Справа № 22-а-5236/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Філь О.Є.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем
України

29 травня 2008 року Справа
№ 22-а-5236/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А.,

суддів: Сіваченка І.В.,

Дяченко С.П.,

при секретареві Скопинській А.О.

розглянула апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
від 31 березня 2008р. у справі № 2-а-22/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення, і

В С Т А Н О В И ЛА :

Постановою
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2008р.
задоволений частково позов ОСОБА_1,
стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України на
користь позивача суму допомоги на оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки у
розмірі 3914,5 грн., в частині стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення
за 2006 рік відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Сторони в
судове засідання не прибули, про час, дату і місце апеляційного розгляду
сповіщені своєчасно.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач є інвалідом 3 групи, віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право
на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати.
Відповідач незаконно, за виключенням 2006р., виплачував допомогу в менших
розмірах ніж це передбачено законом.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (арк. справи 2), є
інвалідом 3 групи, причина інвалідності, пов'язана з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального
захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата особам, віднесеним до 1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 3 групи, допомоги у розміри
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Дія частини
четвертої статті 48 наведеного Закону протягом 2004, 2005, 2007 років була
чинною і підлягає застосуванню.

Колегія суддів
не приймає посилання відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги
позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996
року № 836 та постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562, оскільки ніякого обмеження стосовно зазначеного у спеціальному Законі
розміру компенсації ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України не
застосовував. Постанова № 836 була прийнята відповідно до Програми діяльності
Кабінету Міністрів України, схваленої постановою Верховної Ради України від 11
жовтня 1995 року № 373/95-ВР, з метою реалізації конкретного плану дій на 1996
рік.

Судом справа
переглядалася в межах, заявленої апеляційної скарги.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при
прийнятті постанови були дотримані норми матеріального права, тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції необхідно
залишити без змін. .

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні
апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області відмовити.

Постанову
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2008р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області про стягнення недоотриманої
допомоги на оздоровлення залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: