Справа № 22-а-8009/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Арабей Т.Г.
Головуючий у І інстанції - Кулик Т.Г.
апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2008 року справа
№ 22-а-8009/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

Головуючого

Арабей Т.Г.

суддів при секретарі за участю:
представника відповідача

Геращенко І.В., Нікуліна О.А. Літвіновій Л.О. Старченко Л.В.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального
захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської
міської ради

на постанову
від

Червоногвардійського районного суду Донецької області 02 червня 2008 року

по справі

№ 2-а-42/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради

про

зобов'язання сплатити недоотриману разову грошову
допомогу за 2004-2006 роки,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Червоногвардійського
районного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації
Макіївської міської ради про зобов'язання сплатити недоотриману разову грошову
допомогу до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, як члену
сім'ї померлого ветерана війни за період з 2004 року по 2006 роки у сумі
3557,25 грн.

Постановою Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької області від 02 червня 2008р. позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.
Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради на користь
позивача - 1665 грн. за 2006 рік. Врешті позовних вимог відмовлено.

Відповідачем
подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить скасувати постанову суду
першої інстанції.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми
ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», а питання щодо розміру разової грошової допомоги вирішується
відповідно до Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік

Представник
апелянта у судовому засіданні підтримала
доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач до
судового засідання не з'явилася, письмово просила розглянути справу за її
відсутність.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач з 26.12.2005 року має право на пільги
встановлені законодавством України для дружини померлого ветерана війни і
відповідач сплатив їй одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2006 році-130
грн.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення
повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач з 26.12.2005р. має статус дружини
померлого ветерана війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с.5).

Правовий
статус дружин (чоловіків) померлих ветеранів війни, визначає Закон України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-12. Розділом ІІІ цього Закону визначені пільги членів сімей
загиблих ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, ст. 15 якого передбачає пільги дружинам (чоловікам)
померлих ветеранів війни.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 зазначеного Закону
встановлено, що щорічно до 5 травня дружинам (чоловікам) померлих ветеранів
війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком.

Фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці
та соціального захисту населення.

Відповідно
до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно
до принципу верховенства права та законності-суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.
Крім того, як роз'яснено постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від
01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя»,- судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента, Постанови Верховної
ради України, Постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України), підлягають
оцінці на відповідно як Конституції України так і закону.

Фактично позивач отримала від управління праці та
соціального захисту населення Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської ради у 2006 р.-130 грн. при цьому відповідач
керувався положеннями ст. 30 Закону України “Про державний бюджет України на
2006 рік” .

Так, колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що позивач набула статусу згідно із ст. 10 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на 2006
рік, оскільки вказані пільги має тільки з 26 грудня 2005 року, а тому їй не виплачувалась щорічна одноразова
допомогу в 2004, 2005 роках.

Проте, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку,
задовольняючи позовні вимоги за 2006 рік, оскільки ст. 30 Закону України “Про
державний бюджет України на 2006 рік” до теперішнього часу не визнана неконституційною
Конституційним Судом України. За таких обставин твердження суду першої
інстанції про невідповідність Конституції України є передчасними, бо це є
прерогативою саме Конституційного Суду України. Тому не можна стверджувати, що
дії відповідача в цій частини були протиправними.

За відсутності визнання таких
законів про бюджет неконституційними у суду першої інстанції не було правових
підстав визнавати дії відповідача протиправними, бо відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Визнання
закону неконституційним відповідно до п. 5
ч. 2 ст. 245 КАС України може бути підставою для
перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що судом
першої інстанції правильна правова
оцінка спірним правовідносинам надана частково, а постанова прийнята з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ч. 3 ст. 24, ст.ст. 160, 167, 184 ч.1, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1
202, ст.ст. 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської
районної адміністрації Макіївської міської ради - задовольнити частково.

Скасувати
постанову Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 02 червня 2008
року у справі за № 2а-42/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації
Макіївської міської ради про зобов'язання сплатити недоотриману разову грошову
допомогу до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, як дружині
померлого ветерана війни за період з 2004 року по 2007 роки у сумі 3557,25 грн.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради про
зобов'язання сплатити недоотриману разову грошову допомогу до 5 травня у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, як дружині померлого ветерана війни
за період з 2004 року по 2007 роки у сумі 3557,25 грн. відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий:
Т.Г.
Арабей

Судді І.В.
Геращенко

О.А.
Нікулін