Справа № 22-а-8821/08
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-8821/08 Головуючий у І-ій інстанції:
№А8/340-07 Суддя-доповідач: Малинін В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня
2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого:
Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Демченко Т.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача -
Рубан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Києві апеляційну скаргу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на
постанову Господарського суду Київської області від 24
жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради про визнання незаконними дій та
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У
серпні 2007 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася
до Господарського суду Київської
області з адміністративним позовом про
визнання дій відповідача щодо ненадання дозволу на відкриття аптечного кіоску
за адресою: м. Б.Церква, вул. Таращанська, 191-А, прим.7 незаконними,
зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні підприємницької
діяльності, а саме: надати дозвіл на відкриття аптечного кіоску та стягнути
матеріальну шкоду в розмірі 56 898,95 грн. та 5 000,00 грн. моральної шкоди,
обґрунтовуючи понесенням збитків по сплаті орендної плати за вересень 2007
року.

Постановою
Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано
дії відповідача незаконними; зобов'язано виконавчий
комітет Білоцерківської міської ради усунути перешкоди у здійсненні
підприємницької діяльності шляхом надання дозволу на відкриття позивачем
аптечного кіоску за адресою: м. Б.Церква, вул. Таращанська, 191-А,
прим.7; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1
суму матеріальної шкоди в розмірі 56 898,95 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається
на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення
порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи.

Заперечень на апеляційну
скаргу від позивача до суду не надходило.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив
їх задовольнити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти
вимог апеляційної скарги та
просив відмовити в їх
задоволенні.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом
першої інстанції, в листопаді 2006 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(позивач) звернулась до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради із
заявою про відкриття аптечного кіоску за адресою: м. Біла Церква, вул.
Таращанська, б. 191-а, прим. №7.

Листом №1-10-14 від 10.01.07.
виконавчий комітет Білоцерківської міської ради (відповідач) повідомив
позивача, що питання про відкриття аптечного кіоску по вул. Таращанська, 191-а
(прим. 7) з відповідним пакетом документів в додатку розглянуто відділом з
питань торгово-побутового обслуговування населення і громадського харчування.

27 грудня 2006р. проект рішення з
даного питання був запропонований на розгляді членів виконкому. В процесу
обговорення проекту вирішено запропонувати
позивачу відкрити аптечний кіоск в іншому мікрорайонні, де аптечних
закладів недостатньо, мотивуючи тим, що по вул. Таращанській відкрито багато
аптечних закладів.

Крім того, з витягу протоколу №3
засідання комісії виконкому Білоцерківської міської ради по координації
розвитку аптечної мережі на території м. Біла Церква від 12.12.06. вбачається,
що позивач зареєстрований як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності і сплачує фіксований податок (до 500грн. на
місяць) у той час, як аптеки різних форм власності, зареєстровані як
юридичні особи, сплачують податки в разів 10-15 більше, тобто не рівні умови
оподаткування та різний рівень поповнення бюджету міста.

Не погоджуючись із зазначеним,
позивач звернуся до Київського обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України. Розглянувши заяву позивача, та провівши
перевірку наданих позивачем документів щодо дій органу місцевого самоврядування
міста було встановлено, що дії Білоцерківського міськвиконкому мають ознаки порушення абз. 1 п. 2 ст. 15, п. З ст. 50
Закону України «Про захист економічної конкуренції».

На засіданні
виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, яке відбулось 24.01.07. питання позивача, на виконання рекомендацій територіального відділення
Антимонопольного комітету України Київського обласного від 18.01.07. №02-06/83,
розглянуто. За результатами голосування рішення не прийнято.

Позивач повторно звернувся до
Київського обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України. Листом №02-06/160 від 02.02.07. Київського
обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивача
повідомлено, що з метою припинення порушень вимог чинного законодавства,
зокрема Закону України «Про захист економічної конкуренції», територіальним
відділенням надіслано звернення до прокуратури Київської області з проханням
прокурорського втручання по зазначеному питанню.15 березня 2001р. позивач
зареєстрований Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської
області як фізична особа - підприємець (Свідоцтво НОМЕР_1).

Відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на
власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 1 ст. 43 зазначеного
Кодексу, підприємці мають право без обмежень
самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не
заборонено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції»,
економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з
метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами
господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають
можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт
господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Вище зазначеним Законом регулюються відносини органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського
управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з
іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та
фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції»,
антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування,
органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття
будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових
чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність
органів влади, органів місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи
посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення,
обмеження чи спотворення конкуренції.

Антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування,
органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема,
визнаються: заборона або перешкоджання створенню нових підприємств чи
здійснення підприємництва в інших організаційних формах у будь-якій сфері
діяльності, а також встановлення обмежень на здійснення окремих видів
діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію певних видів товарів.

Вчинення антиконкурентних дій органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю
забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону, порушеннями
законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні дії органів
влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського
управління та контролю.

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають
такі види господарської діяльності як виробництво лікарських засобів, оптова,
роздрібна торгівля лікарськими засобами.

Також встановлено, що 11.08.05. позивачем отримано ліцензію НОМЕР_2
Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення на
роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил
торгівлі засобами в аптечних закладах» від 17.11.04., суб'єкт господарювання
повинен мати паспорт аптечного закладу.

Згідно «Переліку документів та висновків, що видаються установами та
закладами державної санітарно-епідеміологічної служби», затвердженого наказом
МОЗ України №647 від 28.09.06., дозвіл на відкриття аптечного кіоску
санепідслужбою не видається, а підписується «Паспорт аптечного закладу
(структурного підрозділу)».

10 серпня 2007р. Головним лікарем Білоцерківської міської СЕС підписаний
паспорт аптечного закладу (структурного підрозділу), якій міститься в
матеріалах справи.

Згідно листа Білоцерківської
міської санітарно-епідеміологічної станції №03-01/04-05-2346 від 10.08.07.
орендоване позивачем приміщення обстежене та можливе для використання його під
аптечний кіоск.

Разом з цим, згідно листа Державної
архітектурно-будівельної інспекції Міністерства будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства України №31/3-159 від 15.02.07. позивач не
потребує проектної документації, оскільки не передбачається проведення
будівельних і ремонтних робіт відповідно до Закону України «Про архітектурну
діяльність».

21 листопада 2006 року між СПД
ОСОБА_2. та позивачем укладено договір оренди,
згідно умов якого позивач прийняв у тимчасове володіння приміщення АДРЕСА_1,
загальна площа 42 м під аптечний кіоск, розмір та порядок сплати орендної плати
встановлені договором.

В матеріалах справи містяться копії
квитанцій, які підтверджують, що позивач протягом 2007 року сплачував орендну
плату в розмірі 55 746,00 грн.

Крім цього, 03 березня 2007р.
позивач уклав з ТОВ ВПФ «Біла Вежа» договір про надання комунальних послуг,
згідно якого позивачу надавались комунальні послуги в орендованому ним
приміщенні АДРЕСА_1. Зазначені послуги позивачем також були сплачені, що
підтверджується платіжними дорученнями.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно задовольнив вимоги в
даній частині позову.

Що стосується моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Відшкодування моральної шкоди передбачає ст. 56 Конституції України у разі
заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу
державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб
при здійсненні ними своїх повноважень. Моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок держави
чи органів місцевого самоврядування.

В даному випадку позивачем не надано доказів стосовно моральних страждань,
які виникли внаслідок неправомірних дій відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції
вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195,196,198, 200,
205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на постанову Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2007
року - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Київської області від 24
жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради про визнання незаконними дій та відшкодування
шкоди - залишити без
змін.

Матеріали справи
повернути до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця з дня складання в повному обсязі до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали складено та підписано 31.10.08.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа
№ 22-а-8821/08 Головуючий у І-ій інстанції:
Чорна Л.В.

№А8/340-07 Суддя-доповідач: Малинін В.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня
2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого:
Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Демченко Т.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача -
Рубан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Києві апеляційну скаргу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на
постанову Господарського суду Київської області від 24
жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради про визнання незаконними дій та
відшкодування шкоди, -

Керуючись ст. ст.
160, 195,196,198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на постанову Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2007
року - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Київської області від 24
жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради про визнання незаконними дій та
відшкодування шкоди - залишити без
змін.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця з дня складання в повному обсязі до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:

Судді: