Справа № 22-а-12209/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Лебеденко С.В.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2008 року
справа
№ 22-а-12209/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г. при секретарі
судового засідання

Кірсановій М.В.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. АДРЕСА_1 ради

на постанову Пролетарського районного суду м. АДРЕСА_1

від

29 вересня 2008 року

по адміністративній справі

№ НОМЕР_1 (суддя Лебеденко С.В.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. АДРЕСА_1 ради

про

стягнення
недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2002-2008 роки

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Пролетарського районного суду м.
АДРЕСА_1 від 29 вересня 2008 року по справі № НОМЕР_1 позов ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. АДРЕСА_1 ради був
задоволений частково, внаслідок чого стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської районної у м. АДРЕСА_1 ради на користь
ОСОБА_1за рахунок державного бюджету недоотриману суму на оздоровлення за
2002-2005рр., 2007-2008рр. в сумі 7057,90грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення Пролетарської районної у м. АДРЕСА_1 ради,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Представники відповідача, позивача у судове
засідання не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином. Скаржник просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що посвідчується
посвідчення від 16.11.04р. № НОМЕР_2 та йому при повторному огляді встановлена
3 група інвалідності з 01.06.07р. по 01.08.2010р., про що свідчить довідка
обласної МСЕК НОМЕР_3

Відповідачем 20.02.04р., 29.04.04р.,
23.06.05р., 20.09.06р., 05.07.06р., 13.07.06р., 26.11.07р., 15.04.08р. позивачу
була виплачена допомога на оздоровлення за 2002-2004рр. в сумі 26,70грн. за
кожен рік, за 2005-2008рр. по 90грн. за кожен рік, розмір якої встановлений
постановами Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок надання щорічної допомоги
регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата допомоги
інвалідам 3 групи допомоги у розміри чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати на час
виплати допомоги за 2002р. складав 205грн., за 2003р. - 205грн., за 2004р. -
290грн., за 2005р. - 375грн., за 2007р. - 460грн., за 2008р. - 525грн. Таким
чином, розмір допомоги, з урахуванням виплаченої позивачеві сум, становить: за
2002р. - 793,3грн., за 2003р. - 793,3грн., за 2004р. - 1133,3грн., за 2005р. -
1410грн., за 2007р. - 1750грн., за 2008р. - 2010грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції помилково були застосовані невірні
розмірі мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги.

Стосовно
виплати допомоги на оздоровлення у 2006 році колегія суддів зазначає, що дія
абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" була зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37
ст. 77 Закону України N 3235-IV від
20.12.2005р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік", який до
теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими,
що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту 30 статті
71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким була
зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та
зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI до ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», також визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. N
10-рп/2008, внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007-2008рр.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги позивачу відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р., оскільки, ніякого обмеження
стосовно зазначеного у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розміру компенсації ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України не застосовував.

Доводи
скаржника з посиланням на ті обставини, що виплата допомоги здійснювалась в
межах коштів, які надходили на ці цілі, колегією суддів не прийняті до уваги,
оскільки, судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в
незалежності від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату
допомог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи та постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального
права.

Керуючись статтями 24, 94, 167, 184, 195,
196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Пролетарської районної у м. АДРЕСА_1 ради на
постанову Пролетарського районного суду м. АДРЕСА_1 від 29 вересня 2008 року по
справі № НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Змінити постанову Пролетарського
районного суду м. АДРЕСА_1 від 29 вересня 2008 року по справі № НОМЕР_1 шляхом
зміни у абзаці другому резолютивної частини постанови слів “в сумі 7057грн.
90коп.” на “в сумі 7889грн.90коп.”.

В іншому постанову Пролетарського
районного суду м. АДРЕСА_1 від 29 вересня 2008 року по справі № НОМЕР_1 залишити без змін.

Постанова винесена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 31 жовтня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді: С.В.
Білак

М.Г. Сухарьок