Справа № 22а-160/07
Суддя: Чічіль В.А.
Дата ухвалення: 2007-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-160 Головуючий
2007 р. Суддя-доповідач - Чічіль В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця 10 дня м.
Полтава

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в
складі:

головуючого - Чічіля В.А.,

суддів - Антонова В.М., Тимчук
Л.А.,

при секретарі - Сулимка С. В.,

з участю
позивача та

представника
позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_1 на постанову Гребінківського районного суду
Полтавської області від 26 січня 2007 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Гребінківського районного центру зайнятості, директора
Гребінківського районного центру зайнятості ОСОБА_2 про відшкодування моральної
та матеріальної шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Чічіля В.А.,

встановила:

Постановою
Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 січня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 до Гребінківського районного центру зайнятості,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої посадовою
особою органу державної влади, - відмовлено.

2

У
апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_1 прохають скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову постанову.

Посилаються
на порушення норм матеріального та процесуального права.

В
запереченнях директор Гребінківського РЦЗ ОСОБА_5 просить залишити без
задоволення вказану скаргу, постанову місцевого суду - без змін.

Перевіривши
матеріали справи, судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Відповідно
до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Згідно
п.4 ст. 23 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю визначається у
розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно
до положення щодо застосування Закону України „Про зайнятість населення",
затвердженого Постановою КМУ від 27 квітня 1998 року № 578, зокрема, п.16, в
якому зазначено, що громадяни, зареєстровані у державній службі зайнятості як
такі, що шукають роботу, і безробітні зобов'язані сприяти своєму
працевлаштуванню, виконувати всі рекомендації центру зайнятості, відвідувати
центр зайнятості у строки, встановлені працівником цієї служби. Пункт 28
зазначеного положення вказує, що працівник державної служби зайнятості
встановлює строки відвідувань центру зайнятості та ознайомлює з ними
зареєстрованого громадянина, який підтверджує це особистим підписом у картці
обліку відвідувань центру зайнятості. Кожне порушення громадянином строків
відвідувань центру зайнятості без поважних причин у період пошуку роботи та
безробіття вважається не сприянням своєму працевлаштуванню і відповідно до п.4
ст. 28 зазначеного Закону є підставою для відкладення на строк до 3-х місяців виплати
йому допомоги по безробіттю.

Статтею 2 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі,
що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Не можуть
бути визнані безробітними, які відмовились від двох пропозицій підходящої
роботи з моменту реєстрації їх у службі зайнятості як осіб, що шукають роботу.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що позивач двічі відмовилась від пропозиції
підходящої роботи продавця та страхового агента, зазначивши, що підходящою для
нею буде робота лише лаборанта.

3

Доказами,
на підставі яких було прийнято рішення про припинення виплати позивачу
допомоги, слугувало нез'явлення ОСОБА_4 до Гребінківського РЦЗ без поважних
причин в строки, встановлені працівником служби зайнятості, та відмова від
пропонованої роботи.

Встановивши
такі обставини по справі та врахувавши відсутність доказів наявності фактів
порушень Закону при проведенні нарахування виплат по соціальній допомозі, суд
першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4

Доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції.

Постанова
суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись
ст. ст. 195, 198 п.1, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця.