Справа № 22-а-956/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-956/08 р. Головуючий у
першій інстанції: Троян Н.М.
Доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка І.І., Маслія В.І.

при
секретарі: Трибой
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 18.04.2007 року по справі за її позовом до
Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва, третя особа
Головне управління державного казначейства у м. Києві, про стягнення суми
надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню
платнику податку внаслідок застосування ним права на податковий кредит, в
результаті неправильності його нарахування та суми штрафу за не своєчасне його
повернення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1.
звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з адмінпозовом до
Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва, третя особа
Головне управління державного казначейства у м. Києві, про стягнення суми
надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню
платнику податку внаслідок застосування ним права на податковий кредит, в
результаті неправильності його нарахування та суми штрафу за не своєчасне його
повернення.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2007 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати незаконну постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою задовольнити її позовні вимоги повністю. В своїй
апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення
норм матеріального права, принципу законності та обґрунтованості, що є
підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Святошинський районний суд м. Києва в своєму рішенні прийшов до висновку
про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна інстанція повністю
погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачкою 22 березня 2006 року до ДПІ Святошинського району у м. Києві була
подана річна податкова декларація про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня
2005 року.

В розрахунку наведеному в позовній заяві позивач включає витрати в розмірі
5720,00 грн. (сплата за навчання в Міжгалузевому інституті управління - 3000,00 грн. та навчання з військової
справи в Національному транспортному університеті - 2270,00 грн.)

Згідно розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб,
що підлягає поверненню платнику податку, у тому числі і у зв'язку з
нарахуванням податкового кредиту наданими
позивачкою, за донними останньої сума надміру сплаченого податку, що
підлягає поверненню становить 685 грн. 12 коп.. В даному випадку позивачка
зазначає, що вона виходила із сум фактично отриманого доходу та додаткових
витрат понесених нею для оплати навчання сина, без врахування сум утриманих
внесків до соціальних фондів.

Визначення поняття «заробітна плата», наведено у частині
"д" п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»
(далі Закон), заробітна плата - це
доходи, нараховані (виплачені, надані) внаслідок здійснення платником
податку трудової діяльності на території України від працедавця

Відповідно до ст. 4 Закону -
загальний річний оподатковуваний дохід складається із суми загальних місячних оподатковуваних
доходів звітного року, а до складу загального місячного оподатковуваного доходу
включається і дохід у вигляді заробітної плати нарахований (виплачений)
платнику податку відповідно до трудового або цивільно

- правового договору.

Виходячи з положень ст. 1 Закону -
податковий кредит це сума витрат понесених платником податку у зв'язку з придбанням робіт,
послуг, в тому числі, згідно зі ст. 5 Закону, право платника податку на
податковий кредит наступає в разі
документально підтверджених витрат суми коштів, сплачених платником податку
на користь закладів освіти для компенсації вартості середньої професійної, або
вищої форми навчання такого платника податку, або іншого члена його сім'ї
першого ступеня споріднення

Згідно ст. 1 Закону України від 17.01.2002 року за №
2984-111 «Про вищу освіту» - вища освіта ,це рівень освіти, який здобувається
особою у вищому навчальному закладі в результаті послідовного, системного та
цілеспрямованого процесу засвоєння змісту навчання, який ґрунтується на повній
загальній середній освіті й завершується здобуттям певної кваліфікації за
підсумками державної атестації;

Таким чином, військова кафедра - це додаткова послуга
навчального закладу, яка не є обов'язковою у процесі безпосереднього навчання
за обраним фахом, а тому і оплачується вона окремо (додатково) від оплати за
навчання згідно укладеним з вузом договором. Включення таких витрат до
податкового кредиту законодавством не передбачено.

Роблячи розрахунок суми податку, що підлягає поверненню позивачу як платнику податку у зв'язку
із нарахуванням податкового кредиту,
суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума податку, що підлягає
поверненню позивачу становить 107,17 грн. Апеляційна інстанція повністю
погоджується з таким розрахунком, та приходить до висновку, що оскільки така
сума була повернута позивачу, то не має підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, виходячи з положень
Законів України "Про вищу освіту " та "Про податок з доходів
фізичних осіб", відповідач правомірно
не включив суму сплачену за навчання
на військовій кафедрі в суму витрат, які дають право платникові податку на податковий кредит.

Згідно ст. 67 Конституції України
кожен громадянин зобов'язується сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Зважаючи на ті обставини, що згідно з п.п. 4.2.1 п.4.2 ст. 4 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб до складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються також доходи у вигляді заробітної плати,
інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно
до умов трудового або цивільно-правового договору, то при проведенні
розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, яка підлягає поверненню
платнику податку, у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту, застосовується
сума нарахованої заробітної плати (без виключення сум внесків до
соціальних фондів та податкової
соціальної пільги).

Апеляційна інстанція приходить також до
висновку, що Святошинським районним судом м. Києва
правомірно не взято до уваги посилання позивача на те, що при розрахунку
податкового кредиту за навчання відповідач мав би враховувати п. п. 3.5 статті
3 Закону, адже дана стаття не відноситься до податкового кредиту, а визначає
об'єкт для оподаткування (застосовується
для розрахунку податку з доходів фізичних осіб).

За таких обставин, в діях відповідача не вбачається жодних порушень прав
апелянта, їй було повернуто суму податку в розмірі 107,17 грн., а тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню..

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Проаналізувавши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального
та процесуального права. Тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2007 року по справі
за її позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м.
Києва, третя особа Головне управління державного казначейства у м. Києві, про
стягнення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає
поверненню платнику податку внаслідок застосування ним права на податковий
кредит, в результаті неправильності його нарахування та суми штрафу за не
своєчасне його повернення, необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

.

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скаргиОСОБА_1 - відмовити.

Постанову
Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді: