Справа № 2-а-18/08
Суддя: Федоровська О.П.
Дата ухвалення: 2008-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-18/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2008 року Самарський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді: Федоровської О.П.

при
секретарі: Сороці
Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Дніпропетровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1
до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,
треті особи - Пенсійний фонд України, Міністерство праці та соціальної політики
України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні
дії,

установив:

22 листопада 2007
року позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м. Дніпропетровська про бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що він, маючи статус дитини війни відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної
соціальної підтримки у підвищеному розмірі. Відповідно до п. 12 ст. 71, ст. 111
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Ураховуючи те, що
рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. положення п. 12 ст. 71,
ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані
такими, що не відповідають Конституції України та з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення втратили чинність, він звернувся до
відповідача з метою перерахування та виплати передбачених законом щомісячних
доплат. Позивач вважає, що відповідач протиправно не виконав дії, передбачені
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зазначені обставини
явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання
бездіяльності відповідача протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та
сплачувати пенсію у підвищеному розмірі з дня звернення з відповідною заявою до
відповідача, тобто з 22.11.2007 р. (а.с.а.с. 2, 3, 8, 10, 11).

25
лютого 2008 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третіх
осіб Пенсійний фонд України, Міністерство праці та соціальної політики України.

11
січня 2008 року та 25 лютого 2008 року відповідно, позивачем було уточнено свої
позовні вимоги, а саме: в прохальній частині позову редакції від 25 лютого 2008 року позивач
просив суд визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м. Дніпропетровська щодо прийняття рішення за його
заявою та не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати йому підвищення до
пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни”
в сумі 124 грн 50 коп щомісячно. Крім того позивач просив зобовґязати
Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська
перерахувати та виплатити йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни з 4 грудня 2007 року ( з дати його
звернення із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська)

02 квітня 2008 року позивач звернувся до суду із заявою, у якій уточнив
свої позовні вимоги, а саме просив суд визнати протиправною бездіяльність
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо прийняття рішення за його заявою та не вчинення
дій стосовно перерахунку та виплати йому підвищення до пенсії, передбаченої ст.
6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” з 9 липня 2008 року по 01
січня 2008 року, оскільки величина прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність визначено ст. 62 Закону України „Про державний бюджет України на
2007 рік” від 19 грудня 2006 року № 489-V, в липні, серпні і вересні 2007 року складає по 406 гр., а в жовтні,
листопаді і грудні 2007 року - по 411 грн.

Також позивач в уточненому позові вказав, що мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється ст. 28 Закону України „Про загально обовґязкове державне
пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058- !V де застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1 % і складає в липні,серпні, і вересні 2007 року
по 410 грн 07 коп, а в жовтні, листопаді і грудні 2007 року по 415 грн 15 коп.
Підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни” від 18 листопада 2007 року складає
по 123 грн 02 коп, а в жовтні, листопаді і грудні 2007 року по 124 грн 53 коп.
Отже Пенсійний фонд України в Дніпропетровській області не виплатив йому
підвищення до пенсії, передбаченого ст.
6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” від 18 листопада 2004 року
№ 2195-!V за період з 09 липня 2007 року по 01 січня
2008 року у загальному розмірі 742 грн 65 коп.

Позивач просив суд зобовґязати Пенсійний Фонд України в Дніпропетровській
області перерахувати та виплатити йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 6
Закону України „Про соціальний захист дітей війни” за період з 09 липня 2007
року по 01 січня 2008 року

У
судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти позову.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, повідомлялися
належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позов
необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» має статус дитини війни, про що
свідчить відповідна відмітка у пенсійному посвідченні (а.с. 6).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» у редакції від 28.12.2007 р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно
до п. 12 ст. 71, ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була
зупинена.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. положення п. 12 ст. 71, ст. 111
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими,
що не відповідають Конституції України та з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього рішення втратили чинність.

5
листопада 2007 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок
та виплату передбачених законом доплат (а.с. 4).

Листом
від 14.11.2007 р. відповідача позивачу була надана відповідь, згідно з якою
питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для
обчислення підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни,
має бути вирішено на законодавчому рівні (а.с. 5).

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України
закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У відповідності з ч. 2 ст. 8 Конституції України
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Крім того, відповідно
до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні
соціальні гарантії дітям війни,
встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Рішення Конституційного Суду України у цій
справі має преюдиційне значення для загальних судів при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані

неконституційними.

Таким чином, норми Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втратили
чинність 09.07.2007 р.

За таких обставин категоріям осіб, які
підпадають під поняття «діти війни» згідно
із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» з цього моменту
поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи соціальної допомоги, які виплачуються замість пенсії та
підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

На
підставі ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності
держави.

За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом змагальності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України.

Заперечення представника
відповідача стосовно відсутності на законодавчому рівні механізму, за яким
можливо було би визначити величину мінімальної пенсії за
віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», судом не
беруться до уваги, оскільки зазначене не звільняє суб'єкта владних повноважень в особі відповідача діяти на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами
України.

Таким
чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України відповідач повинен
був здійснити перерахунок пенсії позивача та здійснити виплати відповідно до
вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач будь-яких дій, пов'язаних з перерахунком пенсії позивача в частині
її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» не здійснював та виплату не проводив.

Приймаючи до уваги положення наведених норм
та співвідношуючи їх зі встановленими фактами, ураховуючи ч. 3 ст. 150
Конституції України, відповідно до якої рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території
України, остаточними і не можуть бути оскаржені, суд доходить висновку про
необхідність задоволення заявленого позову.

Керуючись
ст.ст. 8, 22, 150, 152 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6 Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст. 71, 11 Закону України від 19 грудня 2006
року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.ст. 7 - 12, 14, 15,
17, 19, 69 - 71, 86, 87, 94, 98, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

постановив:

Визнати
протиправною бездіяльність головного Управління пенсійного фонду України у
Дніпропетровській області щодо не вчинення дій у вигляді перерахунку та виплати
щомісячних доплат до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни”.

Зобовґязати
Головне Управління песійного фонду України в Дніпропетровській області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 01.01.2008 року.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з
дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий
суддя: О.
Федоровська