Справа № 22-а-5037/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Граб Л.С. Справа № 22-а-5037/08
міськрайонний суд ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20
листопада 2007 року у справі № 2-а-949/07 за його позовом до головного
управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної
державної адміністрації про зобов'язання видати дозвіл, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати головне управління праці та соціального захисту
населення Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - ГУ ПСЗН
Хмельницької ОДА) видати дозвіл для перереєстрації на його ім'я автомобіля
Фольксваген, 1999 р.в., номер кузова НОМЕР_1, отриманого у якості гуманітарної
допомоги для забезпечення інваліда ОСОБА_2

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 листопада 2007 року у справі № 2-а-949/07 у задоволенні
вказаного позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену
постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити
його позовні вимоги. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ОСОБА_2,
що була членом його сім'ї, отримала вказаний автомобіль у якості гуманітарної
допомоги у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 999
від 08.09.1997 року «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями».
Відповідно до положень п. 37 вказаної постанови після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім'ї, знімається з обліку у органах соціального захисту та
перереєстровується на ім'я одного із членів сім'ї інваліда з дозволу органу
соціального захисту населення. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. На час її смерті
п.41 вказаного Порядку дійсно передбачав, що після смерті інваліда автомобіль,
отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або
видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Однак відповідно
до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Тому вважає, що п. 41 зазначеного Порядку погіршив
становище інваліда та членів його сім'ї і застосуванню у даному випадку не
підлягає.

Апелянт ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду підтримав
вимоги, викладені у апеляційній скарзі, просить скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити його позовні вимоги.

Представник ГУ ПСЗН Хмельницької ОДА на виклик суду не
з'явився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4
ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що рішенням ГУ ПСЗН Хмельницької ОДА від
03.04.2006 року № 640 було забезпечено
інваліда ОСОБА_2 автомобілем Фольксваген, 1999 р.в., номер кузова НОМЕР_1
безкоштовно, у якості гуманітарної допомоги, з правом передачі керування
позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Оскільки постановою Кабінету
Міністрів України № 999 від 08.09.1997 року із змінами від 19.07.2006 року, у
редакції, що діяла на час смерті ОСОБА_2, було передбачено повернення
(вилучення) після смерті інваліда автомобіля, отриманого у якості гуманітарної
допомоги, суд прийшов до висновку про правомірність відмови ГУ ПСЗН
Хмельницької ОДА ОСОБА_1 у передачі позивачу ОСОБА_1 вказаного автомобіля.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що інвалід війни ІІ групи ОСОБА_2
була безоплатно забезпечена автомобілем Фольксваген, 1999 р.в., номер кузова
НОМЕР_1, отриманого у якості гуманітарної допомоги, рішенням ГУ ПСЗН
Хмельницької ОДА від 03.04.2006 року № 640 відповідно до п. 42 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 999 від 08.09.1997 року із наступними змінами та
доповненнями, з правом передачі керування позивачу ОСОБА_1, як члену
сім'ї.

Крім того, у ході судового розгляду встановлено те, що
інвалід ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що є незаперечним фактом.

Станом на день смерті ОСОБА_2 питання забезпечення
інвалідів регулювалися положеннями постанови Кабінету Міністрів України від
19.07.2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями».

Пунктом 41 вказаного Порядку передбачено, що після смерті
інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається
(вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству,
що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку
черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Оскільки спірні правовідносини виникли після смерті
інваліда ОСОБА_2 і на цей час питання забезпечення інвалідів автомобілями
врегульовувалися положеннями постанови
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 «Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями», то колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача.

Крім того, колегія суддів констатує, що з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 була безоплатно забезпечена автомобілем, отриманим у
якості гуманітарної допомоги. При цьому вона була уповноважена лише надати
позивачу ОСОБА_1 право керування цим транспортним засобом.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до
переконання, що повернення (вилучення) після смерті ОСОБА_2 автомобіля,
безоплатно переданого їй органом соціального захисту через незадовільний стан
здоров'я, як інваліду війни ІІ групи, жодним чином не порушує прав чи законних
інтересів позивача ОСОБА_1

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
при вирішенні даного публічно-правового
спору вірно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Вимоги апелянта не спростовують
висновків суду, а отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2007 року у справі №
2-а-949/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій