Справа № 22а-911/08
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-911/08
(22а-3006/07) Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку
- 36 інстанції - Колодій С. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Туркіної Л.П. (
доповідач),

суддів - Коршуна А.О., Проценко О.А.

при секретарі - Галоян О. Г.,

за участі представників сторін:

позивача - не
прибув

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції, м. Нікополь Дніпропетровської області

на постанову
господарського суду Дніпропетровської області
від 24 липня 2007 року

по справі № А
38/380-07

за
позовом: акціонерного товариства закритого типу
«Нікопольгазбуд», м. Нікополь Дніпропетровської області

до: Нікопольської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь Дніпропетровської
області

про визнання недійсним податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У
червні 2007 року акціонерне товариство закритого типу «Нікопольгазбуд», м.
Нікополь (далі - АТЗТ «Нікопольгазбуд») звернулось із позовом до Нікопольської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь (далі - Нікопольська
ОДПІ), в якому просить (з урахуванням уточнень позовних вимог) визнати нечинним
податкове повідомлення-рішення № /3/24108 від 18.06.2007 р. з податку
на прибуток у сумі 2 137, 50 грн. та визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення № /3/24107 від 18.06.2007 р. з податку на додану
вартість у сумі 11 542, 04 грн.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2007
р. задоволено позов АТЗТ «Нікопольгазбуд», визнані нечинними податкові
повідомлення-рішення від 18.06.2007 р. №/3/24108 та №
/3/24107.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач
не довів факт наявності правопорушень, існування яких спростовується позивачем.

Суд зазначив, що
«чинне законодавство не передбачає спеціальних вимог відносно обов'язковості
наявності документів для підтвердження факту надання маркетингових послуг.
Закон про прибуток, правила податкового обліку не встановлюють вимог до форм та
виду документів, обов'язкових для підтвердження віднесення визначених витрат до
складу валових витрат.»

Також судом першої інстанції встановлено
наступне.

Податковою не доведено, що отримання
маркетингових та консультаційних послуг АТЗТ «Нікопольгазбуд» не пов'язано з
його господарською діяльністю, тому неправомірним є зменшення позивачу збитків
на суму 37 000 грн. та застосування до останнього штрафних

санкцій по податку на прибуток згідно п. п. 17.1.3 п.
17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в сумі 2 137, 50 грн.
Також неправомірним є і донарахування АТЗТ «Нікопольгазбуд» суми ПДВ.

Не погодившись із зазначеною
вище постановою, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, у якій,
посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позову.

У апеляційній
скарзі апелянт вказує наступне.

Проведеною перевіркою встановлено, що у перевіряємому
періоді позивачем укладено договір щодо надання маркетингових послуг №02-05/05 від
25.05.2005 р. з ВАТ НВП «Промклассервіс».

Висновок суду є необґрунтованим, оскільки для
підтвердження отримання маркетингових послуг необхідні не тільки документи,
зазначені в нормах податкового законодавства, але і передбачені угодою про
надання таких послуг.

В акті здачі-приймання робіт зазначено лише, що
виконавцем - ВАТ НВП «Промклассервіс» виконані послуги в повному обсязі згідно
договору № 02-05/05.

Отже, документи, що надані для перевірки, в розумінні
Закону України «Про прибуток» та Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», не можуть бути визнані як ті, що відповідають
критеріям щодо змісту та форми первинних документів.

Аналогічне порушення встановлено по взаємовідносинам АТЗТ
«Нікопольгазбуд» та ТОВ «Гідротех Інжиніринг».

Таким чином, в порушення п. 5.1 ст. 5, п. п. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивачем
безпідставно завищено валові витрати на вартість маркетингових послуг у сумі 12
500, 00 грн. за півріччя 2005 р. та на вартість консультаційних послуг у сумі
25 000, 00 грн. за 3 квартали 2006 р., зв'язок яких з господарською діяльністю
не доведено та на які не підтверджені належним чином оформленими первинними
документами.

Оскільки позивачем не доведено зв'язок із господарською
діяльністю придбаних маркетингових та консультаційних послуг, відповідно, він
не мав права відносити суми ПДВ з вартості цих послуг до податкового кредиту, в
результаті чого занизив податкове зобов'язання з податку на додану вартість.

При винесенні господарським судом Дніпропетровської
області постанови від 24.07.2007 р. не враховано, що в суму 11 542, 04 грн. по
податковому повідомленні-рішенні від 18.06.2007 р. входить не тільки
донарахування ПДВ та штрафних санкцій за неправомірне включення до податкового
кредиту ПДВ з вартості маркетингових і консультаційних послуг, але й
донарахування ПДВ та фінансових санкцій в результаті неправомірного включення
позивачем до складу податкового кредиту суму ПДВ від вартості харчових
продуктів, придбання яких не пов'язано з господарською діяльністю платника у
сумі 179, 12 грн. за березень 2005 р. та 15, 57 грн. за серпень 2006 р. Вказане
порушення відображено в акті перевірки № 2377/231.19098154 від 20.12.2006 р.

Тому висновок
податкової інспекції, на думку апелянта, є правомірним.

Представники
сторін у судове засідання не з'явилися,
про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду -
скасуванню, а у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Нікопольською ОДПІ проведено виїзну планову документальну
перевірку АТЗТ «Нікопольгазбуд» з питань дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.01.2005 р. по 30.09.2006 р., за результатами якої
складено акт № 2377/231.19098154 від 20.12.2006р.

В акті зазначено, що в порушення п. 5.1, п. п. 5.2.1 п.
5.2, п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» АТЗТ «Нікопольгазбуд» безпідставно завищено валові витрати на
вартість маркетингових послуг у сумі 12 500, 00 грн. за півріччя 2005 р.
(договір №02-05/05 від 25.05.2005 р. з ВАТ «Промклассервіс», акт
здачі-приймання робіт від 25.05.2005 р. за № 1/02-05/05, квитанція № 32 від
28.07.2005 р. у сумі 5 000, 00 грн. з ПДВ, авансовий звіт ОСОБА_1 від
29.07.2005 р., квитанція № 27 від 07.07.2005 р. у сумі 10 000, 00 грн. з ПДВ,
авансовий звіт ОСОБА_1 від 07.07.2005 р. журнали-ордери по бухгалтерським
рахункам 92 «Адміністративні послуги», 3771 «Розрахунки з іншими дебіторами»,
372 «Розрахунки з підзвітними особами»).

В порушення п. 5.1, п. п. 5.2.1 п. 5.2, п. п. 5.3.9 п.
5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» АТЗТ
«Нікопольгазбуд» безпідставно завищено валові витрати на вартість маркетингових
послуг у сумі 25 000, 00 грн. за 3 квартали 2005 р. (договір №78/7 від
01.07.2005 р. з ТОВ «Гідротех Інжиніринг», акт виконаних робіт від 30.09.2005
р. за № 11 у сумі 30 000, 00 грн. з ПДВ, квитанція № 37 від 03.08.2006 р. у
сумі 10 000, 00 грн. з ПДВ, авансовий звіт ОСОБА_1 від серпня 2006 р.,
квитанція № 41 від 10.08.2006 р. у сумі 10 000, 00 грн. з ПДВ, авансовий звіт
ОСОБА_1 від серпня 2006 р., квитанція № 25 від 17.07.2006 р. у сумі 10 000, 00
грн. з ПДВ, авансовий звіт ОСОБА_1 від липня 2006 р., журнали-ордери по
бухгалтерським рахункам 92 «Адміністративні послуги», 3771 «Розрахунки з іншими
дебіторами», 372 «Розрахунки з підзвітними особами»).

Податкова вважає, що в ході проведення перевірки
Товариством не надані первинні документи, які б підтверджували фактичне
отримання маркетингових послуг ВАТ НВП «Промклассервіс»:

- до
акту прийому - передачі виконаних робіт не надано звіту про перелік за змістом
фактично виконаних робіт (відсутні розрахунки вартості маркетингових послуг у
розмірі 15000 грн., з ПДВ);

- наявні паперові носії ( акт
виконаних робіт) містять лише назву послуг, не зазначено одиницю виміру
господарських операції, не розкрито зміст та обсяги господарської операції;

- в документах відсутній перелік договорів, які укладені впродовж дії
угоди з ВАТ НВП «Промклассервіс» та які є підставою для пред'явлення
вищевказаних рахунків по оплаті за маркетингові послуги.

Також зазначає, що не надані первинні документи, щоб
підтверджували факт понесених витрат з
оплати консультаційних послуг ТОВ «Гідротех Інжиніринг»:

- до
акту приймання - передачі не надано звіту виконаних робіт (відсутні розрахунки
вартості консультаційних послуг у розмірі 30 000 грн.);

- акт виконаних робіт містить
лише назву послуг, не зазначено одиницю господарської операції, обсяг
господарської операції, не розкрито зміст та обсяг господарської операції;

- результати консультаційних
послуг.

Порушення, виявлені при перевірці податку на додану
вартість, викладені на сторінці 21-24 акту перевірки.

Так, в акті зазначено, що в порушення п.п.7.4.1,
п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» товариство
включило до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості маркетингових
послуг у сумі 2500 грн. за травень 2005 р. (договір № 02-05/05 від 25.05.2005
р. з ВАТ «Промклассервіс») та від вартості консультаційних послуг на суму 5000
грн. за вересень 2005 р. (договір №78/7 від 01.07.2005 р. з ТОВ «Гідротех
Інжиніринг»).

Перевіркою також встановлено, що в порушення пп.7.4.1,
пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 року за №168/97-ВР зі змінами та доповненнями підприємство включило
до складу податкового кредиту суму ПДВ від вартості харчових продуктів,
придбання яких не пов'язано з господарською діяльністю платника у сумі 179,12
грн. за березень 2005 року та 15,57 грн. за серпень 2006 року (податкові
накладні № від 02.03.05 та № від 28.08.06, журнали - ордера
по бухгалтерським рахункам 94 «Інші витрати операційної діяльності», 644
«Податковий кредит»).

Будь
- яких заперечень щодо сум 179,12 грн. та 15,57 грн. позивач не надав.

За
результатами перевірки Нікопольською ОДПІ було зменшено збитків на суму 37 000
грн. та винесені податкові повідомлення - рішення:

- №
/0/50939 від 29.12.2006 р. про сплату штрафних санкцій по податку на
прибуток в сумі 2137,50 грн., застосованого за порушення п. 5.1, п.п.5.3.9 п.
5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

- №/0/50940 від
29.12.2006 року про сплату 7 694,69 грн. податку на додану вартість та штрафних
санкцій в сумі 3 847,35 грн., застосованого за порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.4
п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

За
результатами процедури адміністративного оскарження скарги позивача залишені
податковими органами без задоволення, а Нікопольською ОДПІ винесено оспорювані
податкові повідомлення - рішення, якими було підтверджено визначення
податкового зобов'язання: №/3/24108 від 18.06.2007 р. про нарахування
штрафних санкцій з податку на прибуток у сумі 2 137,50 грн. та №
/3/24107 від 18.06.2007 р. з податку на додану вартість у сумі 11
542,04 грн. (про сплату 7 694,69 грн. податку та 3 847,35 грн. штрафних
санкцій.

Колегія
суддів вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Відповідно
до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові
витрати - це сума будь - яких витрат підприємства, здійснюваних в якості
компенсації вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються підприємством
для подальшого використання в господарській діяльності.

Згідно
п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до
складу валових витрат відносяться «…суми будь - яких витрат, сплачених у
зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем товару…».

Згідно
п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не
включаються до складу валових витрати, не підтверджені платіжними,
розрахунковими та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання
яких, передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким
чином, неможливо віднесення до складу
валових витрат підприємства сум, які не підтверджені документально.

Як
свідчать матеріали справи, позивач відніс до складу валових витрат суми, видані
готівкою працівнику підприємства ОСОБА_1:

- квитанція
№32 від 28.07.2005р. у сумі 5000 грн. з ПДВ (авансований звіт від
29.07.2005р.);

- квитанція №27 від 07.07.2005р.
у сумі 10000 грн. з ПДВ (авансований звіт від 07.07.2005р.).

- квитанція №37 від 03.08.2006р.
у сумі 10000 грн. з ПДВ (авансований звіт від серпня 2006р.);

- квитанція №41 від 10.08.2006р.
у сумі 10000 грн. з ПДВ (авансований звіт від
серпня 2006р.);

- квитанція №25 від 17.07.2006р.
у сумі 10000 грн. з ПДВ (авансований звіт від липня 2006р.).

Однак будь - яких доказів, які б свідчили, що зазначені суми пов'язані із господарською діяльністю позивача, матеріали справи не
містять. Пояснення позивача відносно того, що зазначені суми було направлено на
оплату послуг ВАТ НВП «Промклассервіс» та ТОВ
«Гідротех Інжиніринг», не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, як
такі, що не підтверджено належними доказами, зокрема документами, які
безпосередньо свідчать про отримання коштів контрагентом.

Таким чином віднесення названих сум до складу валових
витрат не відповідає нормам п.5.1 ст.5 Закону «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Відповідно до п.п.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних
матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні
капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого
використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподаткування
операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість» якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку
з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо зв'язку
коштів, виданих під звіт ОСОБА_1, з господарською діяльністю позивача, колегія
суддів погоджується з висновками податкового органу щодо порушення платником
норм ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Посилання позивача на операції, здійснені за угодами,
укладеними з ВАТ НВП «Промклассервіс»
та ТОВ «Гідротех Інжиніринг», як зазначено вище, не підтверджено належними
доказами, а отже не приймаються колегією суддів до уваги.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

В ході проведення перевірки встановлено, що у
перевіряємому періоді АТЗТ «Нікопольгазбуд» співпрацював з ВАТ НВП «Промклассервіс» на підставі договору щодо
надання маркетингових послуг № 02-05/05 від 25.05.2005 р., де АТЗТ
«Нікопольгазбуд» є замовником, а ВАТ НВП «Промклассервіс»
- виконавцем.

Відповідно до п. 1 вищевказаного договору предметом
договору є надання послуг з проведення маркетингових досліджень. Відповідно до
п. 3 договору предмет маркетингових досліджень - вивчення ринку розвитку
трубного виробництва.

Відповідно до п. 5 «Обов'язки виконавця» виконавець
зобов'язаний: надати результати досліджень з детальним та повним описом усіх
питань у відповідності до узгоджених напрямів досліджень; навести в результатах
досліджень адреси, приклади розрахунків, схеми.

Згідно умов договору АТЗТ «Нікопольгазбуд» повинен був
сплатити за отриману послугу 15 000, 00 грн., в т. ч. ПДВ 2 500, 00 грн.

Однак, в акті здачі-приймання робіт зазначено лише, що
виконавцем - ВАТ НВП «Промклассервіс»
виконані послуги в повному обсязі згідно договору № 02-05/05. Договір та акт
підписані в один день - 25.05.2005 р.

В ході проведення перевірки, а також суду не надані
передбачені договором документи, щоб підтверджували фактичне отримання
маркетингових послуг ВАТ НВП «Промклассервіс»:

- до акту прийому-передачі виконаних робіт не надано
звіту щодо результату дослідження за змістом фактично виконаних робіт згідно п.
5 договору;

- наявні паперові носії (акт виконаних робіт) містять
лише назву послуг та не розкривають зміст та обсяг господарської операції.

Результати маркетингових досліджень не оформлені
документально та згідно договору замовнику не надані, отже їх зв'язок із
господарською діяльністю не підтверджено документально.

Колегія суддів вважає, що докази фактичного надання ВАТ
НВП «Промклассервіс» послуг та їх
зв'язку із господарською діяльністю платника ні податковій, ні суду надано не
було, що підтверджує правомірність висновків податкової, викладених в акті перевірки.

Перевіркою також встановлено:

Відповідно до п. 1 договору про надання консультацій по
застосуванню нових технологій № 78/7 від 01.07.2005 р., де АТЗТ
«Нікопольгазбуд» виступає замовником, а ТОВ «Гідротех Інжиніринг» - виконавцем,
«виконавець зобов'язується надати замовнику усні та письмові консультації по
застосуванню нових технологій в газовому господарстві та консультації по
складанню технологічної документації за напрямками, що зацікавлять замовника».

Відповідно до п. 2 вищевказаного договору виконавець
зобов'язаний: надати консультації в повному обсязі у відповідності до
нововведень по даному виду діяльності та консультації щодо розробок у технічній
документації в галузі газифікації; навести приклади технічних розрахунків,
схеми.

Відповідно до п. 3 договору винагорода виконавця за
отримані консультаційні послуги складає 30 000 грн., в т. ч. ПДВ 5 000
грн.

В акті виконаних робіт від 30.09.2005 р. № 11 зазначено
лише, що виконавцем - ТОВ «Гідротех
Інжиніринг» проведено консультації по використанню нових технологій в газовому
господарстві та консультації по складанню технічної документації.

Докази наявності документів, зазначених у п. 2 договору
та документації, зазначеної у акті від 30.09.2005 р., у справі не містяться.

Отже сукупність матеріалів справи свідчить про
обґрунтованість висновків податкової щодо операції з ТОВ «Гідротех Інжиніринг»,
викладених у акті перевірки.

Матеріали справи також свідчать, що при винесенні
податкового повідомлення-рішення № /3/24107 від 18.06.2007 р.
керівником податкового органу було прийнято до уваги висновки акту перевірки
щодо неправомірного включення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ
від вартості харчових продуктів, придбання яких не пов'язано з господарською
діяльністю платника у сумі 179, 12 грн. за березень 2005 р. та 15, 57 грн. за
серпень 2006 р.

Вказане порушення відображено в акті перевірки позивача №
2377/231.19098154 від 20.12.2006 р. абз. 4-7 на стор. 24.

Будь-яких заперечень щодо зазначених сум позивач не
надав. Висновки щодо зазначених сум у рішенні суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з зазначених вище обставин, колегія суддів
вважає, що підстави для визнання нечинними або скасування оспорюваних
податкових повідомлень-рішень відсутні, а позов АТЗТ «Нікопольгазбуд» не
підлягає задоволенню.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято внаслідок
неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність скасування зазначеного рішення та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь Дніпропетровської
області задовольнити.

Постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2007 р. скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова
може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Постанову виготовлено у повному обсязі 22.10.2008 р.

Головуючий суддя:
Туркіна Л.П.

Судді: Коршун А.О.

Проценко
О.А.