Справа № 22а-6615/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а-6615/08 (07)
головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку - 28
інстанції - Нікандрова
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової
С.В. (доповідача),

суддів Поплавського В.Ю.

Кожана М.П.

при секретарі Кочковій А.В.

за участі: представника відповідача - Мандичева О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного
фонду України в Василівському районі Запорізької області на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 16
травня 2008 року

у адміністративні справі №
2а-33/08 за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного
фонду України в Василівському районі Запорізької області про визнання
незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Василівському
районі Запорізької області та зобов'язання вчинити дії щодо виплати надбавки до
пенсії дитині війни, -

В с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі Управлінням Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької
області ставиться питання про скасування постанови Василівського районного суду Запорізької області від 16
травня 2008 року, якою визнано незаконною бездіяльність УПФУ в Василівському районні Запорізької області щодо невиплати
надбавки до пенсії дитині війни та зобов'язано відповідача виплатити на
користь позивача суму надбавки до пенсії я дитині війни за 2007 рік у розмірі
1442, 70 грн.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права та не врахування обставин, що мають значення для справи, а
саме, що положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до спірних правовідносин застосовуватися не може, а
механізму розрахунку підвищення пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» на 2007 рік розроблено не було, тому органи ПФУ
могли діяти лише в межах фінансового забезпечення державних соціальних
гарантій, які здійснюються за рахунок коштів державного бюджету України.
Просить прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог
ОСОБА_1.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав по викладених у скарзі обставинам, просив постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Позивачем заперечень проти апеляційної скарги до суду не подано, про час та
місце розгляду справи він повідомлявся належним чином. З огляду на надіслану
позивачем заяву про розгляд справи у його відсутність та відповідно до ч.4
ст.196 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглядати справу у
відсутності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач
перебуває на обліку в УПФ України в Василівському районі Запорізької
області та має правовий статус «дитини війни», що відповідно надає йому права
на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом
України «Про соціальний захист дітей війни»
№ 2195-IV від 18.11.2004 р. (далі - Закон № 2195-IV від 18.11.2004
р.)

Право позивача на оскарження рішень, дій та бездіяльності відповідача, який
згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владним повноважень
уповноваженою державою на надання визначених Законом № 2195-IV від 18.11.2004
р. пільг, безпосередньо передбачено ст.10 вказаного Закону та визначено ст.4,
ст.6, п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Предметом спору у даній справі є
бездітність відповідача щодо реалізації права позивача на отримання державної
соціальної підтримки у відповідності до вимог ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р., якою визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що УПФ України в Василівському районі
Запорізької області не здійснювало будь-яких дій, пов'язаних з перерахунком
пенсії позивача відповідно до вищенаведених положень Закону та виплат позивачу
надбавки до пенсії не проводило, що свідчить про бездіяльність відповідача
стосовно надання ОСОБА_1 соціальної підтримки.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 судом першої інстанції правильно прийнято до
уваги Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року, яким визнано
неконституційними п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», що
призупиняли дію ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004
р.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо
законодавчо визначеного обов'язку відповідача здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 та виплатити їй пенсію у розмірі, встановленому ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р., і проявленні відповідачем бездіяльності у цьому
питанні.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті до уваги та слугувати підставою для скасування постанови суду
першої інстанції, оскільки особливий статус «дітей війни» та обумовлена цим
необхідність їх адекватного соціального захисту на законодавчому рівні
визначає, що встановлені цим Законом державні соціальні гарантії дітям війни,
не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами (ч.2
ст.3 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р).

Оскільки функції з призначення,
виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат діючим законодавством покладено
на органи Пенсійного фонду України, тому відповідач по справі заперечуючи проти
адміністративного позову, у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України
повинен був доказати правомірність своєї бездіяльності стосовно позивачки.

Проте відповідачем не було надано
будь-яких доказів щодо правомірності
його бездіяльності, також як і не наведено підстав не застосування у виниклих
правовідносинах належним чином положень ст.7 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р., якою визначено, що фінансове забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного
бюджету України.

З
огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія
суддів погоджується з висновком суду про протиправність бездіяльності
відповідача та зобов'язанням його виплатити позивачу надбавку до пенсії за 2007
рік.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції здійснивши
розрахунки такої виплати та визначивши відповідачу конкретну суму надбавки до
пенсії позивача за 2007 рік - перевищив свої повноваження, оскільки розрахунок та нарахування пенсії і надбавок
до неї відноситься до виключної компетенції
органів Пенсійного фонду.

Оскільки сума надбавки до пенсії позивача за 2007 рік нарахована йому
відповідачем не була, адміністративний суд має право лише зобов'язати
відповідача нарахувати цю надбавку відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а тому судове рішення в частині стягнення конкретної
суми надбавки підлягає скасуванню, з прийняттям іншого рішення в цій частині
позову.

Керуючись ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Василівському районі Запорізької області - задовольнити частково,
постанову Василівського районного суду Запорізької
області від 16 травня 2008 року - скасувати в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в
Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та
виплату позивачу ОСОБА_1 надбавку
до пенсії як дитині війни за 2007 рік в розмірі 1442,70 грн та відмовити у
задоволені цих вимог.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області здійснити
перерахунок та виплату позивачу ОСОБА_1
надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині постанову Василівського районного
суду Запорізької області від 16 травня 2008 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
виготовлення її тексту у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги разом
з копіями скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а
також копією оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій .

У повному обсязі постанова суду виготовлена 04 листопада 2008 року

Судді
Сафронова С.В.

Поплавський В.Ю.

Кожан
М.П.