Справа № 22а-10522/08
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2008-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 75
інстанції - Зінченко Н.Г.
(Справа № 4/391/08-АП)
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

18 грудня
2008р.
м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії

головуючий суддя
Мірошниченко М.В.,

суддя Туркіна Л.П.

суддя Проценко О.А.

при секретарі Галоян О.Г.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1
(дов. від 04.04.2007р.)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Запорізького обласного
відділення Фонду соціального захисту

інвалідів, м. Запоріжжя

на постанову господарського суду Запорізької області від 01.10.2008р.

у справі № 4/391/08-АП

за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального
захисту

інвалідів, м. Запоріжжя

до відповідача
Державного підприємства «Дослідне господарство
«ІНФОРМАЦІЯ_1» Інституту

олійних
культур Української академії аграрних наук, с.Широке,

Веселівського району, Запорізької
області

про стягнення 9 129,20 грн. штрафних санкцій та пені за
невиконання

нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2007році

ВСТАНОВИВ:

Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального
захисту інвалідів заявлений позов про стягнення 8751,20грн. штрафних
адміністративно-господарських санкцій та 378 грн. пені (разом у сумі
9129,20грн.) за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування
інвалідів у 2007році.

Розглянувши справу по суті, постановою господарського
суду Запорізької області від 01.10.2008р. у справі № 4/391/08-АП у задоволенні
позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у
відповідності до ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України відповідач вжив
усіх залежних від нього заходів, спрямованих на недопущення господарського
правопорушення. Відповідач подавав звітність про створені та наявні робочі
місця для інвалідів та фактично працевлаштував на протязі 2007року шість
інвалідів. Згідно з довідкою Веселівського районного центру зайнятості від
30.09.08р. інваліди до відповідача не направлялсь у зв'язку з відсутністю їх на
обліку в районному центрі зайнятості.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції,
Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів подана апеляційна скарга, в якій вказано на
наступні обставини. Всупереч вимогам ст. 19, ст. 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні»
у 2007році відповідач не дотримався середньооблікового нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів у кількості 7-ми осіб, оскільки
працевлаштовано було 6-ть інвалідів.

Просить постанову суду першої інстанції від 01.10.2008р.
скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Державне
підприємство «Дослідне господарство «ІНФОРМАЦІЯ_1» Інституту олійних культур
Української академії аграрних наук, с.Широке, Веселівського району, Запорізької
області у запереченнях на апеляційну скаргу вказує на законність постанови суду
першої інстанції і зазначає, що ним
вжито усіх залежних заходів для працевлаштування інвалідів, що на підставі ст.
218 Господарського кодексу України
звільнює його від відповідальності.

Просить
постанову суду першої інстанції від 01.10.2008р. залишити без змін.

Представник
відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в запереченнях на
апеляційну скаргу.

15.12.2008р.
від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

На
підставі ст. 128 КАС України колегія суддів ухвалила здійснити розгляд справи
без участі представника позивача, оскільки його відсутність не перешкоджає
цьому.

Судове
засідання 18.12.2008р. фіксувалось за допомогою технічного комплексу «Камертон».

У
відповідності до розпорядження голови Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду № 502 від 17.12.2008р. справу розглянуто колегією суддів
у складі: Мірошниченко М.В. (головуючий суддя),
Туркіна Л.П. (суддя), Проценко О.А. (суддя).

В
судовому засіданні 18.12.2008р. було оголошено вступну та резолютивну частини
ухвали суду апеляційної інстанції.

Розглянувши
матеріали справи та апеляційної скарги, перевіривши їх доказами, колегія суддів
не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частиною
1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні» для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється
норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4%
середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно
до ч.2 ст. 19 зазначеного Закону України, підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу встановленого частиною першою цієї статті і
забезпечують працевлаштування інвалідів.

Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх
працевлаштування, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від
31.01.2007 № 70 визначено, що інформацію про наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за
формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до п.4 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення»
підприємства, установи, організації незалежно від форм власності реєструються у
місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням та щомісяця подають цим
центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих
місць (вакансій), у тому числі, призначених для працевлаштування інвалідів.

У відповідності до «Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів» (Форма 10-ПІ), наданого відповідачем,
середньооблікова кількість штатних працівників у відповідача за 2007рік склала
166 осіб, і таким чином, середньооблікова кількість інвалідів, відповідно до
нормативу, повинна складати 7 осіб.

У
відповідності до матеріалів справи (в тому числі копій трудових книжок), на
підприємстві відповідача в 2007році працювало 6 інвалідів (ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6., ОСОБА_7.).

У
відповідності до наказу директора відповідача № 4 від 05.01.07р. введено до
штатного розкладу підприємства дві штатні одиниці (охоронців) робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

На
протязі 2007року відповідач систематично подавав звітність за Формою 3-пн до
Веселівського районного центру зайнятості із визначенням наявності вакантних
робочих місць для працевлаштування інвалідів (Копії Звітів про наявність
вакансій містяться в матеріалах справи).

Згідно з
довідкою Веселівського районного центру зайнятості № 432/17-10 від
16.07.2008р., наданою на запит Запорізького обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, Державним дослідним господарством «Ізвестія»
звітність про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів надавалась
кожного місяця протягом 2007року.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких
визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному
підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації
громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману
працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не
зайняте інвалідом.

Відповідно до п.4 Порядку сплати підприємствами,
установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману
працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання
нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів )затв. Постановою КМУ
від 31.01.2007р. № 70), в разі порушення
строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій, роботодавці сплачують
пеню у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку
України за кожний календарний день прострочення.

Згідно до ч.І ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до
суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідації його наслідків.

Частиною 1 ст. 241 Господарського кодексу України передбачено, що
адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом
господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник
господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе що ним вжито усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 218 ГК України підприємства зобов'язані вживати всіх
залежних від них заходів для недопущення господарського правопорушення, яким,
зокрема, є невиконання нормативу робочих місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів.

Як свідчить довідка Веселівського районного центру зайнятості № 432/17-10
від 16.07.08р. (а.с. - 11), в Державне дослідне господарство «ІНФОРМАЦІЯ_1» (с.
Широке, с. Далеке) направлення на працевлаштування інвалідів не видавались у
зв'язку з тим, що на обліку в Центрі зайнятості з даної місцевості вказані
категорії осіб не перебували.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції
про те, що відповідач вжив усіх залежних
від нього заходів, необхідних для працевлаштування 7-ми інвалідів на протязі
2007 року і відсутня його вина у незайнятті інвалідом на протязі 2007року
одного робочого місця.

Відповідач виконав усі, передбачені Законом України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» заходи, необхідні для працевлаштування
інвалідів.

Підстави для стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені
відсутні.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права,
підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 198 (п. 1), 200, 205,
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,
м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову господарського суду Запорізької області від 01.10.2008р. у справі № 4/391/08 -АП залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена
протягом одного місяця до
адміністративного суду касаційної інстанції.

Ухвала
виготовлена в повному обсязі - 19.12.2008р.

Головуючий суддя М.В.Мірошниченко

Суддя Л.П.Туркіна

Суддя О.А.Проценко