Справа № 22-а-1676/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Маслія В.І.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському
районі міста Києва на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від
11 травня 2007 року в адміністративній справі №2-а-247/07 за позовомОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2007 року ОСОБА_1звернулася в Солом'янський районний суд міста
Києва з позовною заявою, у якій, посилаючись на порушення відповідачем норм
пенсійного законодавства, просила визнати незаконною відмову Управління
Пенсійного фонду України в Солом'янського району міста Києва на перерахування
та виплати пенсії і зобов'язати перерахувати пенсію з 1 жовтня 2005 року.

Постановою Солом'янського районного суду від 11 травня 2007 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському
районі міста Києва фактично вказуючи на порушення судом першої інстанції вимог
ст.202 КАС України, просить скасувати постанову Солом'янського районного суду
від 11 травня 2007 року і прийняти нове судове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення і
апеляційної скарги, та, перевіривши доводи апеляції наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка є державним службовцем. З 7 березня 2004 року їй була
призначена пенсія і вона перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі міста Києва та продовжує працювати.

Відповідно до абз.1 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у
зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця
за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» встановлено, що при призначенні пенсій
відповідно до зазначених в абзацах першому і другому цього пункту законодавчих
актів, заробітна плата для обчислення пенсії враховується в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески
(збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року визнане
неконституційними положення абз.3 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначено в самому Рішенні, Конституційний Суд України неодноразово
розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист,
неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий
рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони
України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є
видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом
прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22
Конституції України не допускається.

В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що відмовляючи позивачу в
перерахунку пенсії, відповідач послався на те, що згідно листа Пенсійного фонду
України від 25 жовтня 2005 року №13145/02-20 підлягають перерахунку пенсії, призначені відповідно до Закону
України «Про прокуратуру» та «Про статус народного депутата України».

Такий висновок відповідача та відмова з цих підстав у перерахунку пенсії
позивачі суперечить рішенню Конституційного Суду України №8-рп/2005 від 11
жовтня 2005 року, яким були визнані неконституційними положення чинних законів,
що встановлювали обмеження розміру пенсій певним категоріям громадян, включаючи
державних службовців.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,
про те, що Рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними
обмеження верхнього розміру пенсій, які були запровадженні законодавством щодо
всіх категорій осіб, пенсійне забезпечення яких визначалося законами, що
встановлювали обмеження розміру пенсій певним категоріям громадян, включаючи
державних службовців.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального
і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Солом'янський районний суд міста Києва правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському
районі міста Києва залишити без задоволення, а постанову Солом'янського
районного суду міста Києва від 11 травня 2007 року в адміністративній справі
№2-а-247/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
В.Маслій

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 2 ЖОВТНЯ 2008 РОКУ