 р. у справі № 2-а-51/08 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Будьоннівської районної в м. Донецьку ради про стягнення недоотриманої суми
одноразової допомоги до 5 травня, і

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2008р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною
бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Будьоннівської
районної в м. Донецьку ради (далі УПСЗН) по невиплаті йому у 2006 та 2007 роках
щорічної допомоги, передбаченої ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, просив визнати відмову щодо
перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2006-2007 роки неправомірною та стягнути з відповідача недоплачену допомогу за
вказаний період в сумі 5430,00 грн..

Постановою Будьоннівського районного суду м.Донецька від 23 квітня 2008 р. позов задоволений
частково: визнанні частково неправомірними дії УПСЗН щодо виплати у 2007 р.
щорічної допомоги до 5 травня позивачеві та стягнуто з відповідача на користь
позивача недоплачену щорічну допомогу за 2007 р. у сумі 2888.00 грн., у
задоволенні позовних вимог за 2006 рік відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, УПСЗН подало апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні вважав судове рішення першої інстанції
законним та обґрунтованим просив залишити його без змін.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом
війни, та має право на отримання грошової допомоги у відповідності до вимог ч.
5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Суд вирішив стягнути з відповідача не
донараховану та невиплачену частину одноразової допомоги за 2007 рік, оскільки
рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.01.2007р. було визнано неконституційними положення п.
13 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України 2007 рік», яка
обмежувала виплати за спеціальним законом. В задоволенні позовних вимог за 2006
рік відмовлено, оскільки виплата за 2006 рік проведена у відповідності до
діючого законодавства.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача,
перевірила доводи апеляційної скарги за матеріалами справи і вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції зміні з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус інваліда
війни, інвалідом 2 групи, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1 (а. с. 6), у зв'язку з чим та на підставі ч. 5 ст. 13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 2 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів
війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними

При нарахуванні та виплаті сум одноразової щорічної допомоги до 9 травня за
2007 рік відповідач керувався положенням
ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно якої
розмір виплати щорічної грошової допомоги інвалідом війни 2 групи становив
360,0 грн., яка і була виплачена позивачеві відповідно до довідки, виданої
відповідачем. (а. с. 5).

Судом першої інстанції правильно стягнуто з УПСЗН на користь позивача
недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня 2007 року в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, оскільки зупинення дії частини п'ятої статті 13 на
2007 рік, передбачене пунктом 13 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N
489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 р. N 6-рп/2007р. Але, суд першої інстанції не вірно розрахував суму,
яка підлягає виплаті позивачеві, оскільки невірно визначив суму мінімальної
пенсії за віком. Враховуючи положення статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати за 2007 рік, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом, збільшеному
на 1 відсоток. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на
2007 рік відповідно абзацу 5 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», з 01.04.2007р. складав 406,0 грн. Таким чином, розмір
мінімальної пенсії за віком складав 406,0 грн.
+ (406,0 грн. х 0,01) = 410,06 грн., мінімальна пенсія за віком
станом на 05.05.2007року встановлена у розмірі 410,06 грн. Замість передбачених
Законом № 3551-12 8 мінімальних пенсій за віком - а саме 3280,48 грн.,
позивачеві виплачено тільки 360,0 грн.(а. с. 5), тобто недоплачена сума складає
3280,48 грн. - 360,0 грн. = 2920,48 грн.. У зв'язку з тим, що позивачем у
позові невірно визначений розмір мінімальної пенсії за віком, і суд першої
інстанції не взяв це до уваги, колегія суддів вважає можливим вийти за межі
доводів апеляційної скарги, оскільки порушення, допущені судом першої інстанції
призвели до неправильного вирішення справи, а також це необхідно для повного
захисту прав та інтересів позивача, про які він просить.

Посилання відповідача на необхідність застосування Законів „Про державний
бюджет» та на вищу юридичну силу даних Законів над Законом, який надав
позивачеві певне майнове право, є безпідставним, таким, що суперечить діючому
законодавству і Конституції, засадам адміністративного судочинства, оскільки
ст. 22 Конституції України передбачає, що конституційні права та свободи
гарантуються законом і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно по суті вирішив справу, але помилково застосував норми
матеріального права в частині визначення розміру мінімальної пенсії, тому
постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 11, 195, 196, 198, 201,
205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Будьоннівської районної в м. Донецьку ради задовольнити частково.

Постанову Будьоннівського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2008 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Будьоннівської
районної в м. Донецьку ради про стягнення недоотриманої суми одноразової
допомоги до 5 травня змінити.

Другий абзац резолютивної частини постанови суду викласти в наступній
редакції: «Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту
населення Будьоннівської районної в м.Донецьку ради щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку та виплаті щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня 2007
року у відповідності до ч. 5 ст. 13
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Будьоннівської районної в м.Донецьку за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2007 рік в сумі 2920,48 грн.
(дві тисячі дев'ятсот двадцять грн. 48 коп.)».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: