Справа № 22-а-4087/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Горбенко К.П.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
«29» травня 2008 року справа № 22а-4087/08
Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Старосуда М.І.
суддів Бадахової Т.П., Ханової Р.Ф.
судового
засідання Чуріковій Я.О.
позивача - ОСОБА_1
представник від відповідача - Потіпа Д.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської районної ради м. Макіївки Донецької області
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду
по справі № 2а-1964/08
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до відповідача Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної ради м. Макіївки Донецької області
про відшкодування недорахованої суми
одноразової компенсації інваліду ІІ групи
ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та
соціального захисту населення Кіровської районної ради м. Макіївки Донецької
області про відшкодування недорахованої суми одноразової компенсації інваліду
ІІ групи згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.02.2007р. у справі № 2а-1964/08
позовна заява задоволена.
Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви
відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої
інстанції норм матеріального права.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” Дослідивши матеріали
справи, колегія суддів встановила.

Позивач - учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з
01.08.2006 року визнаний інвалідом ІІ групи ( до 01.08.2006р. була ІІІ група
інвалідності) , підтверджується довідкою НОМЕР_1.

Перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської районної ради м. Макіївки Донецької області як особа, яка є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Відповідно листа Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської районної ради м. Макіївки Донецької області №Ч-85 від 15.11.2007
року позивачеві було відмовлено у виплаті недоотриманої ним компенсації при
встановленні ІІ групи інвалідності замість раніше встановленої ІІІ групи
інвалідності.

Статтею 48 зазначеного Закону передбачена одноразова компенсація, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат, при цьому розмір
мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Фактично відповідачем виплачена одноразова компенсація в лютому 2007 року в
сумі 94 грн. 80 коп.

Між сторонами немає розбіжностей
щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на порушення норм матеріального права.

Як вважає заявник скарги, при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення
треба керуватись розміром такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога
на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за місцем
проживання громадянина.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою
затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок
субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь,
відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих
держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання
праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету
за рахунок субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо
реалізації механізму фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту
населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена
одноразова компенсація, зокрема, інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних
плат.

Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону
визначений розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені
конкретні розміри такої компенсації, зокрема, для інвалідів ІІ групи - 284 грн.
40 коп.

Відповідно до ст. 8 Конституції
України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту 2 Указу Президента
України “Про Єдиний державний реєстр нормативних актів” від 27.06.1996 року
стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та Закони
України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 роки, а не вказаної Постанови КМУ.

Конституція - Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому
колегія суддів приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої
інстанції вірно застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і
гарантій, які Держава надає громадянам.

Таким чином, дії відповідача в частині виплати позивачу одноразової
компенсації в сумі 94 грн. 80 коп. суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

На підставі викладеного керуючись Конституцією України, Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160,
ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206,
ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Кіровської районної ради м. Макіївки Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.02.2008
року у справі № 2а-1964/08 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12.02.2008 року у справі № 2а-1964/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської
районної ради м. Макіївки Донецької області про відшкодування недорахованої
суми одноразової компенсації інваліду ІІ групи згідно ст. 48 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” - залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді