Справа № 22а-0782/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-0782/08 Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 48
Калабухова О.А.(справа №2а-21/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів -
Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при секретарі -
Кочковій А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Веселівського районного суду Запорізької
області від 14 лютого 2007 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області
про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги ветерану
війни - учаснику бойових дій, -

в с т а
н о в и л а:

В січні 2007 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Веселівської районної
державної адміністрації Запорізької області та
просив зобов'язати відповідача по справі виплати на його користь недоплачену
разову грошову допомогу за 2004-2006 роки у розмірі 3297 грн. 25 коп. В обґрунтування позову
вказує на те, що має статус учасника бойових дій і користується всіма правами
та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а
тому відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року йому щорічно до 05 травня
повинна виплачуватись одноразова грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком. Фактично за 2004-2006 роки призначена грошова допомога
всупереч вимогам Конституції України, Закону України № 3551-XII виплачувалась не в повному обсязі.

Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 14 лютого 2007 року адміністративний позов було задоволено частково та стягнуто
з відповідача на користь ОСОБА_1 1545
грн. недоплаченої щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій за 2006 рік.
У частині позову про стягнення на користь позивача недоплаченої у 2004-2005
роках грошової допомоги учаснику бойових дій у розмірі 1 752 грн. 25 коп.
відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку,
що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і прийняти
нову постанову, оскільки ним відповідно до Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» позивачу у 2006 році була виплачена щорічна разова грошова допомога у розмірі 250 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується,
що позивач має статус учасника бойових дій на підставі посвідчення НОМЕР_1
виданого Веселівським РВК Запорізької області 30 грудня 1997 року (а.с.5) і має
право на разову грошову допомогу до 05 травня в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII.

Статтею 17-1 Закону
№ 3551-XII передбачено,
що щорічна виплата разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюється органами праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або установи банків
(шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи
одержання грошового утримання.

ОСОБА_1 було фактично виплачено
відповідачем одноразову допомогу, передбачену Законом №3551-ХІІ у 2004, 2005 та
2006 роках у розмірі 120 грн., 250 грн.,
та 250 грн. відповідно.

Суд першої інстанції вірно встановив, що розмір мінімальної пенсії згідно з
Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» на 2004 рік
встановлено у розмірі 92,45 грн. Мінімальна пенсія за віком на 2005 рік
встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила
працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження прожиткового
мінімуму на 2005 рік» у розмірі 332,00 грн. Мінімальна пенсія за віком станом
на 05 травня 2006 року встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну
особу, яка втратила працездатність, що передбачено ст. 65 Законом України «Про
державний бюджет на 2006 рік» та складає 359,00 грн.

Відповідно до статті 22 Конституції
України , при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, суд правильно
вказав на те, що разова допомога позивачу має бути виплачена у розмірі,
передбаченому статтею 12 Закону №3551-ХІІ .

Проте, задовольняючи позовні вимоги
в частині виплати недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги ветерану
війни - учаснику бойових дій за 2006 рік, суд не звернув уваги на обмеження
встановлені процесуальним та спеціальним законами. А саме, задовольняючи вимоги
ОСОБА_1 за 2006 рік, суд першої інстанції не врахував положень п.18 ст. 77
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" , якою дію
частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15
Закону №3551-ХІІ було зупинено на 2006
рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. Крім того відповідно до ст. 30 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік» розмір щорічної разової грошової допомоги
учаснику бойових дій у 2006 році становить 250 грн., що і було виплачено
позивачу в повному обсязі.

Суд же ці положення закону залишив
поза увагою та задовольнив позовні вимоги стягнувши з відповідача недоотриману
позивачем допомогу за 2006 рік, у розмірі 1545 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині виплати недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги
ветерану війни - учаснику бойових дій за 2004-2005 роки районний суд вірно
встановив, що позивачем було пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України річний строк для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи. Строк для звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В 2004
році позивачу було виплачено допомогу у розмірі 120 грн., а відповідно до ч.4
ст. 17-1 Закону №3551-ХІІ він мав право
звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому
здійснювалась виплата допомоги. Відтак з цього моменту починає перебіг строку
позовної давності. Із заявою про поновлення цього строку він не звертався.

Посилання суду першої інстанції на
рішення Конституційного Суду України №
20-рп від 01.12.2004 р. щодо невідповідності Конституції України ст.44 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» не є підставою для
задоволення позову відносно стягнення за інші роки, оскільки визнані
неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення рішення, а саме
з 01.12.2004 року та не стосуються розмірів виплати разової грошової допомоги,
які були встановлені у 2006 році.

За таких обставин, судом першої інстанції невірно були
застосовані норми матеріального права, що призвело до невірних висновків та
прийняття неправильного рішення.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова
районного суду в частині стягнення з управління праці
та соціального захисту населення Веселівської
районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової
допомоги за 2006 рік у сумі 1545 грн. - підлягає скасуванню. В задоволені цих
позовних вимог необхідно відмовити, оскільки відсутні правові підстави.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т
а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці
та соціального захисту населення Веселівської
районної державної адміністрації Запорізької області -
задовольнити частково.

Постанову Веселівського районного
суду Запорізької області від 14 лютого 2007 року в частині стягнення з
управління праці та соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації
Запорізької області на користь ОСОБА_1
недоплаченої одноразової грошової допомоги за 2006 рік - скасувати та в цій
частині вимог - відмовити.

В іншій частині постанову
Веселівського районного суду Запорізької області від 14 лютого 2007 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили
з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
виготовлення повного тексту.

Судді: