Справа № 22а-740/08
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-740/08 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 33 інстанції - І.Ю. Добродняк
справа №А23/73
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Проценко О.А. (доповідач)

суддів -
Юхименко О.В., Туркіної Л.П.,

при секретарі - Гулая О.В.

за участю представників:

від відповідача-1:ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

на постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 21.05.2007р. в адміністративній справі № А23/73

за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

до відповідача-1: Державної податкової інспекції у
м.Дніпродзержинську,

до відповідача-2: Державної податкової адміністрації
у Дніпропетровській області

про визнання акту перевірки щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, рішень про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року до господарського суду Дніпропетровської області
звернувся Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 з адміністративним позовом про
визнання недійсними акту перевірки
Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності від ІНФОРМАЦІЯ_1р. НОМЕР_1 та рішень
Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про застосування до
позивача фінансових санкцій НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3

В
обґрунтування позовних вимог зазначалось про те що, відповідачем-1 - Державною податковою інспекцією у
м.Дніпродзержинську ІНФОРМАЦІЯ_4 року було проведено перевірку торгівельного
павільйону, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, АДРЕСА_1. За
результатами перевірки складено акт НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року. На підставі
акту перевірки ДПІ м.Дніпродзержинська прийняті рішення про застосування
фінансових санкцій:

-НОМЕР_4 на суму
50,00 грн.;

-НОМЕР_3 на суму
8,67 грн.;

НОМЕР_2 на суму
1700,00 грн.

Загальна сума
фінансових санкцій складає 1758,67 грн. Позивач вважає, що складання акту
перевірки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року та застосування на цій підставі фінансових санкцій рішеннями
№НОМЕР_2,НОМЕР_3,НОМЕР_4 на загальну суму 1758,67грн. відносно позивача є незаконним
та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши позовні матеріали
господарський суд Дніпропетровської області постановою від 21.05.2007 року в
адміністративному позові Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про визнання акту перевірки
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1, рішень про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3
недійсними, - відмовив з посиланням на ст.11 Закону України «Про державну
службу в Україні», ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»,
при цьому зазначивши, що виявлені в ході перевірки порушення не спростовані наявними в матеріалах справи
доказами в їх сукупності, а також поданими сторонами та свідками
поясненнями.

Не погодившись з висновками
суду першої інстанції Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_2 оскаржує постанову від 21.05.2007 року в апеляційному порядку, просить
суд скасувати судове рішення. Апелянт звертає увагу на те, що судове
рішення не відповідає обставинам справи,
прийнято з неповним дослідженням доказів і встановленням обставин у даній
справі; невірно застосовані норми права. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 ДПА у
Дніпропетровській області була проведена позапланова перевірка на підставі
Законів України «Про державну податкову службу в Україні»», «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»,
про що вказано в акті перевірки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4р. Стаття 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні» встановлює підстави та
порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових
виїзних перевірок, а саме: що
позаплановими перевірками вважаються перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених законами України. Позапланова перевірка може
здійснюватись лише на підставі рішення суду. Однак жодної постанови суду щодо
проведення позапланової перевірки торгівельного павільйону не приймалось,
перевірка проводилась на підставі плану-графіку від 26.10.2005р., тобто без відповідної
законодавчо обґрунтованої підстави. Крім того, апелянт зазначає, що направлення
на перевірку торгівельного павільйону, який належить ПП ОСОБА_2, було підписано
заступником начальника ДПА у Дніпропетровській області, хоча законодавством
передбачено, що направлення має підписати тільки керівник податкового органу, а не його заступник. Крім
того, в направленні на перевірку не було
вказано вид перевірки: чи то планова, чи то позапланова або інша. Таким чином,
апелянт вважає, що направлення на перевірку було видано з порушенням чинного законодавства, тому є недійсним.
Копія направлення та копії наказу про перевірку не вручено під розписку. Позивач вважає, що ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст.11
Закону України «Про державну податкову службу в Україні» є підставою для
недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення
перевірки. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що на час
проведення перевірки торгівельного павільйону дане приміщення знаходилось в
оренді у громадянина ОСОБА_3, що підтверджується договором оренди від
01.11.2005 року та актом приймання-передачі приміщення.

Відповідачі проти
задоволення апеляційної скарги заперечують, судове рішення вважають законним,
просять залишити його без змін.

Розглянувши справу в межах
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»
органами державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законом України, надано право здійснювати контроль за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій провадження видів господарської діяльності,
що підлягають ліцензуванню відповідно до
законодавства.

За приписами ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

За нормами ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють
органи, які видають ліцензію, а також
інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Указом Президента України №510/2001 від
11.07.01р. «Про посилення державного контролю за виробництвом та обігом
спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» функції із
забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом та
обігом зазначених товарів, здійснення міжгалузевої координації у цій сфері
покладено на Державну податкову
адміністрацію.

Відповідно до ст.9 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» контроль за
дотриманням вимог цього Закону здійснюється державними податковими органами та органами Міністерства внутрішніх справ
України.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка господарської одиниці позивача
відповідно до затвердженого головою ДПА у Дніпропетровській області
26.10.2005р. плану-графіку проводилась завідуючим сектором ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4 на підставі направлення НОМЕР_5від
ІНФОРМАЦІЯ_1 та головним держподатковим
ревізором-інспектором Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська ОСОБА_5 на підставі
направлення №НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо оцінки дій посадових осіб державної податкової служби
при проведення перевірки та складанні акту.

Аналіз матеріалів справи та норм законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, показав, що будь-яких порушень при здійсненні перевірки
відповідачем не допущено.

Приймаючи до уваги положення ст.71
Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч.1 якої кожна
сторона повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, доводи позивача вважаються помилковими та такими, що суперечать
зазначеним вище нормам та фактичним обставинам справи.

На підтвердження обґрунтування щодо відсутності порушень податкового
законодавства позивач посилається на договір оренди від 01.11.2005р., укладений
між позивачем та орендарем -ОСОБА_3 про передачу в оренду приміщення
за адресою: АДРЕСА_1 строком з 01.11.05р. до 01.01.06р., строк дії якого
- з моменту його підписання. Майно передано за договором згідно з актом приймання-передачі
нежитлового приміщення від 01.11.2005р., відповідно до якого в оренду передано
приміщення разом з обладнанням.

Суд першої інстанції правомірно визначився щодо того, що матеріалами справи
не підтверджено факт використання спірного приміщення громадяниномОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів вважає, що акт перевірки підтверджує порушення
позивачем вимог Законів України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг», «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності», «Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття
провадження у справі щодо вимог про визнання недійсним акту перевірки Державної
податкової адміністрації в Дніпропетровській області від ІНФОРМАЦІЯ_1.НОМЕР_1 з
посиланням на п.1 ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» в установленому законом порядку можуть бути оскаржені рішення, дії
або бездіяльність органів державної
податкової служби та їх посадових осіб. Тобто, в адміністративному порядку оскаржується саме рішення суб'єкта владних
повноважень, офіційний письмовий
документ, який має низку ознак: породжує певні правові наслідки,
спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язків
характер для суб'єктів цих відносин. При
цьому під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання тих
чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Акт від ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_7, складений відповідачем-2 за
результатами проведеної перевірки
позивача, - це, як зазначено в п.1.3 Порядку
оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового
валютного та іншого законодавства, затвердженому наказом Державної
податкової адміністрації України від 10.08.2005 року №327, є документ, який
підтверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово - господарської
діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами
господарювання. З огляду на викладене, акт відповідача від ІНФОРМАЦІЯ_1.№
НОМЕР_7 не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні
ст.17 КАС України, а тому не може бути оскаржений в господарському суді в
порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апелянта не спростовують
висновків суду першої інстанції, апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на
постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 21 травня
2007 року слід залишити без задоволення,
а постанову суду - без змін.

Керуючись статями 195,196,198,205,206 КАС України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2007року в адміністративній справі №А23/73 залишити без задоволення.

Постанову господарського суду господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2007 року в адміністративній справі №А23/73 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності
до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: О.А.
Проценко

Судді: О.В.Юхименко

Л.П. Туркіна