Справа № 22-а-10366/08
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Нікішина Ю.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2008 року справа № 22а-10366/08

м. Донецьк, бул.
Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Ястребової Л.В.

суддів Колеснік Г.А., Ляшенко Д.В.

при секретарі Запорожцевій Г.В.

судового засідання

за участю сторін:

позивача - не з»явився

представник відповідача - не з»явився, надійшла заява про
розгляд справи за їх відсутністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради

на постанову Совєтського районного суду міста
Макіївки Донецької області

від 08 серпня 2008 року

по справі № 2-а-62/08 (суддя Нікішина Ю.В.)

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради

про визнання дії протиправними та стягнення
недоотриманої суми щорічної грошової
допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги до 5 травня, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради на постанову Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької
області від 08 серпня 2008 року у справі № 2-а-26/08 - залишити без
задоволення.

Постанову Совєтського
районного суду міста Макіївки Донецької області від 08 серпня 2008 року у
справі № 2-а-62/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради про визнання дії протиправними та стягнення
недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення та одноразової
грошової допомоги до 5 травня - залишити без
змін.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
Ястребова Л.В.

Судді
Колеснік Г.А.

Ляшенко Д.В.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради про визнання дії протиправними та
стягнення недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення та
одноразової грошової допомоги до 5 травня.

Постановою Совєтського
районного суду міста Макіївки Донецької області
від 08 серпня 2008 року у справі № 2-а-62/08 позовна заява задоволена:
визнані дії Управління праці та соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради про відмову у виплаті разової
грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у розмірі п»яти мінімальних
заробітних плат за 2004,2005,2007 роки згідно вимог ст.. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними та стягнуто недоплачену
одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2004,2005,2007 рік - 5 043
гривні 30 коп. Визнані дії Управління праці та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради про відмову ОСОБА_1
у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних
розмірів пенсії за віком за 2007 та 2008 роки згідно вимог ст. 13 Закону
України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
неправомірними та стягнуто недоплачену одноразову грошову допомогу до 5 травня
за 2007 рік- 2008 рік 6 364 гривні 48 коп..

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та постановити нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи було
повідомлено належним чином, від представника відповідача надійшла заява, про
розгляд справи за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 є особою яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має 2 групу інвалідності. Перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради.

Статтею
48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено, що щорічна допомога на
оздоровлення для ліквідаторів аварії на ЧАЕС інвалідам 2 групи в розмірі п»яти
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на неповноту встановлення обставин у справі та застосування норм
права.

Як вважає апелянт, при виплаті одноразової компенсації треба керуватись
розміром допомоги, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України № 562 від
12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення
належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві
шанобливого ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно
до ст.13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується
разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ”.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно
до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується
органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету
за рахунок субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо
реалізації механізму фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення для ліквідаторів аварії на ЧАЕС
інвалідам 2 групи в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону
визначений розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч нормам спеціального закону, зазначеними
постановами встановлені конкретні розміри такої компенсації, зокрема, за 2004 рік у розмірі 21,50 грн., за 2005
рік - у розмірі 120 грн., за 2007 рік у
розмірі - 120,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту 2 Указу
Президента України “Про Єдиний державний реєстр нормативних актів ” від
27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню
норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ” та Закони України про встановлення
розміру мінімальної заробітної плати на
2007 роки, а не вказаної Постанови КМУ.

Конституція - Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому
колегія суддів приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої
інстанції вірно застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і
гарантій, які Держава надає громадянам.

Враховуюче зазначене, колегія суддів погоджує висновок суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача недоотриманих коштів на оздоровлення за
2004, 2005,2007 роки. Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів також вважає неправомірним довід заявника
скарги щодо правомірності застосування у 2007,2008 році розміру таких виплат,
встановлених, Законом України “Про
Державний бюджет України на відповідний рік”, відповідно до якого у 2007,2008
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
здійснюється у таких розмірах, зокрема,
інвалідам II групи - у 2007 році - 360 грн., у 2008 році - 400
гривень, оскільки положення зазначеної норми
Закону - визнані неконституційним рішеннями
Конституційного Суду України № 6 рп
/2007/ від 09.07.2007 року, № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії
чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач
не довів правомірність дій щодо
нарахування позивачу щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2007,2008 рік -
у розмірах, встановлених Законами України “Про Державний бюджет України” на
відповідні роки, а не в розмірах, встановлених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств, установ і
організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної
адміністрації, виконавчого комітету міської Ради або до районного (міського)
суду. Оскільки орган праці та соціального захисту населення порушив право
позивача на отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ст.13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, та суд першої
інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи рішення Конституційного суду, наведене вище, а
також приймаючи до уваги вимоги Конституції
України щодо верховенства права і заборони щодо звуження іншими законами змісту
вже встановлених законом прав, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що в даному випадку має виконуватись Закон, який
встановив конкретне право, і таке право не може бути обмежене іншим законом, в
тому числі і законом „Про державний бюджет".

Таким
чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо права
позивача на отримання відповідно до ч. 5 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
разової грошової допомоги у 2007 та 2008 році.

На підставі викладеного керуючись
ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради на постанову Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької
області від 08 серпня 2008 року у справі № 2-а-26/08 - залишити без
задоволення.

Постанову Совєтського
районного суду міста Макіївки Донецької області від 08 серпня 2008 року у
справі № 2-а-62/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради про визнання дії протиправними та стягнення
недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення та одноразової
грошової допомоги до 5 травня - залишити без
змін.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
Ястребова Л.В.

Судді
Колеснік Г.А.

Ляшенко Д.В.