Справа № 22-а-10404/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача
- Носа С.П.,

суддів:
Довгополова О.М., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Гусятинському
районі Тернопільської області

на постанову Гусятинського районного суду
Тернопільської області
від 06 травня 2008 року у справі № 2а-14/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України,
Управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі, управління праці та соціального захисту населення
Гусятинської районної державної адміністрації

про підвищення розміру пенсії та її стягнення, -

В С Т А Н О В И
Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним
позовом до Верховної Ради
України, Кабінету Міністрів України, Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі,
управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної
адміністрації про зобов'язання підвищити розмір пенсії та її стягнення, посилаючись на те, що набувши
статус дитини війни, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на
одержання пенсії, підвищеної
на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» дія ст.
6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена, проте Рішенням Конституційного суду
України № б-рп/2007 від 9.07.2007 року визнано таким, що не відповідає Конституції (є
неконституційним) п. 12 ст.
71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік
дію ст. 6 вищевказаного
Закону. Просила зобов'язати відповідачів підвищити розмір пенсії на 30 відстоків та стягнути недоотримані кошти в
розмірі 1317,90 грн.

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської
області від 06 травня 2008 року позовні
вимоги задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі,
управління праці та соціального

захисту населепня
Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області підвищити розмір пенсії ОСОБА_1, 20.03.1940 року народження, на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, з 9 липня 2007 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В позові ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України
відмовлено. Постановлено стягнути солідарно з управління Пенсійного Фонду України в Гусятинському
районі та управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної
адміністрації Тернопільської області на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі З (три) грн. 40 коп.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив один з
відповідачів -Управління Пенсійного
фонду України в Гусятинському районі, який покликаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить у
поданій апеляційній скарзі постанову суду першої Інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує відсутністю
нормативного регулювання порядку
виконання вимог ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо підвищення розміру пенсій дітей війни.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга в межах заявлених вимог підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому має право на
встановлене ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії.

Покликався на рішення Конституційного Суду України від
09.07.2007р., відповідно до якого
визнано неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема
ст.111, якою було зупинено і обмежено право на отримання спірних виплат.
Вважав, що має місце порушення права ОСОБА_1 на отримання пенсії, підвищення на 30% мінімальної
пенсії за віком з 9 липня
2007року, яке слід усунути шляхом зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі,
управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної
адміністрації провести перерахунок та виплатити пенсію, призначену позивачу з 09.07.2007 року. В
задоволенні решти позовних вимог вважав за необхідне відмовити за
безпідставністю.

Проте,
висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є помилковими.

Безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дитиною війни та відповідно до ст.б Закону
України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції, що була чинною на час виникнення
спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового спору судом, мала право на отримання
підвищення виплачуваної їй Управлінням
Пенсійного фонду України в Гусятинському районі пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р.
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення її.12 ст.71, ст.111 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими було зупинено на
2007 рік дію ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», із
вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що
визнані неконституційними.

Положення Закону України «Про державний бюджет України на
2007 рік» визнані
неконституційними, втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. Таким чином,
враховуючи норми ч. 2 ст. 152 Конституції України,
відповідно до якої закони, інші правові акти або їхні окремі

положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх
неконституційність, рішення Конституційного Суду
України № б-рп/2007 від 09.07.2007р. зворотної дії в часі не мас, і на
період до 09 липня 2007 року не поширюється.

За таких обставин, колегія суддів приходить до
переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконною відмови відповідача у підвищенні розміру її
пенсії, як дитини війни, та задоволення таких вимої в частині зобов'язання нарахування та виплати надбавки до
пенсії як дитині війни, починаючи з
09.07.2007 року.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд
України в особі управління у Гусятинському районі Тернопільської області, відповідний обов'язок слід
покласти на Управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської області, а не управління праці та соціального захисту населення Гусятинської
районної державної адміністрації, як помилково визначено
судом першої інстанції

Достатніх правових підстав чи застережень щодо
неможливості підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі колегія суддів не вбачає.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»
доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних
асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень. суд присуджує всі
здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого
бюджету, якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, в силу вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають
стягненню з Державного Бюджету понесені судові
витрати в розмірі 3 (три) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, які судом першої інстанції неправомірно
постановлено стягнути солідарно з
управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі та управління праці та соціального захисту населення
Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України підставами для скасування
судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або процесуального права, шо призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, оскільки постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а оскаржувана постанова
суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення.

З огляду на
викладене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.
195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову
Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 травня
2008 року у справі № 2а-14/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховної
Ради України, Кабінету Міністрів України, Управління Пенсійного фонду
України в Гусятинському районі,
управління праці та соціального захисту населення Гусятинської
райдержадміністрації про підвищення розміру пенсії та її стягнення - скасувати
та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити частково.

Визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської області щодо відмови у підвищенні пенсії на
30% мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 09.07.2007 року
неправомірними.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
надбавки до пенсії як дитині війни, починаючи з 09.07.2007 року відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, що діяла
в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року).

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
3 грн. 40 коп. відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення. Постанова може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач
С.П. Нос

Судді
О.М. Довгополов

І.О. Яворський