Справа № 22-а-7890/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2008 року справа №
22-а-7890/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Перевальської райдержадміністрації Луганської області

на постанову Луганського окружного адміністративного
суду

від

16 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-7266/08 (суддя Мясоєдова С.С.)

за позовом

ОСОБА_1с. Чорнухине

до

Управління праці
та соціального захисту населення Перевальської райдержадміністрації
Луганської області

про

визнання дій
незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок та стягнення заборгованості
по невиплаченій щорічній грошовій допомозі до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня 2008 року по
справі 2-а-7266/08 частково задоволений позов ОСОБА_1с. Чорнухине до Управління
праці та соціального захисту населення Перевальської райдержадміністрації
Луганської області, внаслідок чого визнані протиправними дії Управління праці
та соціального захисту населення Перевальської райдержадміністрації Луганської
області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1щорічної разової грошової допомоги,
як учаснику бойових дій за 2004р., 2007р. у розмірі меншому, ніж визначено статтею 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнане право ОСОБА_1. на
перерахунок розміру грошової допомоги як учаснику бойових дій та зобов'язано
Управління праці та соціального захисту населення Перевальської
райдержадміністрації Луганської області здійснити перерахунок розміру разової
грошової допомоги за 2004 та 2007роки, стягнуто на користь позивач з Управління
праці та соціального захисту населення Перевальської райдержадміністрації
Луганської області заборгованість по невиплаченій разовій грошовій допомозі за
2004р. в сумі 130,00грн., та за 2007р. в
сумі 1655,00грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
та прийняти нову постанову, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права.

Позивач
під час апеляційного розгляду справи проти доводів апеляційної скарги
заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена
судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі
повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про
дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним
чином. Скаржник клопотанням від 23.05.08р. просив справу
розглянути без його участі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням АА № 586225 (арк. справи 7). Позивачем заявлені
вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2003-2007
роки.

Пільги для учасників бойових дій визначені у
Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, за
приписами частини 5 статті 12 якого,
учасникам бойових дій встановлена
щорічна до 5 травня разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до ст. 17 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законом
України N 968-IV від 19.06.2003р. наведений Закон було доповнено
статтею 17-1 , якою встановлено,
що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що, оскільки, обов'язок щодо виплати разової грошової допомоги до 5
травня був покладений на органи праці та соціального захисту населення тільки
Законом України N 968-IV від 19.06.2003, то суд першої інстанції правомірно
відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині. (2003р.).

Відповідачем щорічна
разова допомога за 2004рік була виплачена позивачу в сумі 120грн., за
2005-2006роки по 250,00грн., за
2007рік в розмірі 280,00грн.

Мінімальна
пенсія за віком складала: у 2004році - 92,45грн. згідно з Законом України №
1058 від 09.07.03р., у 2005році - 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у
2006році - 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у
2007році - мінімальна пенсія станом на 5.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі
ст. 62 Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею
44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004рік» встановлено, що у
2004році виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснюється у розмірі 120 грн.

Однак, пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 положення
статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» визнані неконституційними
та втратили чинність.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2004році становить 462,25грн.(92,45х5). З
урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги 120 грн., позивачеві
підлягає виплаті 342,25грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
разової допомоги за 2004рік в сумі 130грн. помилково було визначено розмір
мінімальної пенсії за віком в розмірі 50грн. замість 92,45грн.

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо виплати щорічної
разової допомоги у 2005, 2006 роках по 250грн. за кожен рік, оскільки, згідно
до ст. 34 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснюється
у розмірі 250 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.
За таких обставин, відповідачем правомірно було виплачено позивачеві за 2005, 2006 рік по 250 грн.

Статтею 29 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової
допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 280 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
цієї статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2007році для учасників бойових дій становить
2050,3грн.(410,06х5). З урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги
280грн., позивачеві підлягає виплаті 1770,3 грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
разової допомоги за 2007рік в сумі 1655грн. помилково було визначено розмір
мінімальної пенсії за віком в розмірі 387грн. замість, 410,06грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004-2007рр. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від
надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова
прийнята з частковим порушенням норм матеріального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Перевальської райдержадміністрації
Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 16 травня 2008 року по справі 2-а-7266/08 залишити без задоволення.

Змінити
постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня
2008 року по справі 2-а-7266/08 шляхом зміни у абзаці четвертому резолютивної
частини постанови слів “за 2004р. в сумі 130грн. та за 2007р. в сумі 1655грн.”
на “за 2004р. в сумі 342,25грн. та за 2007р. в сумі 1770,3грн.”.

В іншому постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 16 травня 2008 року по справі
2-а-7266/08 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини
постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні
30 липня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 01
серпня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.
Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок

З оригіналом згідно:

Суддя
Т.Г. Гаврищук