Справа № 22-а-2241/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 вересня 2008 року
Обрізко І.М. Онишкевича
Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого
суддів:
секретаря - Троцького
позивача -ОСОБА_1., представника третьої особи - ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Волинської області від 20 вересня 2007 року по
адміністративній справі № 5/67-2А/07 за позовом підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової інспекції, третя особа управління державного
казначейства у Волинській області про визнання нечинним податкового рішення -
повідомлення та стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану
ОСОБА_1. звернувся в господарський суд, як адміністративний з позовом до Луцької ОДПІ, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від
Держбюджету України бюджетне відшкодування з ПДВ у вказаному розмірі.
мотивовано тим, що податковий орган безпідставно ототожнює звичайну ціну з
митною вартістю ввезених ним товарів. Останні він реалізував за цінами,
визначеними ним та його контрагентами у відповідних договорах купівлі-продажу,
тому в нього виникло право на податковий кредит. Окрім цього, обов'язок
доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни,
покладається на податковий орган.
Постановою господарського суду
Волинської області від 20 вересня 2007 року в позові відмовлено. Суд виходив з того, що підприємець ОСОБА_1. при ввезенні
на митну територію України товарів для подальшої їх реалізації при їх
розмитненні сплатив ПДВ, виходячи з митної вартості і врахуванням акцизного
збору, мита, митних зборів та сплачену суму ПДВ відніс до податкового кредиту.
Митна вартість перевищувала договірну ціну на суми донарахованих платежів, що
стверджує сам позивач в позовній заяві, відповідно позивач зобов'язаний був
визначити базу оподаткування ПДВ у вересні 2006 року виходячи з договірної
вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайну ціну з
врахуванням акцизного збору, мита та інших платежів, як це визначено п. 4.1 ст.
4 Закону України «Про податок на додану вартість».
погодившись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу з
якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та
задоволити позовні вимоги.
Головуючий 1-ї інст. Слупко
В.Л. Рядок
статзвіту № 40 Господарський суд Волинської обл.
Справа №22-а-2241/08 Доповідач : Обрізко І.М.
окрім на обставини викладені в позовній заяві маються на те, що місцевий суд
помилково зробив висновок про неототожнення відповідачем звичайної ціни із
митною вартістю, хоча даний аргумент спростовується висновками Акту від
Судова
колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задоволити.
Відповідно до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має
місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи
та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи чи питання.
Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що в грудні 2006 року Луцькою
ОДПІ проведено позапланову перевірку підприємцяОСОБА_1. з питань достовірності
нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2006 року, про що складено
думку податкового органу, порушення полягало в тому, що в серпні 2006 року
позивачем було занижено базу оподаткування ПДВ на 388085 грн. за рахунок того,
що договірна ціна поставки товарів нижче їх звичайної ціни, а тому подібне
справи вбачається, що протягом серпня 2006 року ОСОБА_1. імпортував на митну
територію України: покриття для підлоги, кузова для автомобілів, сантехнічні
вироби та кавовий напій «Массоffе», що підтверджується вантажно-митними деклараціями. При
розмитненні товару він сплачував митним органам податок на додану вартість
виходячи з митної вартості товару, яка визначена в графі 12 вантажно-митної
декларації з врахуванням акцизного збору, мита та митних зборів. При цьому митна
вартість вказана у ВМД є вищою від фактурної вартості вказаної в графі 42.
реалізував ввезені ним товари на митній території України за цінами,
визначеними ним та його контрагентами у відповідних договорах купівлі-продажу.
На його думку, у нього виникло право на податковий кредит, згідно даних
податкової декларації з ПДВ в розмірі 350812 грн.. Від'ємний залишок
податкового кредиту попереднього податкового періоду за вирахуванням суми
податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного
до п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», база
оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх
договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче
за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із
законами України з питань оподаткування.
п.п. 1.20.1 п. 1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств», якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною ціною вважається
ціна товарів, визначена сторонами договору. Якщо не доведено зворотнє,
вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.
1.20.2 зазначеного Закону передбачено, що для визначення звичайної ціни товару
(робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу
такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови
договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії),
строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а
також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну.
З аналізу вказаних норм та
виходячи з фактичних обставин справи, процедура визначення податковим органом
звичайної ціни по досліджуваних господарських операціях не відповідає вимогам
пункту 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств», оскільки ним ототожнено звичайну ціну із митною вартістю
такого товару, тоді як за змістом підпунктів 1.20.2 та 1.20.6 вказаного пункту
звичайна ціна визначається, виходячи з рівня цін на відповідному ринку.
Всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України,
суб'єктом владних повноважень в особі Луцької ОДПІ не доведено правомірність
дій та рішення, що оскаржується, коли у відповідності до ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, а
також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.
статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-
Апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_1
Постанову господарського
суду Волинської області від 20 вересня 2007 року скасувати, прийняти нову, якою позов підприємця ОСОБА_1
Визнати нечинним податкове
гривень бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
Стягнути з Державного бюджету в
користь підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 779 грн. 60 коп.
Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання нею законної
сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Обрізко І.М.
Онишкевич Т.В. Улицький В.З.

Головуючий суддя:

судді колегії:

Повний текст постанови виготовлено

та підписано 26.09.2008 року.