Справа № 22а-504/08
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-504/08
Головуючий суддя у 1 -ій
Категорія статобліку - 48
№ 23/364/07-АП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді-доповідача - Туркіної Л. П.

суддів - Коршуна А. О., Проценко О. А.

при секретарі - Стрєлка
Р.Л.

За участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
м. Енергодар, Запорізька область

на постанову господарського суду Запорізької області від 27 червня
2007 року

у справі № 23/364/07-АП

за позовом Державної податкової інспекції у м. Енергодар Запорізької
області, м. Енергодар, Запорізька область

до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Енергодар, Запорізька
область

про стягнення 111500,50 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Запорізької
області від 27.06.2007 р. задоволено позов Державної податкової інспекції у м.
Енергодар Запорізької області (далі ДПІ м. Енергодар) до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі СПД ОСОБА_1),
стягнуто на користь місцевого бюджету 49133 грн. заборгованості по сплаті
прибуткового податку, на користь Державного бюджету України - 62367 грн.
заборгованості по сплаті податку на додану вартість (ПДВ).

Рішення суду обґрунтовано наявністю
податкового боргу по сплаті узгоджених податкових зобов'язань, визначених
податковими повідомленнями-рішеннями № /2 від 08.06.06 р., №
/3 від 29.08.06 р., № /0 від 08.06.06 р. та № /3
від 29.08.06 р.

Не погодившись із постановою господарського
суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову
господарського суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що розгляд
справи було здійснено за відсутності відповідача, який не був належним чином
повідомлений про час та місце судового засідання.

Апелянт також зазначив, що оскільки спір не
є публічно-правовим, він не підлягав
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не
подав. У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на ту обставину,
що рішення суду є правильним по суті, просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, постанову господарського суду Запорізької області - без змін.

Відповідач до суду не прибув, про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 108).

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши
доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова
господарського суду Запорізької області скасуванню, виходячи з наступного.

Матеріали справи, апеляційна скарга та
пояснення представника позивача свідчать, що розгляд справи у суді першої
інстанції було здійснено за відсутності відповідача або його представника.

Як зазначено
у апеляційні скарзі, причиною неявки було несвоєчасне повідомлення
відповідача про час та місце судового розгляду справи.

Доказів, які б спростовували доводи
апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

За
таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанову
господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р. прийнято з порушенням
п. 1 ч. 3 ст. 49, п. 1 ч. 1 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наслідком
порушення вимог ч. 3 ст. 49, ч. 1 ст. 128 КАС України відповідно до п. 4 ч. 3
ст. 227 КАС України є обов'язкове скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції може дослідити нові докази, а також докази¸ які досліджувались судом першої інстанції з порушенням
вимог КАС України.

Виходячи з викладеного та керуючись ч. 7 ст. 9 КАС України, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та розгляду
спору по суті. Отже, вимоги апеляційної скарги щодо скасування судового рішення
підлягають задоволенню. Що стосується вимог про направлення справи на новий
розгляд, то вони відхилені судом апеляційної інстанції, виходячи з викладеного
вище, та як такі, що суперечать нормам ст. 204 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши
представника позивача, колегія суддів встановила.

21 травня 2007 р. до господарського суду надійшла
позовна заява ДПІ у м. Енергодар про стягнення з відповідача 111500,50
грн. податкової заборгованості.

Позивач просить стягнути
з відповідача податкову заборгованість у розмірі 111500,50 грн., у тому числі:
з податку на додану вартість у розмірі 62367,50 грн., з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 49133 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує Законом
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами», Законом України «Про державну податкову службу в
Україні».

Відповідач відзиву на
позовну заяву не надав, у апеляційній скарзі по суті позову не заперечив.

Наявні у справі
матеріали свідчать, що СПД ОСОБА_1
зареєстрований виконавчим комітетом Енергодарської міської ради як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа, про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію від 26.07.02 р.

У лютому 2006 р. ДПІ у
м. Енергодарі проведена позапланова виїзна документальна перевірка відповідача
з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 20.10.02 р. по 31.10.05 р., про що складено акт перевірки від 21.02.06 р. № 14-17/1-НОМЕР_1.

Перевіркою встановлені порушення
п.2.1 ст.2, п.9.4, п.9.3 ст.9 та п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» в частині не реєстрації
як платника податку на додану
вартість та в частині заниження обсягів продажу (поставки) товарів (робіт,
послуг) за період з 01.09.04 р. по 31.10.05 р. на суму 497985 грн., не визначення суми податкових зобов'язань по ПДВ за
період з 01.09.04 р. по 31.10.05 р., що привело до несплати в бюджет податку на
додану вартість у розмірі 99597 грн.
Також, зазначеним актом встановлені порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» № 13/92 від 26.12.1992
р., в частині заниження валового доходу за
період :

- з 01.01.2004 р.
по 31.12.2004 р. на суму - 130 000,00 грн., що
привело до не сплати в бюджет податку з доходів фізичних осіб у розмірі - 25
592,80 грн.;

- з 01.01.2005 р. по 31.10.2005 р. на суму - 330
595,00 грн., що привело до не сплати в бюджет податку
з доходів фізичних осіб у розмірі - 32 233,00 грн.

За результатами
перевірки, ДШ у м. Енергодар прийнято податкове повідомлення-рішення від
02.03.06 р. № /0, яким визначено суму податкового зобов'язання за
платежем з податку на додану вартість у розмірі 149395,50 грн. та податкове
повідомлення-рішення від 02.03.06 р. №/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем
в сумі 57 825,88 грн. Зазначені рішення отримані відповідачем 09.03.06 р. під
розписку.

Як підтверджено
матеріалами справи, відповідач здійснював адміністративне оскарження сум
визначених податкових зобов'язань.

За
результатами адміністративного оскарження було винесено податкові
повідомлення-рішення №/3 від 29.08.06 р. про визначення суми податкового зобов'язання з
ПДВ в розмірі 62 367,50 грн. та №/3
від 29.08.06 р. про визначення суми податкового зобов'язання по
податку з фізичних осіб за основним платежем розмірі 49 133,00
грн.

Судом встановлено, що позивачем вживалися заходи
щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством
порядку, а саме: згідно ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,
відповідачу були направлені податкові вимоги: перша № 1/1 від 28.09.06 р. (не
була вручена відповідачу, у зв'язку із закінченням строку зберігання в
поштовому відділенні зв'язку) та друга №2/14 від 12.12.06 р., яка була вручена
відповідачу, про що свідчить поштове повідомлення від 15.12.06 р. №39720.

Як пояснив представник
податкової інспекції, згідно особових карток
платника податків, які ведуться ДПІ у м. Енергодарі, відповідач має податкову
заборгованість у розмірі 111500,50 грн., з якої: - податкова заборгованість з податку на
додану вартість у розмірі 62367,50 грн.;

- податкова
заборгованість з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 49133 грн.

Факти наявності
податкового боргу, законність та обґрунтованість зазначених вище податкових
повідомлень-рішень, відповідач під час розгляду справи не оспорював.

Оцінивши обставини
справи та надані по ній докази у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно п. 5.4 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою
податкового богу платника податків.

Відповідно до Закону
України «Про державну податкову службу» та Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» функції контролю за сплатою податків, а також право на
вжиття заходів по їх примусовому стягненню покладено на органи державної
податкової служби.

Як вказано у п. 1.7 ст.
1 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» активами платника податків є кошти, матеріальні
та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом
власності або повного господарського відання.

Відповідно
до п. 5 ст.48 Закону України «Про власність» положення щодо захисту
права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але
володіє майном на праві повного господарського відання.

Ст.
41 Конституції України встановлює затвердження, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної
власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів спільної
необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови
попереднього і повного відшкодування їх вартості. Конфіскація майна може бути
застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку,
встановлених законом.

Згідно
п.п.3.1.1. п. 3.1. ст. З Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" активи
платника податків можуть ти примусово стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням суду.

Отже, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у м. Енергодар про примусове
стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 111500,50 з яких: податкова
заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 62367,50 грн. та
податкова заборгованість з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 49133
грн., що утворився внаслідок переднього узгодження податкових зобов'язань,
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 207
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Енергодар, Запорізька область задовольнити частково.

Постанову господарського суду Запорізької області від 27.06.2007 р.
скасувати.

Позов
задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Місцевого бюджету м.
Енергодар Запорізької області (р/р 0015, КБК 10010200, отримувач
Місцевий бюджет м. Енергодар Запорізької області, банк -ГУДКУ у Запорізькій
області, МФО 813015) 49133 (сорок дев'ять тисяч сто тридцять три) грн. 00 коп.
податкової заборгованості з прибуткового податку.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету м.
Енергодар Запорізької області (р/р 0015, КБК 14010100, отримувач
Державний бюджет м. Енергодар Запорізької області, банк -ГУДКУ у Запорізькій
області, МФО 813015) 62367 (шістдесят дві тисячі триста шістдесят сім) грн. 50
коп. податкової заборгованості з податку на додану вартість.

Постанова набирає законної сили відповідно
до ст. 254 КАС України.

Постанова не підлягає оскарженню
відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу оформлено відповідно до ст. 160 КАС України
22.07.2008 р.

Головуючий
суддя:
Л.П. Туркіна

Судді:
А.О. Коршун

О.А. Проценко