Справа № 22-а-12968/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач
Головуючий суду І інстанції - Воробйова І.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

21
листопада 2008 року справа № 22-а-12968/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

при
секретарі

Денисенко К.С.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської міської ради

на постанову

Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від
по адміністративній справі за позовом до третя особа
про

03 вересня 2008 року
№ 2-а-191/2008 ОСОБА_1
Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради
Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області визнання незаконною відмови та стягнення
допомоги

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2008 року
частково задоволений позов ОСОБА_1. до Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської міської ради, третя особа: Головне управління Державного казначейства
України в Донецькій області, внаслідок чого визнана неправомірною відмова
Управління та стягнуто з відповідача на користь позивача недоотриману суму
щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік в розмірі 342 грн. 50 коп. та за 2007 рік у
розмірі 1770 грн. 30 коп., та стягнуто з Управління за рахунок коштів
Державного бюджету України грошову допомогу на користь позивача. У задоволенні
іншої частини позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову,
якою вирішити спір по суті.

Сторони
були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду
справи.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1,
виданого 27.06.1996 року (а. с. 8).

Правовий
статус ветеранів війни, визначає Закон України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-12. Розділом 3
цього Закону визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального
захисту, стаття 12 якого передбачає пільги учасникам бойових дій та особам,
прирівняним до них.

Приписами
частини 5 статті 12 зазначеного Закону встановлено, що щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці
та соціального захисту населення, внаслідок чого колегія суддів не приймає
посилання скаржника на те, що Управління не є належним відповідачем у даній
справі.

Колегія
судів зазначає, що виплати здійснені відповідачем у 2004 році у розмірі 120
грн. та у 2007 році у розмірі 280 грн. відповідно до норм статті 44 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, не відповідають розмірам, зазначеним
частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус та ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та свідчать про порушення відповідачем приписів підпункту
17-1 даного Закону.

Пунктом
1 Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у
справі № 1-27/2004 визнані такими, що не відповідають Конституції України,
серед інших, положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», серед інших, здійснюється у розмірі 120 грн.

Пунктом
1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті
29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими
встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
серед інших, здійснюється у розмірі 280
грн.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо стягнення з Управління одноразової
щорічної допомоги за 2004 та 2007 роки.

Апеляційний розгляд справи здійснений, виходячи з зазначених норм,
з урахуванням Рішення Європейського Суду з прав людини «Кечко проти України», а
саме з врахуванням зауважень Суду, якими визначено, що в межах свободи дій
держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного
бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок,
вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього,
органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки
відповідні положення є чинними.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на відсутність
порядку сплати щорічної допомоги за
2004, 2007 роки у зв'язку із прийняттям Конституційним Судом України рішень з
огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства
в незалежності від надходження коштів з
Державного бюджету України на виплату допомоги.

Стосовно
розрахунку розміру допомоги колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції
розрахунок здійснений, виходячи з норм діючого законодавства, посилання на яке
викладене в мотивувальній частині постанови, враховуючи норми, які діяли на час
виплат допомоги, відповідно у 2004 та 2007 роках.

Судом
першої інстанції судові витрати не були покладені на відповідача, внаслідок
чого колегія суддів не приймає зазначене посилання скаржника у апеляційній
скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, п.1 ч. 1 ст.198, 200, п.1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської міської ради на постанову
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2008 року у
справі № 2-а-191/2008 - залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 03 вересня 2008 року у справі № 2-а-191/2008 - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий:
Т.Г. Арабей

Судді:
І.В. Геращенко

/підписи/
С.А. Малашкевич

З оригіналом згідно:

Суддя
Т.Г.Арабей