Справа № 22а-7616/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-7616/08 (11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 48
Дмитрюк О.В.(справа № 2а-91/2008)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.

при
секретарі - Пономаренко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації
Запорізької міської ради

на постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту
населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради
про стягнення суми недоотриманої щорічної
разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2008 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької
міської ради , в якому просив суд стягнути з
відповідача по справі на його користь суму недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2007 рік у розмірі
2345,00 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1. вказує на те, що він має
статус учасника бойових дій і користується всіма правами та пільгами,
передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а тому, відповідно
до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», йому щорічно до 05 травня повинна виплачуватись одноразова грошова
допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Фактично за 2007 рік
призначена грошова допомога, всупереч вимогам Конституції України, Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проводилася не в повному обсязі, у зв'язку з
чим і утворилася заборгованість, яку він просить стягнути з відповідача.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 20 червня 2008 року
адміністративний позов ОСОБА_1. було задоволено. Дії Управління праці та
соціального захисту населення Шевченківської
районної адміністрації Запорізької міської ради щодо недоплати ОСОБА_1. разової
щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій, були визнанні незаконними. З відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1.
недоотриману суму разової щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій, яка
виплачується до 5-го травня за 2007 рік, у розмірі 2345,00 грн.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції , як таку,
що винесена з порушенням норм матеріального права і прийняти нову постанову.
Посилається на те, що Міністерство фінансів України та Державне казначейство
забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів МПтСП для виплати допомоги,
передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», у розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України та встановлених
Законом України Про Державний бюджет на відповідний рік, тому при виплаті такої
допомоги слід керуватися саме Законом України «Про Державний бюджет на 2007
рік». Крім того, вказував на те, що Рішення Конституційного Суду України, яким
було визнано неконституційними ті статті Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», якими було зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», було
прийнято 09 липня 2007 року, тому, вказані статті Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втрачають чинність з дня
прийняття рішення Конституційного Суду, а саме 09 липня 2007 року. Оскільки
разова щорічна допомога до 05 травня за 2007 рік була сплачена позивачу ще до
прийняття Рішення Конституційного Суду, то дія цього рішення на даний випадок
не розповсюджується.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1. має
статус учасника бойових дій, що підтверджується наявною в матеріалах справи
копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 02 березня 2004 року (а.с.5) і тому
користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII.

В позовній заяві
позивач вказує на те, що у 2007 року йому було сплачено 280,00 грн. щорічної
одноразової грошової допомоги до 5-го травня за 2007 рік, як учаснику бойових
дій.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1., суд першої інстанції вірно посилався на рішення Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року, яким визнано, що не відповідає Конституції
України таке положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, тому суд вірно прийшов до
висновку, що відповідач неправомірно здійснив виплату щорічної грошової
допомоги за 2007 рік лише у розмірі 280,00 грн. відповідно до Закону України
«Про державний бюджет України за 2007 рік», яким передбачено обмеження виплати
вказаної допомоги.

На підставі вищезазначеного
рішення Конституційного суд України розміри виплат, встановлені Законом України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
втратили чинність.

Крім того, в рішенні
Конституційного суду України від 09 липня 2007 року зазначено, що воно має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними. Тобто, ці висновки є
загальнообов'язковими для всіх судів України.

На час прийняття судом
першої інстанції судового рішення ці висновки діяли у часі, тому колегія суддів
вважає, що судом вони були застосовані правильно.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги, є
безпідставними і спростовуються вищенаведеним.

До
того ж, посилання апелянта на те, що висновки Рішення Конституційного Суду
України не розповсюджуються на даний випадок, оскільки допомога була виплачена
позивачу ще до його прийняття, спростовуються ч.4 ст. 17-1 Закону №3551-ХІІ
, відповідно до якої особи, які не
отримали разову грошову допомогу до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому здійснювалась виплата допомоги.

Проте, суд першої інстанції
невірно визначив розмір разової щорічної допомоги до 5-го травня, який
необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно
із ч. 1 ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а
у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 62 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік» затверджений на 2007 рік прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1
квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, установлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за
віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 1
квітня та з 1 жовтня
2007 року застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які
втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї
статті, збільшений на 1 відсоток.

За таких обставин,
розрахунок розміру разової грошової допомоги, передбаченої ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», слід
проводити наступним чином:

406 грн. + 1% = 406 грн. +
4,06 грн. = 410,06 грн.

410,06 грн. х 5 = 2050, 30
грн. - розмір разової грошової допомоги за 2007 рік.

Розмір недоотриманої
позивачем разової грошової допомоги, яку слід стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1., враховуючи сплачену йому суму, становить: 2050,30 грн. - 280 грн. = 1770,30 грн.

За таких обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду змінити в частині
стягнення з відповідача на користь позивача
несплаченої суми разової щорічної
грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2007 рік.

Керуючись п.2
ч.1 ст.198, ст. 201 КАС
України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації
Запорізької міської ради
- задовольнити частково.

Постанову
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2008 року в частині стягнення з
Управління праці та соціального захисту
населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради
на користь ОСОБА_1 суми разової щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових
дій, за 2007 рік - змінити,
стягнувши з Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської
ради на користь ОСОБА_1 несплачену суму разової щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2007 рік
у розмірі 1770 (одна тисяча сімсот сімдесят) грн.. 30 коп.

В іншій частині постанову- залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови
складено 03 листопада 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.А.Стежко

А.В.Суховаров