Справа № 22-а-5057/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуюча у I інстанції: Судова-Хомюк Н.М. Справа № 22-а-5057/08
суд Львівської області ряд. стат. звіту № 48
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької
районної адміністрації Львівської міської ради на постанову господарського суду
Львівської області від 05 листопада 2007 року у справі № 27/189а за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської
міської ради про визнання протиправним
та скасування розпорядження , -

в с т а н о в и л а :

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати
розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі -
Галицька райадміністрація) від 11.06.2007 року № 438 “Про припинення
неправомірної діяльності та демонтаж автотрейлерів за адресою вул. Свєнціцького
- вул. Франка”.

Постановою господарського суду Львівської області від 05
листопада 2007 року у справі № 27/189а вказаний позов було задоволено, визнано
протиправним і скасовано розпорядження Галицької райадміністрації № 438 від
11.06.2007 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач Галицька
райадміністрація просить зазначену постанову скасувати та прийняти нове судове
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що позивач без дозвільних документів на встановлення
малих архітектурних форм поблизу консульства Республіки Польща встановив автотрейлер,
де займався підприємницькою діяльністю. Відповідно до п. 6.4 Порядку розміщення
малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові
та надання дозволів на їх розміщення та відкриття об'єктів дрібно-роздрібної
торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування, затвердженого
ухвалою Львівської міської ради № 121 від 14.11.2002 року, такий об'єкт
вважається самовільно встановленим та підлягає демонтажу відповідно до діючих
Правил благоустрою та утримання територій м. Львова. Тому Галицькою
райадміністрацією відповідно до делегованих їй повноважень було правомірно
прийняте оспорюване розпорядження.

Позивач ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду вимоги
апеляційної скарги заперечив, просить залишити її без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник апелянта в судове засідання на виклик
апеляційного суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи у його
відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що твердження відповідача про те, що автотрейлер або
причіп, які є невід'ємною частиною транспортного засобу, слід розглядати як
малу архітектурну форму, встановлення якої слід узгоджувати з отриманням
відповідних дозволів, є помилковим.

Виходячи з положень п. 10 ст. 10 Закону України “Про
благоустрій населених пунктів” до повноважень міської ради відноситься, серед
інших, надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель
і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого
призначення, суд прийшов до висновку про те, що ради дають дозволи на
розміщення будівель та споруд, а не транспортних засобів.

Покликання відповідача на Порядок розміщення малих
архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові,
надання дозволів на розміщення та відкриття об'єктів дрібно-роздрібної
торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування, затверджений
ухвалою Львівської міської ради № 121 від 14.11.2002 року та діючий на момент
виникнення спірних правовідносин, судом визнано безпідставним з огляду на те,
що він містить перелік споруд, конструкцій, павільйонів тощо, які відносяться
до малих архітектурних форм, серед яких автотрейлер не значиться.

У оспорюваному розпорядження зазначається про припинення
неправомірної діяльності кола осіб, серед яких зазначено позивача, однак
постановою Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2007 року у
притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП
України було відмовлено за відсутністю події і складу адміністративного
правопорушення.

З урахуванням обов'язку суб'єкта владних повноважень
доказувати правомірність своїх рішень у випадку заперечення проти позову, суд
прийшов до висновку про підставність позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

З наявної у матеріалах справи копії оспорюваного
розпорядження Галицької райадміністрації № 438 від 11.06.2007 року (а.с. 11)
вбачається, що ним підприємців, які надають послуги із заповнення візових
анкет, реєстрації віз, копіювання та фотографування у автотрейлерах на вул.
Свенціцького-вул. І.Франка без дозволів на встановлення малих архітектурних
форм для здійснення підприємницької діяльності було зобов'язано припинити
надання таких послуг та демонтувати свої автотрейлери.

Як вбачається із п. 2.1.1 Порядку розміщення малих
архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові,
надання дозволів на розміщення та відкриття об'єктів дрібно-роздрібної
торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування, затверджений
ухвалою Львівської міської ради № 121 від 14.11.2002 року, діючого на момент
виникнення спірних правовідносин, малою архітектурною формою для здійснення
підприємницької діяльності слід вважати невелику споруду, яка виконується із
збірно-розбірних полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без
влаштування фундаментів, може бути демонтована підйомними засобами по частинах
і цілим об'єктом.

Пунктом 2.1.2 цього ж порядку визначено, що пересувною
малою архітектурною формою є споруда, яка не має закритого приміщення для
тимчасового перебування людей.

Разом із тим, відповідно до положень ст. 1 Закону України
“Про автомобільний транспорт” та п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року з наступними
змінами і доповненнями, причіп відноситься до транспортного засобу.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 71 КАС України у
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те, що автотрейлер, як різновид
автомобільного причіпу, не може розглядатися, як мала архітектурна форма, а
тому у Галицької райадміністрації не було належних правових підстав для
прийняття оспорюваного позивачем розпорядження.

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при
вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,
а отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову господарського
суду Львівської області від 05 листопада 2007 року у справі № 27/189а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій