Справа № 22-а-6641/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2008 року справа № 22-а-6641/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення м.
Шахтарськ

на постанову Шахтарського міського районного суду
Донецької області

від

05 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-63/08 (суддя Голопузенко Є.А.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Шахтарськ

до

Управління праці
та соціального захисту населення м. Шахтарськ

про

визнання дій
неправомірними, стягнення разової щорічної грошової допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Шахтарського міського районного суду Донецької області від 05 травня
2008 року у справі № 2-а-63/08 частково задоволений позов ОСОБА_1 м. Шахтарськ
до Управління праці та соціального захисту населення м. Шахтарськ, внаслідок
чого визнані неправомірними дії Управління праці та соціального захисту
населення м. Шахтарськ, зобов'язано Управління праці та соціального захисту
населення м. Шахтарськ виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2004р., 2007р. в розмірі 2762грн. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
та прийняти нову постанову, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права.

Представники відповідача,
позивача у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_13 (арк. справи
6). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як учаснику
бойових дій за 2004-2007 роки.

Пільги для інвалідів війни визначені у Законі
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII, за
приписами частини 5 статті 13 якого,
інвалідам війни з групи встановлена
щорічна до 5 травня разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до ст. 17 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законом України N 968-IV від 19.06.2003
наведений Закон було доповнено статтею
17-1 , якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Відповідачем щорічна
разова допомога за 2004рік була виплачена позивачу в сумі 130грн., за
2005-2006роки по 270,00грн., за
2007рік в розмірі 300,00грн.

Мінімальна
пенсія за віком складала: у 2004році - 92,45грн. згідно з Законом України №
1058 від 09.07.03р., у 2005році - 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у
2006році - 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у
2007році - мінімальна пенсія станом на 5.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі
ст. 62 Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею
44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004рік» встановлено, що у
2004році виплата щорічної разової допомоги інвалідам війни 3 групи відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», здійснюється у розмірі 130 грн.

Однак, пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 положення
статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» визнані
неконституційними та втратили чинність.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2004році становить 647,15грн.(92,45х7). З
урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги 130 грн., позивачеві
підлягає виплаті 517,15грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
разової допомоги за 2004рік в сумі 220грн. помилково було визначено розмір
мінімальної пенсії за віком в розмірі 50грн. замість 92,45грн.

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо виплати щорічної
разової допомоги у 2005, 2006 роках по 250грн. за кожен рік, оскільки, згідно
до ст. 34 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги
інвалідам війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється у
розмірі 270 грн. Наведені норми до
теперішнього часу не визнані неконституційними. За таких обставин,
відповідачем правомірно було виплачено позивачеві за 2005, 2006 рік по 270 грн.

Статтею 29 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової
допомоги інвалідам війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 300 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
цієї статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2007році для інвалідів війни 3 групи становить
2874,2грн.(410,06х7). З урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги 300грн.,
позивачеві підлягає виплаті 2574,2 грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
разової допомоги за 2007рік в сумі 2542грн. помилково було визначено розмір
мінімальної пенсії за віком в розмірі 406грн. замість 410,06грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004-2007рр. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови були порушені
норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення м. Шахтарськ на
постанову Шахтарського міського районного суду Донецької області від 05
травня 2008 року у справі № 2-а-63/08 залишити без задоволення.

Змінити
постанову Шахтарського міського районного суду Донецької області від 05
травня 2008 року у справі № 2-а-63/08 шляхом зміни у абзаці третьому
резолютивної частини постанови слів “ в розмірі 2762грн.” на “ в розмірі
3091,35грн.”.

В іншому постанову Шахтарського
міського районного суду Донецької області від 05 травня 2008 року у
справі № 2-а-63/08 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини
постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні
20 червня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій
кімнаті 23 червня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.
Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок

З оригіналом згідно:

Суддя
Т.Г. Гаврищук