Справа № 22а-3833/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
Головуючий суддя у 1-ої
інстанції - Кордюков В.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня
2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді
Сафронової С.В. (доповідача),

суддів
Баранник Н.П.

Уханенко С.А.

при
секретарі Соболь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу Токмацької міської ради на
постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 28.11.2007
року

по адміністративній справі № 2а-62/08 за позовом ОСОБА_1до Токмацької міської ради про
визнання недійсним та скасування рішення Токмацької міської ради та
зобов'язання надати земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку, стягнення
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області
від 28.11.2007 р. частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1., визнано
недійсним та скасовано рішення Токмацької міської ради № 19 від 09 листопада
2006 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок» в частині п.1.2. та стягнуто з місцевого
бюджету м. Токмак Запорізької області на користь ОСОБА_1. судові витрати в
розмірі 758 грн. В частині позовних вимог ОСОБА_1. про зобов'язання Токмацької
міської ради надати їй земельну ділянку
площею 0,0900 га, що знаходиться за адресою: м. Токмак, вул.Гоголя (в районі будинку № 89) для будівництва
індивідуального житлового будинку та сягнення з Токмацької міської ради на її
користь моральної шкоди у розмірі 2000 грн. - суд відмовив.

Не
погоджуючись з вказаною постановою суду відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати її в
частині задоволення позовних вимог та відмови у задоволені цих вимог ОСОБА_1.

Позивачка рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволені позову не оскаржує, та заперечуючи проти
задоволення апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції
винесено без порушень матеріального та процесуального права, підстав для його
скасування та ухвалення нового рішення не вбачає. Просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

Судом
першої інстанції правильно встановлено про відсутність підстав для зобов'язання
відповідача надати позивачці земельну ділянку, оскільки відповідно до п.34
ст.26, ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст.ст.12, 40, 118
Земельного кодексу України надання у власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку відноситься виключено до
повноважень Токмацької міськради.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до помилкового
висновку про незаконність оскаржуваного позивачем рішення відповідача та
необхідності його скасування з підстав недотримання порядку повідомлення
населення міста про проведення сесії з питань, які передбачається
розглядати, що є порушенням права
ОСОБА_1 . бути присутньою при розгляді її заяви про надання земельної ділянки
та давати пояснення з цього приводу.

Проте, вищенаведені висновки суду першої інстанції
суперечать Закону, оскільки підставами для визнання недійсним нормативно-правового акту суб'єкту владних повноважень є
невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою
умовою визнання нормативно-правового акта
недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів позивача у справі і якщо за результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення
позову.

Недодержання
вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі
стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання
такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило
прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами
чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є
вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не
можуть бути підставою для визнання його недійсним.

Питання про передачу земельної ділянки у користування чи
власність (ст.118 Земельного кодексу України) відноситься до дискреційних
рішень органу місцевого самоврядування, яка розглядає заяву особи і, лише у
разі згоди на передачу земельної ділянки у власність або оренду, надає дозвіл
на розробку проекту її відведення.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну земельна
ділянку рекомендовано постійною комісією з питань комунальної власності та
приватизації виставити на конкурс, з чим погодилася міськрада, яка для
прийняття такого рішення наділена дискреційними повноваженнями.

З врахуванням
наміру відповідача на використання спірної земельної ділянки та відсутності у
позивачки права вимагати від місцевих рад прийняти рішення певного змісту,
колегія суддів вважає, що за наведених обставин присутність позивачки на сесії
та надання нею особисто пояснень, ніяким чином не змогло б змінити рішення
міськради на користь позивачки.

Відсутність у позивачки матеріального права тягне за
собою відсутність предмету судового захисту, а тому встановивши відсутність у
позивачки матеріального права вимагати від відповідача виконання певних
обов'язків стосовно спірної земельної ділянки, суд повинен був відмовити у
задоволені позову.

Наведене повністю узгоджується з вимогами .1 ст.2 КАС
України, оскільки завданням
адміністративного судочинства є не формальний контроль процедури та
порядку прийняття рішень суб'єктами владних повноважень, а є захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів
при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції правильно встановивши обставини справи, помилково та без
врахування призначення і завдань адміністративного судочинства, визнав
недійсним та скасував рішення міськради за наявності на те формальних підстав,
які не впливають на права позивачки та не порушують їх.

Вищезазначене
свідчить про незаконність рішення суду першої інстанції та наявності підстав
для його скасування, та відмови позиваці у задоволені її позовних вимог у
повному обсязі

Керуючись ст.198,
ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Токмацької міської ради - задовольнити,
постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 28.11.2007 року -
скасувати в частині визнання недійсним та скасування рішення Токмацької міської
ради № 19 від 09.11.2006 р. «про відмову в наданні дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині а.1.2. та
стягнення з місцевого бюджету м.Токмак Запорізької області на користь ОСОБА_1
судових витрат в розмірі 758 гривень.

В іншій частині постанову Токмацького районного суду
Запорізької області від 28.11.2007 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення повного
тексту ухвали.

Повний
текст постанови виготовлено 19 серпня 2008 року

Судді

Копія відповідає
оригіналу

Суддя