Справа № 22-а-5158/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Садовський М.К.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем
України

22 травня 2008 року Справа
№ 22-а-5158/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.

суддів: Сіваченка І.В.

Дяченко С.П.,

при секретареві Білоус К.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянула апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради на постанову
Докучаєвського міського суду Донецької області від 14 березня 2008р. у справі №
2а-25/08 за позовом прокурора м. Докучаєвська, діючого в інтересах ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2005-2007 роки та стягнення
недоотриманих сум, і

В С Т А Н О В И
ЛА :

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання дій
суб'єкта владних повноважень - Управління праці та соціального захисту
населення Докучаєвської міської ради відповідача щодо відмови виплати щорічних компенсаційних виплат на оздоровлення
за спеціальним законом незаконними та стягнути з відповідача недоплачені кошти
за 2005-2007 роки.

Постановою
Докучаєвського міського суду Донецької області від 14 березня 2008 року
позов прокурора м. Докучаєвська, діючого
в інтересах ОСОБА_1 задоволений частково: визнані неправомірними дії
відповідача щодо відмови виплати позивачеві недотриманої суми щорічної допомоги
на оздоровлення за 2005, 2007 роки та стягнуто з відповідача за рахунок
державного бюджету України на користь позивача недоплачену суми вищезазначеної
допомоги за 2005, 2007 роки в розмірі 3140,0 грн., в решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Позивач під
час апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечував, просив
постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в
судове засідання не прибув, про час, дату і місце апеляційного розгляду
сповіщений своєчасно, в апеляційний скарзі просив розглянути справу у
відсутність представника.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (арк. справи 10), є
інвалідом 3 групи, причина інвалідності, пов'язана з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням
НОМЕР_2, довідкою МСЕК (арк. справи 10-12).

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального
захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата особам, віднесеним до 1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 3 групи, допомоги у розміри
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Дія частини
четвертої статті 48 наведеного Закону протягом 2005, 2007 років була чинною і
підлягає застосуванню.

Колегія суддів
не приймає посилання відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги
позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996
року № 836, оскільки ніякого обмеження стосовно зазначеного у спеціальному
Законі розміру компенсації ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України не застосовував. Постанова № 836 була прийнята відповідно до Програми
діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої постановою Верховної Ради
України від 11 жовтня 1995 року № 373/95-ВР, з метою реалізації конкретного
плану дій на 1996 рік.

Апеляційний
суд у відповідності до ст. 195 КАС України переглядає дану справу у межах
апеляційної скарги, постанову в частині
вирішення решти позовних вимог ніхто із сторін не оскаржував.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при
прийнятті постанови були дотримані норми матеріального права, тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції необхідно
залишити без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову
Докучаєвського міського суду Донецької області від 14 березня 2008р. у справі №
2а-25/08 за позовом прокурора м. Докучаєвська, діючого в інтересах ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2005-2007 роки та стягнення
недоотриманих сум залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: