Справа № 22-а-10695/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Хрімлі О.Г.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2008 року справа №
22-а-10695/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сухарька М.Г.

Білак С.В.

при секретарі судового засідання

Крючковій К.М.

за участю представників:

від позивача:

Яїцьков А.В. - довіреність від 30.05.08р.

від відповідача:

Мезенцев В.М. - довіреність від 20.09.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Державної податкової інспекції у Київському районі
мАДРЕСА_1

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від по
адміністративній справі

31 липня 2008р. НОМЕР_1суддя Хрімлі О.Г.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Державної податкової інспекції у Київському районі м.
Донецька

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2008 рок

по справі №НОМЕР_1 задоволено позов
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Донецька, внаслідок чого визнано протиправним
та скасоване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Київському районі мАДРЕСА_1№ НОМЕР_1від 01.02.2008 року про визначення
податкового зобов'язання ОСОБА_1 з земельного податку та штрафних (фінансових)
санкцій в загальній сумі 11197,52грн.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду Державна податкова
інспекція у Київському районі мАДРЕСА_1просить скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Позивач у письмових запереченнях та під час апеляційного розгляду справи
проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є
законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та
процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, встановила
наступне.

Відповідачем
була проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питання правильності
обчислення, повноти та своєчасності перерахування плати за землю за період з
01.01.2006 року по 31.12.2007 року, за результатами якої складений акт від
23.01.08р. № НОМЕР_2 та прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1від
01.02.2008 року, яким позивачеві згідно підпункту «а» п.п.4.2.2. п.4.2
ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» було визначено суму
податкового зобов'язання з земельного податку
в розмірі 11197,52 грн., у тому числі основний платіж 7351,68грн.,
штрафні (фінансові) санкції - 3848,84 грн. Штрафні (фінансові) санкції
нараховані згідно п.п.17.1.1,п.п.17.1.2 п.17.1 ст.17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Підставою
для донарахування наведеної суми податкового зобов'язання послужив висновок
податкового органу про порушення позивачем
ч.1 ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 2, ст.13, ст. 14, ст.15 Закону
України «Про плату за землю» зі змінами і доповненнями, що призвело до несплати
до бюджету податку на землю на загальну суму 7351,68 грн. за 2006 рік. Крім
того, в порушення ст.14 Закону України «Про плату за землю» позивачем до
податкового органу не надавався розрахунок земельного податку за 2006 рік.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за договором №НОМЕР_3від
05.11.2002 року, укладеним з Відкритим акціонерним товариством «Донецький завод
гірничорятувальної апаратури», було
придбано будівлю гуртожитку загальною площею 1464,10 кв. м., яка знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1

Згідно до умов п. 1.2 цього договору право власності на зазначену будівлю
перейшло до позивача в момент підписання акту приймання-передачі від
11.11.2002р.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю» використання землі є
платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної
плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

За приписами ст. 5 наведеного Закону об'єктом плати за землю є земельна
ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або
користуванні, у тому числі
на умовах оренди.
Суб'єктом плати за
землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки
(паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Статтею 15 зазначеного Закону встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок,
а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з
дня виникнення права власності
або права користування
земельною ділянкою.

Згідно до ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на
будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на
підставі договору оренди.

Статтею13 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно до листа ДП «Центр державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах» №НОМЕР_4від 20.08.07р. за даними
Державного земельного кадастру позивач є землекористувачем земельної ділянки
площею 1503 кв. м.35/, за адресоюАДРЕСА_1, гуртожиток, вартість
735162,47грн., дата 07.08.2003р.

На запит суду ДП «Центр державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах» також повідомило, що за даними
Державного земельного кадастру позивач є землекористувачем земельної ділянки
площею 1503 кв. м., за адресою АДРЕСА_1мАДРЕСА_1 гуртожиток, вартість
735162,47грн., дата 07.08.2003р.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскільки позивач
користується земельною ділянкою, тобто є землекористувачем, то він є
суб'єктом плати за
землю і тому зобов'язаний був своєчасно
сплачувати земельний податок.

Посилання суду першої інстанції на постанову Київського районного суду мАДРЕСА_1від
27.06.2008р., колегія суддів вважає безпідставним виходячи з наступного.

Згідно до п.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України постанова
суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили,
є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова
суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою Київського районного суду мАДРЕСА_1від 27.06.2008р.
ОСОБА_2звільнено від адміністративної відповідальності за відсутності у його
діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1
ст.163-1 Кодексу
України про адміністративні правопорушення. Наведеною постановою не було
встановлено тих обставин, що позивач не є платником земельного податку, як
помилково зазначив суд першої інстанції.

Статтею 14 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що платники земельного податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно
обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1
січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної
податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію
на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з
розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації
звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно до п. 2 Порядку подання податкового розрахунку земельного податку,
затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 26.10.2001
№ 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19 листопада 2001
року за № 963/6154, розрахунок податку
складається на підставі даних державного земельного кадастру за станом на 1
січня поточного року.

В порушення наведених вимог позивачем не надавався до податкового органу
розрахунок земельного податку за 2006 рік.

Відповідно до п.п.17.1.1. п.17.1. ст.17
Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000р. «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник
податків, що не подає податкову декларацію
у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її
затримку.

За приписами п.п.17.1.2. п.17.1 ст.17 наведеного Закону у разі
коли контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті «а» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього
пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми
податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки
податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого
податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає правомірним
прийняття відповідачем податкового
повідомлення-рішення № НОМЕР_1від 01.02.2008 року. За таких обставин, у
задоволенні вимог позивачеві слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової
постанови.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі мАДРЕСА_1на постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 рок по справі
№НОМЕР_1- задовольнити.

Скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 рок по справі №НОМЕР_4.

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Київському районі мАДРЕСА_1про визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1від
01.02.2008 року.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 26 листопада 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті
28 листопада 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук
Т.Г.

Судді:
Сухарьок М.Г.

Білак
С.В.