Справа № 22а-382/07
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2007-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Бітова А.І. та Милосердного
М.М.,

при секретарі Усенко С.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Пурдіка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2007
року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А-0800 про зобов'язання провести перерахунок по
грошовому забезпеченню, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової
частини А-0800 про зобов'язання провести
перерахунок по грошовому забезпеченню.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що до липня 2005 року
проходив військову службу в Збройних Силах
України та перебував на фінансовому забезпеченні у військовій частині А-3842, після розформування якої правонаступником
визнано військову частину А-0800. Відповідно до Указу
Президента України від 5 травня 2003 року № 389/2003 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного
кордону України та Управління державної охорони
України за безперервну службу» (далі Указ Президента України № 389), а також наказу Міністра оборони України від 26 травня 2003
року № 149 «Про затвердження Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України» (далі наказ МО
України № 149) він мав право на отримання
зазначеної надбавки в у розмірі 70 % та 90 % місячного грошового забезпечення,
однак реально йому названа надбавка нараховувалася та виплачувалася в значно меншому розмірі. У зв'язку з викладеним позивач
просив стягнути з військової частини на його користь
суму невиплаченого грошового забезпечення в розмірі 9687 грн. 74
коп..

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив зобов'язати
військову частину провести перерахунок
щомісячної надбавки за безперервну службу в розмірі 70 % та 90 % від грошового забезпечення за період з 01 травня
2003 року по день звільнення 08 липня 2005 року.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

__________________________________________________________________________

Головуючий І інстанції суддя Гниличенко М.В. Справа №22а-3 82/2007 р.

Доповідач суддя Золотніков О.С. Категоріям 36

2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні
справи безпідставно прийнято до уваги доводи
відповідача про те, що виплата надбавки за безперервну службу проводилася в межах наявного фонду грошового
забезпечення. Крім того, встановивши окремим категоріям
військовослужбовців підвищені розміри надбавок, Міністр оборони України порушив
вимоги Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» щодо рівності права на соціальний захист. У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів
не знаходить підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у військовому званні підполковника проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді
старшого штурмана командного пункту військової частини А-3842.

При проходженні служби в період з 01 травня 2003 року надбавка за
безперервну військову службу, встановлена Указом
Президента України від 5 травня 2003 року № 389/2003, нараховувалася та виплачувалася позивачу у розмірах (а. с. 21):

·
з травня 2003 року по жовтень 2003
року - 15 відсотків грошового забезпечення;

·
з
листопада 2003 року
по грудень 2003
року - 70
відсотків грошового забезпечення;

·
з січня 2004 року по липень 2004
року - 15 відсотків грошового забезпечення;

·
у серпні 2004 року - 20 відсотків
грошового забезпечення;

·
з вересня 2004 року по грудень 2004
року - 70 відсотків грошового забезпечення

·
з січня 2005 року по лютий 2005 року
- 20 відсотків грошового забезпечення;

·
з березня 2005 року - 85 відсотків
грошового забезпечення

Фактичні обставини справи, пов'язані з виплатою позивачу надбавки за
безперервну військову службу в період з 01
травня 2003 року повно та правильно встановлено судом першої інстанції
і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 5 травня 2003 року №
389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за
безперервну службу» Міністрові оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України
щомісячні надбавки за безперервну військову
службу при стажі служби понад 20 років в розмірі до 70 відсотків грошового забезпечення, а при стажі служби понад 25 років - в
розмірі до 90 відсотків грошового забезпечення.
При цьому порядок та умови виплати зазначених надбавок, як прямо зазначено в Указі, визначаються Міністром оборони
України.

На підставі названого Указу Президента України, Міністром оборони України
26 травня 2003 року було видано наказ № 149
(зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 травня 2003 року за № 411/7732), яким затверджено Інструкцію про порядок
і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України. Крім того, відповідно до п. 2 зазначеного наказу розміри щомісячної
надбавки за безперервну службу в Збройних Силах
України щорічно встановлюються, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони
України.

Оскільки військовою частиною виплати позивачу названої надбавки з 01 травня
2003 року по день звільнення з військової служби в
запас здійснювалися саме у встановлених рішенням
Міністра оборони розмірах, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в задоволенні
його позовних вимог.

При цьому встановлення Міністром оборони України окремим категоріям військовослужбовців підвищених розмірів надбавок за
безперервну військову службу у

3

порівнянні з іншими
військовослужбовцями в межах відсотків грошового забезпечення, передбачених
Указом Президента України № 389/2003, не є порушенням рівності права на соціальний
захист.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно
до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.
195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 19 березня 2007 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
військової частини А-0800 про зобов'язання провести перерахунок по
грошовому забезпеченню - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня
набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.