Справа № 22а-3449/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-3449/08
Головуючий суддя у
у -1-й інстанції - Кучеренко Н.В..
(справа №2а-669/07)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
серпня 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Нагорної Л.М. (доповідач)

суддів -
Стежко В.А., Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання
- Гулій О.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача по
довіреності - Касьяненко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу міського голови м. Мелітополя Запорізької області Сичова Дмитра
Вікторовича на постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2007 року по справі
№2а-669/07 за позовом ОСОБА_1до міського голови м. Мелітополя Запорізької
області Сичова Дмитра Вікторовича про
визнання дій неправомірними в частині накладення дисциплінарного
стягнення та скасування розпорядження міського голови від 16.04.2007 року про
дисциплінарне стягнення, -

в с т а н о в и л а:

23 квітня 2007 року ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом, в
якому просить визнати дії міського голови неправомірними та скасувати
розпорядження міського голови №196-к від 16 квітня 2007 року про дисциплінарне
стягнення відносно нього у вигляді догани, як незаконне.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що розпорядженням міського голови №196-к
від 16 квітня 2007 року на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді
догани, яке було мотивовано тим, що позивач, в порушення інтересів
територіальної громади, використовував комунальне майно в особистих цілях, без
отримання дозволу на таке використання. Позивач дане розпорядження вважає
незаконним, оскільки він не порушував інтереси територіальної громади і ніколи
не використовував комунальне майно в особистих цілях. Окрім того, у порушення
вимог ст. 147 КЗпП України, перед накладенням дисциплінарного стягнення , у
нього не були відібрані письмові пояснення.

В процесі розгляду справи позивач 12 липня 2007 року доповнив позовні вимоги, заявлені до міського
голови та просив визнати розпорядження міського голови про звільнення його з
посади начальника управління освіти Мелітопольської міської ради за №440-к від
02 липня 2007 року незаконним та скасувати його; поновити його на посаді начальника управління освіти Мелітопольської
міської ради; стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за весь
час вимушеного прогулу з 02 липня 2007 року по день поновлення на роботі;
допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі і в частині
стягнення заробітної плати в межах одного місяця. Як вбачається з протоколу
судового засідання а.с.120 ,
відповідно до ст..164 КАС України, за згодою сторін, суд вирішив
прийняти постанову щодо частини позовних вимог, а саме - щодо визнання дій
міського голови неправомірними та скасування розпорядження міського голови №196-к
від 16 квітня 2007 року про дисциплінарне стягнення відносно позивача у вигляді
догани, а потім вирішувати додатковий позов щодо поновлення позивача на роботі.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області
від 28 листопада 2007 року адміністративний позов ОСОБА_1. до міського
голови м. Мелітополя про визнання дій
міського голови неправомірними в частині накладення дисциплінарного стягнення
розпорядженням від 16 квітня 2007 року №196-к задоволено, визнані дії
відповідача неправомірними та скасовано розпорядження відповідача про
дисциплінарне стягнення відносно позивача у вигляді догани, як незаконне.

Відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати
постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28
листопада 2007 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог позивача, щодо визнання
дій міського голови в частині накладення дисциплінарного стягнення
розпорядженням від 16 квітня 2007 року №196-к неправомірними відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано порушенням судом норм матеріального,
процесуального права та не врахуванням судом першої інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали всіх встановлених обставин справи, що мають значення для
справи, в тому числі і того факту, що сам відповідач в судовому засіданні
визнавав факт використання майна, яке перебуває в комунальній власності, в
особистих цілях, неповним з'ясуванням
обставин, що призвело до постановлення неправильного рішення.

Позивач надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких
просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без
змін, оскільки він ніколи не порушував інтереси
територіальної громади і ніколи не використовував майно, що перебуває на
балансі Управління освіти в особистих цілях. Вважає, що відповідач перед
накладенням дисциплінарного стягнення в порушення вимог трудового
законодавства, не відібрав у нього письмово пояснення, не ознайомив його з
актом комісії від 20.032.2007 року та при обранні дисциплінарного стягнення не
врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду і попередню
роботу працівника. Посилався також на нелегітимність розпорядження міського
голови щодо створення комісії про проведення службового розслідування, на
непослідовність пояснень свідків зі сторони відповідача.

Перевіривши
матеріали справи, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи, відповідно до
розпорядження міського голови № 295-к від 28.10.2002 року ОСОБА_1 був
призначений на посаду начальника міського відділу освіти з 05.11.2002 року з
присвоєним сьомим рангом посадової особи місцевого самоврядування а.с. 49 ,
тобто, позивач з указаного часу перебував у трудових відносинах з
Мелітопольською міською радою та очолював один із відділів виконавчих органів Мелітопольської міської ради а.с.54,55 . Ним прийнята присяга посадової
особи місцевого самоврядування а.с.47.

Розпорядженням міського голови Мелітопольської міської ради № 196-к від 16 квітня 2007 року за порушення
інтересів територіальної громади, що виявилося в використанні комунального
майна в особистих цілях без отримання дозволу на таке використання в порядку,
передбаченому законодавством, ОСОБА_1 . було оголошено догану.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача, визнаючи дії міського голови неправомірними та скасовуючи розпорядження міського голови від 16 квітня 2007 року №196-к про
дисциплінарне стягнення відносно ОСОБА_1 . у вигляді догани, як незаконне, суд
першої інстанції виходив з того, що міський голова, видаючи розпорядження №
166-р від 19.03.2007 року « Про створення комісії щодо перевірки фактів,
викладених у заяві ОСОБА_2.», перевищив свої повноваження, оскільки створення
тимчасових комісій не входить до компетенції міського голови, вказав, що склад цієї комісії не легітимний,
оскільки тимчасові комісії повинні складатись із депутатів, а в тій комісії
було лише 2 депутати із семи членів комісії. Також суд першої інстанції в
постанові зазначив, що відповідно до Акту комісії від 20 березня 2007 року,
незрозуміло, в якій саме будівлі, в гаражі чи сараї, під яким їх інвентарним
номером знаходився автомобіль члена сім»ї позивача, а саме оспорюване
розпорядження суд визнав неправомірним , так як в ньому не вказані підстави
оголошення догани, не вказано, яке конкретно майно використовувалось в
особистих цілях.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія
суддів погодитися не може.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції не було прийнято до уваги , що, відповідно до ст..19
Закону України « Про звернення громадян»
органи державної влади і місцевого самоврядування, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх повноважень зобов»язані об»єктивно, всебічно і
вчасно перевіряти заяви чи скарги, особисто організувати та перевіряти стан
розгляду заяв чи скарг, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних
дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням, вирішувати
питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення… Судом
першої інстанції також не враховано, що відповідач, діючи в відповідності з
Порядком проведення службового
розслідування стосовно державних службовців, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950 пунктів 1-3 , прийняв рішення про проведення службового
розслідування, визначив склад комісії, та термін проведення службового
розслідування.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
помилково вважав створену 19.03. 2007 року відповідно до розпорядження міського
голови , комісію щодо перевірки фактів, викладених у заяві ОСОБА_2. тимчасовою
контрольною комісією ради в її понятті відповідно до ст.. 48 Закону України «
Про місцеве самоврядування в Україні», а тому
безпідставно визнав розпорядження міського голови № 166-р від 19.03.2007
року « Про створення комісії щодо
перевірки фактів, викладених у заяві ОСОБА_2 .» нелегітимним та не прийняв
висновки комісії, відображені в Акті від
20 березня 2007 року як доказ того, що позивач використовував комунальне майно в особистих цілях.

Також судом першої інстанції не було
прийнято до уваги доводи відповідача про те, що позивач фактично визнав
обставини використання майна, яке перебуває в комунальній власності, в
особистих цілях, оскільки не заперечував, що на час перевірки 20.03.2007 року в
приміщенні, яке знаходиться на балансі Управління освіти, знаходився його
автомобіль та після встановлення цього
факту в Акті комісії, відповідно до квитанції
сплатив до Управління освіти Мелітопольської міської ради 10 гривень -
плату за користування цим приміщенням, що підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції .
Посилання суду першої інстанції на те, що
в процесі проведення службового розслідування та із пояснень свідків
чітко не встановлено , в якій саме будівлі, що є комунальною власністю сараї
чи гаражі , під яким інвентарним
номером знаходився автомобіль позивача, визнається судом несуттєвим, оскільки
вказані обставини самі по собі не спростовують факту використання комунального
майна в особистих цілях без отримання дозволу на таке використання.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку про те, що розпорядження міського голови від 16.04.2007 року № 196-к
про оголошення догани позивачу було прийнято у відповідності до чинного
законодавства, а тому висновки суду
першої інстанції про визнання дій міського голови неправомірними та скасування
вищевказаного розпорядження - є
неправомірними.

Посилання позивача в запереченнях
до апеляційної скарги на те, що відповідач перед накладенням дисциплінарного
стягнення в порушення вимог трудового законодавства, не відібрав у нього
письмово пояснення, не ознайомив його з актом комісії від 20.032.2007 року та
при обранні дисциплінарного стягнення не врахував ступінь тяжкості вчиненого
проступку і заподіяну ним шкоду і попередню роботу працівника спростовуються
матеріалами справи, а саме - протоколом наради у міського голови від 26.03.2007
року, де позивачу запропоновано надати письмові пояснення про використання
комунального майна до 14-00 години 26.03.2007 року а.с.22, актом від
22.03.2007 року, про те, що позивача ознайомлено з актом комісії від 20.03.2007
року та запропоновано дати пояснення з цього приводу, на що позивач від
будь-яких пояснень відмовився а.с.20.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції неповно з`ясовано
всі обставини, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та протирічать
діючому законодавству України, а тому воно підлягає скасуванню.

Одночасно колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що судом першої інстанції при розгляді даної справи слід
врахувати, що позов ОСОБА_1 . заявив до міського голови Сичова Д.В., але, відповідно до розпорядження про
призначення на посаду та записів в трудовій книжці , позивач перебував у трудових відносинах з
Мелітопольською міською радою та очолював один із відділів виконавчих органів Мелітопольської міської ради, в подальшому слід вирішити питання про
притягнення до участі по справі належного відповідача.

Керуючись ч.1 п.3 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу міського голови
м.Мелітополя Запорізької області Сичова Дмитра Вікторовича задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2007 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до міського голови м. Мелітополя
Запорізької області Сичова Дмитра Вікторовича про визнання дій неправомірними в частині
накладення дисциплінарного стягнення та скасування розпорядження міського
голови від 16.04.2007 року про дисциплінарне стягнення - відмовити.

Справу направити до того ж суду для продовження розгляду нерозглянутої
частини позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення
в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 26
серпня 2008 року.

Головуючий
Нагорна Л.М.

Судді:
Стежко В.А.

Суховаров А.В.