Справа № 22-а-8751/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Кузнецова М.Л.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20
серпня 2008 року справа № 22-а-8751/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак
С.В.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - довіреність від 18.10.07р.

від відповідача 1: від відповідача 1:

не з'явився не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов

на постанову Стахановського міського суду Луганської
області

від по
адміністративній справі

10 липня 2008 року
№ 2-а-83/08 (суддя Кузнецова М.Л.)

за позовом

ОСОБА_2 м. Стаханов

до

1) Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов

про

2) Головного управління Державного казначейства у
Луганській області визнання
бездіяльності суб'єкта владних повноважень незаконною та стягнення
недоплаченої разової компенсації

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Стахановського міського суду Луганської області від 10 липня 2008 року по
справі № 2-а-83/08 задоволено позов ОСОБА_2 м. Стаханов до Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради
м. Стаханов, Головного управління Державного казначейства у Луганській
області внаслідок чого визнані неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов щодо
відмови у сплаті позивачу одноразової компенсації в розмірі, визначеному ст. 48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь позивача недоплачену одноразову
компенсацію в розмірі 20415,60грн. В задоволенні вимог до Головного управління
Державного казначейства у Луганській області було відмовлено.

В
апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради м. Стаханов просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким позивачу у задоволенні позову відмовити.

Позивач
під час апеляційного розгляду справи проти доводів апеляційних скарг
заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена
судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі
повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Представники відповідачів у судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені
належним чином. Скаржник просив розглянути справу без його участі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серії А № ІНФОРМАЦІЯ_1від 27.09.07р.

Відповідно
до довідки Луганської обласної МСЕК № 023141 позивачу при первісному огляді
встановлена 2 група інвалідності з 16.07.07р. по 01.08.10р. за захворюванням,
яке пов'язано з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Згідно до ст.48 цього Закону одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою,
виплачується в таких розмірах: інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних
плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

На
дату встановлення позивачеві 2 групи інвалідності (16.07.07р.) розмір
мінімальної заробітної плати складав 440 грн. згідно Закону
України від 19.12.2006р.
№ 489-V.

Таким
чином, одноразова компенсація, яка підлягає сплаті позивачеві, з урахуванням
виплаченої йому суми, становить 19515,6грн. (45 мінімальних заробітних плат х
440 грн.=19800 грн.- 284,40грн.)

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру одноразової
компенсації помилково був застосований розмір мінімальної заробітної плати на
час виплати компенсації замість розміру заробітної плати на час встановлення
інвалідності.

Колегія
судів погоджує висновок суду першої інстанції про безпідставність посилання
відповідача на необхідність застосування у спірних відносинах постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.96р. № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, оскільки,
виходячи із приписів пункту першого та шостого статті 92 Конституції України,
статті 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, дія положень наведеного
Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до
цього Закону.

Колегія
суддів зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень (зокрема рішення №
8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), і сформулював правову позицію,
згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку
держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України
не допускається.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з частковим
порушенням норм матеріального права.

Керуючись
статтями 24, 100, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської
ради м. Стаханов на постанову Стахановського міського суду Луганської області
від 10 липня 2008 року по справі № 2-а-83/08
задовольнити частково.

Скасувати
постанову Стахановського міського суду Луганської області від 10 липня 2008
року по справі № 2-а-83/08.

Позов ОСОБА_2 м. Стаханов
до Управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради м. Стаханов про визнання неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов щодо
відмови у сплаті позивачу одноразової компенсації в розмірі, визначеному ст. 48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, стягнення недоплаченої одноразової компенсації в
розмірі 20415,60грн. задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов щодо
відмови у сплаті Рибалко Віталію Володимировичу м. Стаханов одноразової
компенсації в розмірі, визначеному ст. 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради м. Стаханов за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2м. Стаханов недоплачену одноразову
компенсацію в розмірі 19515,6грн

В
іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вступна
та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 20 серпня 2008 року. Постанова у повному обсязі
складена у нарадчій кімнаті 22 серпня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Гаврищук Т.Г.

Судді: Білак
С.В.

Сухарьок М.Г.