Справа № 22-а-6797/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Харченко О.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2008
року Справа
№ 22-а-6797/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.

Старосуда М.І.,

при
секретареві Чуріковій А.О.,

розглянула
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради на постанову Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 14 травня 2008р. у справі № 2-а-100/08 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради
Донецької області про визнання незаконною відмову у виплаті недоотриманої
одноразової щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій та стягнення
недоотриманої одноразової грошової допомоги за 2003, 2004, 2005, 2007 роки, і

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14
травня 2008р. позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнана неправомірною відмова
Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради
(далі УПСЗН) щодо виплати грошової допомоги в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 12
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” за
2004, 2007 роки та стягнуто з УПСЗН на користь позивача заборгованість
недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2004, 2007 роки
у розмірі відповідно 372,6 грн. та 1770,0 грн. В задоволенні решти позовних
вимог за 2003, 2005 роки відмовлено.

Не погодившись з
таким судовим рішенням, УПСЗН подано апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, про
дату, час, місце розгляду апеляційної справи повідомлені належним чином,
відповідач в апеляційній скарзі просив суд розглянути справу без участі
представника.

Суд першої інстанції при розгляді справи
встановив, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій і згідно ч. 5
статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня
у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Виплати позивачеві грошової допомоги у
2003, 2005 роках, нараховані та здійснені відповідачем на підставі Законів
України «Про державний бюджет» на відповідні роки і є правомірними, оскільки
зазначеними Законами встановлені відповідні розміри щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня і на час прийняття рішення судом першої інстанції не
визнанні неконституційними.

Суд дійшов до висновку, що з відповідача
на користь позивача необхідно стягнути недоплачену разову грошову щорічну
допомогу до 5 травня за 2004р. у сумі 372,6 грн., за 2007р. - 1770,30 грн.,
керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи
апеляційної скарги за матеріалами справи і вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити
без змін.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що позивач
ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1 (а. с. 4), у зв'язку з
чим та відповідно до вимог 12 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі
5 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в
розмірі 20 відсотків середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за попередній рік, яка визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. За матеріалами
Держкомстату середня заробітна плата за попередній рік - 2003, складала 462,58
гривень. Таким чином, мінімальний розмір пенсії за віком в 2004 році складав
(462,58 грн. х 20%) 92,50 грн., а розмір
разової грошової допомоги за 2004 рік, який повинен бути сплачений склав
92,50 х 5 = 462,60 грн. Замість передбачених Законом №3551-12 п'яти мінімальних
пенсій за віком - а саме 462,6 грн., позивачеві виплачено тільки 90,0 грн.,
тобто недоплачена сума складає 462, 6 грн. - 90,0 грн. = 372,6 грн., тобто
судом першої інстанції правильно стягнуто суму недоплаченої щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2004 рік.

Статтею 2 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів
війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод»

Положення пункту 13 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2007 рік”, яким на 2007 рік зупинено дію частини п'ятої ст. ст. 12, 13, 14,
15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 р.

Враховуючи положення статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в редакції, яка діяла на момент спірної виплати
за 2007 рік, мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеному законом, збільшеному на 1 відсоток. Прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність на 2007 рік відповідно абзацу 5 ч. 1 ст. 62 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік», з 01.04.2007р. складав
406,0 грн. Таким чином, розмір мінімальної пенсії за віком складав 406,0 грн. + (406,0 грн.
х 0,01) = 410,06 грн.. мінімальна пенсія за віком станом на
05.05.2007року встановлена у розмірі 410,06 грн. Замість передбачених Законом
№3551-12 п'яти мінімальних пенсій за віком - а саме 2050,30 грн., позивачеві
виплачено тільки 280,0 грн., тобто недоплачена сума складає 2050,30 грн. -
280,0 грн. = 1770,30 грн., тобто судом першої інстанції правильно стягнуто суму
недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем
виплати за 2003, 2005 роки здійснені у відповідності з діючим законодавством,
оскільки встановлені Законами України «Про державний бюджет на 2003 рік» та
«Про державний бюджет на 2005 рік» розміри щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня не визнані неконституційними, що доводить правомірність
застосування зазначених норм позивачем.

Відповідно до ст. 3 Конституції України «Права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава
відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Колегія суддів дійшла до висновку, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.195, ст. 196, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня
2008р. у справі № 2-а-100/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про
визнання незаконною відмову у виплаті недоотриманої одноразової щорічної
грошової допомоги учаснику бойових дій та стягнення недоотриманої одноразової
грошової допомоги за 2003, 2004, 2005, 2007 роки залишити без змін

.Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: