Справа № 22а-2878/08
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД_____
1-й інстанції Коцоконь Ю.П.
Справа № 22а-2878/08
міський суд
Ряд. стат.звіту №31
Справа
№2а-678/07
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого:
Улицького В.З.

суддів:
Багрія В.М., Обрізко І.М.

секретаря:
Неміш О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Рівненського обласного військового комісаріату на
постанову Рівненського міського суду від 19.09.2007 року у справі за позовом
військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до
Рівненського обласного військового комісаріату про визнання дій незаконними та
стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно, -

встановила:

У квітні 2007 року військовий прокурор
Рівненського гарнізону звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Рівненського
обласного військового комісаріату про визнання дій незаконними та стягнення
грошової компенсації за неотримане речове майно.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим,
що наказом №118 від 30.10.2006 року молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з
військової служби в запас за п. 85 пп. «г» (у зв'язку із скороченням штату)

Згідно довідки начальника АГВ Рівненського
ОВК №21 ОСОБА_1 не виплачено компенсацію за неотримане речове майно у сумі
4654,73 грн.

Позивач неодноразово звертався до
командування Рівненського ОВК щодо виплати заборгованості за неотримане речове
майно, проте така виплачена не була.

Постановою Рівненського міського суду від 19.09.2007 року позов
задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Рівненського обласного військового
комісаріату по невиплаті ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно.
Стягнуто з Рівненського обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_1
4654,73 грн. грошової компенсації за неотримане речове майно.

Постанову суду оскаржив Рівненський обласний
військовий комісаріат. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою
з порушенням чинного законодавства, з неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали
справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Рівненського обласного
військового комісаріату слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги районний суд
виходив з того, що ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за
бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Покликання
сторони відповідача на призупинення цієї норми Законом України «Про деякі міри
по економії бюджетних коштів», який набрав чинності з 11.03.00 року є
безпідставні, оскільки норма встановлює обмеження щодо військовослужбовців, а
не військовозобов'язаних яким є позивач. Підтвердженням цього є вимоги
викладені в п. 18 Положення «Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
речовим майном у мирний час», затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України № 1135 від 22 липня 1998 року. Щодо стягнення середнього розміру
грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні по день
фактичного розрахунку не є аргументовані позивачем, оскільки Законом така
виплата не передбачена, а норми трудового законодавства не поширюються щодо
проходження публічної служби.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, однак
помилково застосував правову норму, яка втратила чинність та невірно зробив
підрахунок сум, які підлягають стягненню в користь позивача.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_1 наказом №118 від 30.10.2006 року молодшого сержанта
ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за п. 85 пп. «г» (у зв'язку із
скороченням штату). Згідно довідки начальника АГВ Рівненського ОВК №21 ОСОБА_1
не виплачено компенсацію за неотримане речове майно у сумі 4654,73 грн.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», яка діяла станом до
внесення змін від 04 квітня 2006 року Законом України №3591-ІУ, держава
гарантує забезпечення військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у
розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.
Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них. Порядок і розміри грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і
продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням
коефіцієнта індексації грошових доходів.

Згідно
пункту 27 Положення «Про порядок речового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року за №1444,
військовослужбовці звільнені у запас або відставку з правом носіння військової
форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під
час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення.

Покликання
сторони відповідача на те, що Законом України «Про деякі міри по економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000 року, який набрав чинності 11.03. цього ж
року, була призупинена дія ст. 9 ч. 2 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців і членів їх сімей», а тому позов повинен бути
задоволений лише в частині компенсації за речове майно не отримане позивачем до
11.03.2000 року спростовується аналізом вище наведеного та ст.4 Закону України
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», яка
діяла на час прийняття рішення судом першої інстанції, ст.9 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову службу», згідно якого вказане обмеження
стосується військовослужбовців, а не військовозобов'язаних тобто осіб, які
перебувають в запасі.

Крім цього, виходячи з внесених змін Законом України від
04 квітня 2006 року за № 3591-ІУ, стаття 9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», станом на час
звільнення позивача зі служби, була викладена в іншій редакції, а зміни до
Законом України «Про деякі міри по економії бюджетних коштів» від 17.02.2000
року внесені не були.

З вищенаведеного випливає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими, а постанова суду першої
інстанції законною.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Рівненського обласного військового комісаріату
залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду від 19.09.2007
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом одного місяця може бути
подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
В. Багрій

І. Обрізко