Справа № 2-а-11483/08
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Капустинського М.М. ,

при
секретарі - Метельській С.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області

про
стягнення 14011,38 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що в період з 01.01.2007 по 31.12.2007 року їй не було
проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст. ст. 37, 39, 51 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, з 02.09.1996 року по 30.04.1998 року -ст. 39 Закону
як працюючій, що призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті до пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач
визначила в розмірі 10821, 00 грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37)
-в розмірі 2038, 80 грн., заборгованість по додатковій пенсії за шкоду,
заподіяну здоров"ю, (ст. 51) -1151, 58 грн., заборгованість подоплаті до заробітної плати
(ст. 39) -630, 00 грн., разом - 14011, 38 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідну доплату,
допомогу, додаткову пенсію у розмірах, передбачених Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші,
значно більші, їх розміри, кратні мінімальній
заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з"явилася. Просила
справу розглядати без її участі.

Представники відповідачів у судове засідання не
з"явилися тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно і у
передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Письмові
заперечення на позовну заяву не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок аварії на
ЧАЕС (категорія 3) і в спірний період часу проживала і працювала у м. Овруч
Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного
відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться
доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні
заробітні плати щомісяця.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться доплата у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісяця.

Згідно ст. 51 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, особам,
які віднесені до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров"ю, призначається у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Проте вказані допомога, доплата, додаткова пенсія
виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №
836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомог, доплат, додаткових пенсій в твердих
сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки
дію абзацу третього частини першої статті 37 та частини 2 статті 39 зупинено на
2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати згідно із
Законом N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено
згідно із Законом N 489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року
їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від
09.07.2007.

Заборгованість по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону
підлягає задоволенню за період з липня по грудень 2007 року включно.

Заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч. 2 ст. 233, ст. 238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в
даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст. 2 Закону України „Про
оплату праці” є складовою структури
заробітної плати, тобто за періоди з вересня 1996 року по квітень 1998 року
включно як працюючій, з липня по грудень 2007 року як непрацюючій.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав встановлюється річний строк. Позов
пред”явлено у червні 2008 року, тому заборгованість по додатковій пенсії,
передбаченій ст. 51 Закону, підлягає стягненню за період з червня по грудень
2007 року включно.

З врахуванням викладеного вище, розмірів мінімальної
заробітної плати і пенсії за віком в Україні в спірний період часу розмір
заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст. 37 Закону
становить 1067, 40 грн., по ст. 39 Закону -6135, 00 грн., по ст. 51 -618, 90
грн., а всього -7821, 30 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього. У
задоволенні позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користьОСОБА_1 1067, 40 грн. допомоги у зв”язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва (ст. 37), 6135, 00 грн. доплати (ст. 39), 618, 90 грн. додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю (ст. 51), всього -7821, 30 грн.

У задоволенні позовних вимог до Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі Житомирської області відмовити за їх
безпідставністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: М.М.
Капустинський