Справа № 2-А-160/07
Суддя: Вуїв О.В.
Дата ухвалення: 2007-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-А-160/2007 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі - Вишняковій О.Є.,

за участю позивача -ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2.,

представників відповідача - Чередниченко І.Б., Зелінської
Т.Л.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську адміністративну
справу за позовом голови зборів громадян з доцільності проведення
всеукраїнського референдуму ОСОБА_1до Вознесенського міського голови Гержова
Юрія Івановича про визнання неправомірними дій Вознесенського міського голови,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2007
року голова зборів громадян з доцільності проведення всеукраїнського референдуму ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною
заявою до Вознесенського міського голови Гержова Юрія Івановича про
визнання його дій неправомірними в якій вказував, що 02 серпня 2007 року о 10
годині в м. Вознесенську в кінотеатрі «Україна» були проведені збори громадян з
приводу доцільності проведення всеукраїнського референдуму, формулювання та
затвердження питань, які пропонується винести на всеукраїнський референдум, а
також обрання ініціативної групи зі збору підписів громадян.

На зборах,
проведених відповідно до чинного законодавства України, було зареєстровано і
приймало участь 225 громадян України.

В цей же день
протокол зборів громадян, список учасників зборів, формулювання питань, які
пропонувалося винести на всеукраїнський референдум, список членів ініціативної
групи та інші необхідні документи були передані Вознесенському міському голові Гержову Ю.І. для подальшого направлення
разом з поданням до Центральної виборчої комісії.

Однак міським
головою в письмовому вигляді було відмовлено в здійсненні вищевказаної дії. Підставами своєї відмови Гержов
Ю.І. зазначив:

неповідомлення ініціаторами зборів в письмовому вигляді
виконавчого

комітету Вознесенської міської ради про дату, місце та
мету проведення

зборів у встановлений Законом
10-денний строк;

відсутністю відповідної кількості
осіб (200 громадян
України),

необхідної для проведення зборів;

невідповідністю документів, в яких зафіксовані порядок
проведення та

результати
зборів, вимогам законодавства
(а саме, невідповідністю

відомостей,
зазначених в протоколі
зборів фактичним подіям
які

відбувалися
на зборах, а
також змісту протоколу
зборів, списків

2 учасників зборів та членів ініціативної групи -
вимогам, передбаченим законодавством України). Позивач вважав,
що збори громадян,
в тому числі
документи, в яких зафіксовано порядок проведення зборів та
їх результати, відповідають вимогам законодавства, жодних порушень під час їх
проведення виявлено та належним чином зафіксовано не було, крім цього вказував,
що Гержов Ю.І. вийшов за межі своїх повноважень, оскільки здійснював перевірку
процедури проведення зборів громадян, а не
подані їх представником документи, як це передбачено законом.

Враховуючи
порушення Вознесенським міським головою конституційного права громадян на
участь у референдумі, позивач просив визнати його дії неправомірними та
зобов'язати Гержова Ю.І. негайно направити документи проведених зборів з
відповідним поданням до Центральної виборчої комісії для подальшої реєстрації
ініціативної групи по проведенню всеукраїнського референдуму.

20 серпня 2007
року відповідачем та 22 серпня 2007 року - його представником до суду було подано письмові заперечення проти позову.

В запереченнях
останніми було зазначено, що позивач не має право на подання адміністративного
позову, оскільки не є суб'єктом оскарження рішень, дій чи бездіяльності
міського голови, пов'язаних з процесом проведення референдуму.

Крім цього в
запереченнях зазначено, що здійсненою виконавчим комітетом Вознесенської
міської ради перевіркою було встановлено, що під час проведення зборів громадян
були порушені вимоги законодавства, а саме:

ініціатори зборів не повідомили в письмовій формі
виконавчий комітет про дату, місце та мету проведення зборів у встановлений
Законом 10-денний строк, що позбавило орган
місцевого самоврядування можливості забезпечити громадську безпеку та іншим
чином здійснити підготовку до проведення зборів;

ініціаторами зборів було тільки три особи, що не
достатньо для їх проведення;

збори громадян
(в тому числі реєстрація присутніх осіб) відбувалися з

порушенням
процедури, встановленої законодавством (в тому числі

відсутністю необхідної кількості осіб
- 200 громадян
України),

наявністю на
зборах жителів м. Вознесенська осіб, які не зареєстровані та

не проживають в
місті). Водночас учасниками зборів було проігноровано

вимоги представника органу
місцевого самоврядування, який
був

присутній на зборах, про необхідність дотримання цієї процедури;

документи, в
яких зафіксовані порядок проведення та результати зборів,

не відповідають
вимогам законодавства (відомості, зазначені в протоколі

зборів не
відображають фактичних подій які відбувалися на зборах, у

більшості
поданих міському голові документах містяться відомості, що

не відповідають дійсності).

Враховуючи
ці обставини, відповідач та його
представник вважали, що

відмова
Вознесенського міського голови направити документи проведених зборів

разом з поданням
до Центральної виборчої комісії є цілком правомірною та такою,

що ґрунтується на чинному законодавстві, тому просили в
задоволенні позовних

вимог відмовити.

3

В судовому
засіданні позивач та його представник ОСОБА_2. позовні вимоги та пояснення,
надані в позовній заяві, підтримали в повному обсязі. Додатково пояснили, що
ініціатори зборів дійсно не повідомили в письмовій формі виконавчий комітет
Вознесенської міської ради про дату, місце та мету проведення зборів у
встановлений 10-денний строк, що не є підставою для визнання зборів
незаконними, оскільки заборона проведення вказаних заходів здійснюється
виключно за рішенням суду.

Також вважали,
що присутність на зборах громадян м. Вознесенська жителів Вознесенського району не є порушенням чинного
законодавства.

Враховуючи те, що присутнім на зборах представником виконавчого комітету Вознесенської
міської ради Зелінською Т.Л. не було належним чином зафіксовано будь-яких
порушень громадян, водночас Вознесенський міський голова не наділений
повноваженнями здійснювати перевірку законності процедури проведення зборів, а
зобов'язаний лише перевірити відповідність Закону наданих йому представниками
зборів документів (які були складені належним чином) та направити їх разом зі
своїм поданням до Центральної виборчої комісії, тому просили позовні вимоги
задовольнити.

Представники
відповідача - Чередніченко І.Б., Зелінська Т.Л. - в судовому засіданні позовні
вимоги позивача не визнали та підтвердили пояснення, зазначені в письмових
запереченнях проти позову.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника, представників відповідача, показання
свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до
ст. 174 КАС України, п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду
України за №2 від 02 квітня 2007 року «Про практику застосування
адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України
під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи
процесом референдуму» (далі - Постанова Пленуму) право на подання позову в
спорі, пов'язаному з процесом референдуму належить суб'єктам ініціювання
референдуму, виборцям (в разі порушення в процесі референдуму їх особистих прав
чи інтересів), а також особам, які мають намір реалізувати своє право на участь
у виборчому процесі чи процесі референдуму або набути статусу суб'єкта
виборчого процесу чи процесу референдуму, у разі відмови в цьому виборчими
комісіями чи комісіями з референдуму або органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування.

За такого,
посилання представників відповідача про те, що позивач не має право на оскарження дій міського голови не
приймаються судом до уваги як такі, що не грунтуються на вимогах Закону.

П. 2 Постанови Пленуму також вказує на те, що етапи
процесу референдуму (початок, проходження та закінчення) визначаються Законом
України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми» від 3 липня 1991 року №
1286-ХП (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 19 червня
1992 року № 2481-XII, від 11 липня
2001 року № 2628-ІП) (далі - Закон) та інших нормативно-правовими актами, що регулюють
порядок його організації і проведення. Тому порядок здійснення зборів громадян
з доцільності проведення всеукраїнського

4

референдуму (як один із етапів проведення референдуму)
також регулюється та повинен відповідати вимогам саме цього Закону.

Так, згідно ч. 1
ст. 16 Закону ініціативна група всеукраїнського референдуму утворюється на
зборах громадян України, в яких беруть участь не менш як 200 осіб, які мають
право на участь у референдумі.

Положення ч. 1
ст. 7 Закону вказують на те, що у всеукраїнському референдумі мають право брати
участь громадяни України, які на день проведення референдуму досягли 18 років і
постійно проживають на території України, тобто жодних вимог щодо проживання
учасників зборів громадян на території визначеної адміністративно-територіальної
одиниці (області, району, міста) ним не передбачено.

Також, відповідач помилково здійснив тлумачення поняття «місце проживання
фізичної особи» як таке, що співпадає з поняттям «місце реєстрації фізичної
особи». Однак, як вбачається з ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України та
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11 грудня 2003 року зазначені поняття не є тотожними.

Таким чином,
участь жителів Вознесенського району у зібранні громадян м. Вознесенська не
може бути визнано підставою визнання зборів такими, що проведені з порушенням
вимог законодавства.

Однак, судом
встановлено недотримання ініціаторами зборів вимог ч. З ст. 16 Закону щодо
обов'язкового завчасного (не пізніш як за десять днів до дня проведення зборів
з питання всеукраїнського референдуму) письмового повідомлення голови міської
Ради народних депутатів, на території якої проводитимуться збори про час, місце
і мету зборів.

Як вбачається з
матеріалів справи (а.с.29) вказане повідомлення було отримане виконавчим
комітетом Вознесенської міської ради лише 31 липня 2007 року, тобто за два дні
до дня проведення зборів.

Згідно ч. 1 ст. 39 Конституції України, Рішення
Конституційного Суду N 4-рп/2001 (v004p710-01) від 19.04.2001 у
справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо
офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України
про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа
щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання) громадяни мають право збиратися
мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про
проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої
влади чи органи місцевого самоврядування. Завчасне сповіщення органів виконавчої
влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів,
походів і демонстрацій - це сповіщення організаторами таких зібрань зазначених
органів про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що
передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право
громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість
відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування
вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів,
походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших
людей.

5

Визначення
конкретних строків завчасного
сповіщення з урахуванням особливостей форм мирних
зібрань, їх масовості, місця, часу проведення тощо є предметом законодавчого
регулювання (тобто Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми»).

Проте,
відповідно до ч. 2 ст. 39 Конституції України обмеження щодо реалізації права
громадян на мирні збори, мітинги, походи і демонстрації може встановлюватися
судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та
громадського порядку- з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідачем та його представниками суду не було надано жодних доказів, що свідчать
про заборону чи обмеження права громадян на мирні збори, які відбулися 02
серпня 2007 року в кінотеатрі «Україна».

Зазначені
обставини, а також вимоги ч. 4 ст. 17 Закону вказують на те, що порушення
строків повідомлення органів місцевого самоврядування не має своїм наслідком
відмову в прийнятті та подальшому направленні документів зборів до Центральної
виборчої комісії.

Крім цього, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними доказами
та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., а також письмовими
доказами (а.с.3-11) доводи представників відповідача про порушення процедури
проведення зборів (в тому числі відсутність необхідної кількості учасників -
200 осіб, які мають право на участь у референдумі).

Також не заслуговує на увагу пояснення Чередніченко І.Б., Зелінської Т.Л.
про те, що позивачем не надано суду доказів реєстрації учасників під час
проведення зборів, оскільки Закон не передбачає проведення особливої процедури
їх реєстрації, а вимагає лише перед початком зборів встановлення прізвищ, імен,
по-батькові із зазначенням місця проживання цих осіб (п. 4 ст. 16 Закону).

В той же час,
судом встановлено невідповідність документів, що відображають порядок
проведення та результати зборів громадян, вимогам цього Закону, а саме:

1) в список учасників зборів з
питань всеукраїнського референдуму:

- двічі включені
одні й ті ж особи (а. с. 14,17, записи №№43,44,115,116);

·
включені три особи, які не брали участь у зборах (що
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_8., а також
письмовими доказами (а.с. 53));

·
включена неповнолітня особа, яка фактично не брала участь
у зборах (що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7. та письмовими доказами
(а.с.54);

·
кількість присутніх осіб, зазначених в списку учасників
зборів з питань всеукраїнського референдуму відрізняється від кількості осіб,
зазначених в протоколі зборів (а.с.З, 13-21) та не відповідає дійсності (що
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_8., а також
письмовими доказами (а.с. 53));

графа «прізвище, ім'я, по-батькові»
списку учасників зборів містить записи з недостовірними відомостями (а.с.18,
запис №142);

6

- в
графі «місце проживання»
списку учасників зборів
з питань всеукраїнського
референдуму зазначено тільки найменування вулиці та номер будинку (квартири)
щодо осіб, які приймали участь у зборах.

Однак ч. 1 ст. 29 ЦК України вказує на те, що місцем
проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 1 ст.
133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим,
області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

За таких обставин, список не
відповідає вимогам ч. 4 ст. 16 Закону;

2) - згідно копії акту №2 перевірки відомостей про членів ініціативної
групи, обраних на зборах громадян 2 серпня
2007 року (а.с.59-60) відомості, зазначені в графі «документ, що посвідчує їх особу» списку членів ініціативної групи не
містить правильних реквізитів документів, що посвідчують особи
членів обраної ініціативної групи (а.с. 12,
записи №№ 1,2,4,6,8,12,13,15), що протирічить вимогам ч. 8 ст. 16
Закону.

Встановлені судом обставини вказують на те, що Вознесенський міський голова Гержов Ю.І., здійснивши в межах своїх повноважень
перевірку документів, поданих представниками зборів
громадян України з питання доцільності проведення всеукраїнського референдуму, формулювання та затвердження питань, які
пропонуються винести на референдум та обрання ініціативної групи зі зборів підписів громадян, та встановивши їх невідповідність
вимогам Закону, обґрунтовано (враховуючи вимоги ч. 4 ст. 17
Закону) відмовив в поданні документів зборів до Центральної виборчої комісії для реєстрації ініціативної групи по
проведенню всеукраїнського референдуму щодо
концепції нової Конституції.

За такого, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду стягненню на його користь
не підлягають.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовної заяви голови зборів громадян з доцільності проведення всеукраїнського референдуму ОСОБА_1до Вознесенського міського голови Гержова Юрія Івановича
про визнання неправомірними дій Вознесенського міського голови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги у дводенний строк з дня
її проголошення.