Справа № 22-а-12898/08
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Головуючий у 1 інстанції - Бахар С.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

17 листопада 2008
року справа
№ 22-а-12898/08

зал судового засідання №
2 у приміщенні суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М.

суддів: Горбенко К.П., Яманко
В.Г.

при секретарі за участю представників: позивача відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні

Білоус К.І. ОСОБА_1 - особисто Не
з'явився

розглянувши апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі міста Макіївки
Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

Від

01 серпня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-12810/08

за позовом до про

ОСОБА_1 Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі міста Макіївки Донецької області визнання
дій незаконними, зобов”язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2008 року позивач
звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача незаконними,
зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки в Донецькій області провести йому перерахунок основної та додаткової пенсій по інвалідності у
відповідності до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2007 року з наступним
перерахунком пенсії у відповідності до
змін діючого законодавства.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 01 серпня 2008 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки в
Донецької області про перерахунок пенсії задоволено частково, а
саме: визнано незаконними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачеві у відповідності до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії
за віком з 01.01.2008 року та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки в
Донецької області здійснити з 01.01.2008 року перерахунок та виплату ОСОБА_1
пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.
В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не
погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити, посилаючись на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою
встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильскої катастрофи визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач отримує
пенсію як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має третю
групу інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У судовому засіданні позивач
заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача до суду не
з'явився, був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції змінити,
з наступних підстав.

Згідно
ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

ОСОБА_1 належить (віднесений) до першої категорії осіб,
які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 24.11.1999 року., його визнано інвалідом третьої
групи (а.с.5).

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно
до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ 8 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон) передбачає правила призначення
та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.
Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам третьої групи -
50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно
до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії
чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1.

Згідно частини третьої ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної
гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про
прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України
„Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 5 жовтня
2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №
2505-4 від 25 березня 2005 і діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий
мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних
соціальних і демографічних груп населення, щороку
затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях
загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19
грудня 2006 року, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка
втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1
жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та існує в новій редакції з 28 березня
2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність,
визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411
гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено
встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток,
що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Статтею 58 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" затверджений на 2008 рік прожитковий мінімум
на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1
січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1
жовтня - 498 гривень.

Також, п. 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені
зміни, у тому числі, до ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та
встановлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
для інвалідів 3 групи - 15 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії для інвалідів 3
групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 180
процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України №
10-рп від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду
України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61,
62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року №
107-УІ і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100
розділу II Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), у тому числі, положення п. 28 розділу II Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема, зазначено у рішенні
№ 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005 та у рішенні № 6-рп
від 09.07.2007 року), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист,
неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий
.рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони
України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У
рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не
допускається.

Колегія суддів виходить з того, що конституційні
принципи, на яких базується здійснення прав
і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями І, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8,
частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції
України, набуте у сфері пенсійного забезпечення,
не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного
права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Колегія суддів, з огляду на частину 2 статті 8 КАС
України, якою принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики
Європейського суду з прав людини, зазначає, що по спорам даної категорії, де
судами було встановлено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, зазначено у рішеннях суду у справах „Проніна
проти України", „Кечко проти України".

Також, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України „Про виконання
рішень і застосування практики Європейського суду" від 23.02.2006 р.,
рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною
відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно ст. 17 Закону України „Про виконання
рішень і застосування практики Європейського суду" суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. На час розгляду
цієї справи судом зазначено, що розмір мінімальної пенсії за віком визначений
лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Однак, приймаючи рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції помилково визнав незаконними дії
відповідача та зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області провести перерахунок пенсії саме з 01
січня 2008 року.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області із заявою про перерахунок пенсії у грудні 2007 року,
але постанова у справі була прийнята у серпні 2008 року, тобто після вступу у
законну силу Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, де
у пункті 5 резолютивної
частини зазначено, що положення Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін
до деяких законодавчих
актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, що узгоджується зі
статтею 152 Конституції України, якою встановлено, що Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі
м. Макіївки Донецької області надало ОСОБА_1
відповідь, якою відмовило у перерахунку призначеної йому пенсії,
посилаючись на те, що перерахунок пенсії здійснений у відповідності до діючого
законодавства (а.с. 7,8).

З 01.11.2006 року редакція статті
67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» була доповнена частиною другою такого
змісту: якщо величина середньої заробітної
плати в Україні
за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі статистики за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії
підвищується в порядку, встановленому
частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, колегія суддів вважає, що дії
Управління щодо відмови позивачу у перерахунку підвищення до пенсії треба
визнати неправомірними з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, оскільки
вони не відповідають діючому законодавству України, згідно якого ОСОБА_1 має
право на перерахунок основної та додаткової пенсій по інвалідності у відповідності до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та з 22
травня 2008 року, коли була відновлена дія зазначених норм в редакції, яка дає
позивачеві право на пред'явлення позовних вимог у зазначеному розмірі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції обгрунтовано дійшов до висновку щодо відмови в частині позовних вимог
щодо зобов'язання відповідача робити перерахунок пенсії, призначеної
позивачеві, у разі підвищення мінімальної пенсії за віком, оскільки Кодексом
адміністративного судочинства України передбачено відновлювати лише порушені
права громадянина, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції частково порушив норми матеріального
та процесуального права, що обумовлює зміну постанови суду першої інстанції та
прийняття нової постанови у
відповідності до норм права, застосованих при вирішенні цього спору для
забезпечення захисту прав та інтересів фізичної особи від порушень з боку
суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 01 серпня 2008 року у справі №
2-а-12810/08 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про визнання дій незаконними,
зобов”язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
01 серпня 2008 року у справі № 2-а-12810/08 за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про
визнання дій незаконними, зобов”язання здійснити перерахунок пенсії - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

В абзаці другому резолютивної
частини постанови від 01 серпня 2008 року після слів «відмови» замість слів «з
1 січня» зазначити «з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня
2008 року».

В абзаці третьому резолютивної
частини постанови від 01 серпня 2008 року замість слів «з 1 січня 2008 року»
зазначити «з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008
року».

В іншій частині постанову залишити
без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
виготовлення повного тексту у відповідності до ч. 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - з дня виготовлення повного тексту.

Головуючий: Г.М. Міронова

Судді: К.П.Горбенко

В.Г.Яманко