Справа № 22-а-12387/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чіркін С.М.
Суддя-доповідач - Геращенко
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05
листопада 2008 року справа
№ 22-а-12387/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого

Геращенка І.В.

суддів при секретарі

Арабей Т.Г., Малашкевича С.А.
Літвіновій Л.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Лутугінської районної державної адміністрації в Луганській області

на постанову

Луганського окружного
адміністративного суду

від

25.07.2008 року

у адміністративній справі

№2-а-10526/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Лутугінської районної державної адміністрації в Луганській
області

про

визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої грошової допомоги інваліду війни за 2008 рік

В С Т А Н О В И В :

19.06.2008 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним
позовом до УПСЗН Лутугінської районної державної адміністрації в Луганській
області.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду
від 25.07.2008 року позовОСОБА_1 про визнання дій неправомірними щодо відмови
позивачу у виплаті недоотриманих сум грошової допомоги як інваліду війни 2
групи до 5 травня за 2008 рік та стягнення суми заборгованості було задоволено.
Зазначені дії відповідача визнані неправомірними, стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість за зазначеним видом грошової допомоги у сумі
3448 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу.

Посилається на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме: ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 58 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2008 рік” та не врахування вимог п. 2
постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 "Про
затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення", який
передбачає фінансування витрат місцевого бюджету по державним програмам за
рахунок субвенції, передбаченої державним бюджетом на поточний рік.

Вважає, що сплативши позивачу зазначений вид допомоги у
розмірі зазначеному в постановах Кабінету Міністрів України, діяв у межах
повноважень та відповідно до діючого законодавства.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є інвалідом війни 2 групи та перебуває на обліку у відповідача,
при цьому розмір мінімальної пенсії за віком за станом на 05 травня 2008 року
складав - 481 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу в 2008 році у
розмірі 3848 грн. (481 грн. х 8), але фактично позивач отримав 400 грн., а тому, відповідачем було недоплачено позивачеві суму
щорічної разової допомоги як інваліду війни 2 групи до 5 травня в 2008 році -
3448 грн. (3848 грн. - 400 грн.).

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних
скарг та наданих позивачем заперечень, колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
щоОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, знаходиться на обліку в УПСЗН
Лутугінської районної державної адміністрації в Луганській області у зв'язку з
чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічної
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

У травні 2008 році позивач фактично отримав від відповідача - 400 грн., що було передбачено постановою Кабінету
Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року "Про розміри грошової
допомоги, яка виплачується у 2008 році згідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань" та пунктом 20 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007
року, яким були внесені зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", у тому числу до ч. 5 ст. 13 цього Закону, яка передбачала щорічно до 5 травня інвалідам
війни виплату разової грошової допомоги у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в
межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний бюджет України.

Положення
пункту 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" рішенням Конституційного Суду України у справі
10-рп від 22.05.2008 року визнано неконституційним.

У
червні 2008 рокуОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо сплати
зазначеного виду допомоги у передбаченому законом розмірі, на що 05.06.2008
року отримав відмову, що стало підставою для звернення до суду із заявою про
внесення доповнень до заявленого адміністративного позову.

Тобто, позивач повинен був отримати від відповідача разову
грошову допомогу в 2008 році у розмірі 3848 грн. (481 грн. х 8), але фактично
позивач отримав 400 грн., а тому, відповідачем було недоплачено позивачеві суму
щорічної разової допомоги як інваліду війни 2 групи до 5 травня в 2008 році -
3448 грн. (3848 грн. - 400 грн.).

Тому неправомірність дій відповідача щодо відмовиОСОБА_1. у сплаті щорічної
грошової допомоги до 9 травня у 2008 року в розмірі 400 грн., який встановлений
вище приведеними нормами законів та постанов, а не в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, згідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" є очевидною.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо
неправомірності дій відповідача відносно розміру сплати позивачу зазначеного виду допомоги у
2008 році.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанову ухвалено у відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки суду не
спростовуються, а тому судове рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи
наведене та керуючись статтями 2, 11, 21, 160, 184, 195, 196, пунктом 1 частини
1 статті 198, статтею 200, частиною 1 статті 205, статтями 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В
:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лутугінської районної
державної адміністрації в Луганській області на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25.07.2008 року у справі №2-а-10526/08 за
позовомОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Лутугінської районної державної адміністрації в Луганській області про визнання
дій неправомірними та стягнення недоплаченої грошової допомоги інваліду війни
за 2008 рік - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили.

Головуючий:
І.В.Геращенко

Судді:
Т.Г.Арабей

С.А.Малашкевич