Справа № 22-а-8579/08
Суддя: Усенко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-8579/08 Головуючий у І інстанції: Луговець О.А.
Суддя-доповідач: Усенко В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

«28» жовтня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Усенка В.Г,

суддів Бєлової Л.В.
та Романчук О.М.,

при секретарі Літоміній
Н.В.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги управління праці та соціального захисту населення Борзнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області на постанову Борзнянського
районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Управління праці та
соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області, Міністерства оборони України, Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» про стягнення одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, та страхової суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської
області від 08 листопада 2007 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено
частково: стягнуто з управління праці та соціального захисту
населення Борзнянської районної державної адміністрації на користь
позивача 10380,60грн. одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також стягнуто на користь держави
судовий збір в сумі 103,81грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Державного казначейства України відмовлено (а.с.166).

В апеляційній скарзі управління праці та соціального
захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області (далі - «УПСЗН Борзнянської районної державної адміністрації») просить
скасувати оскаржувану постанову (а.с.175-177).

Апеляційний розгляд справи здійснюється за відсутності
представника позивача та відповідачів - Державного казначейства України,
Міністерства оборони України та Національної акціонерної страхової компанії
«Оранта», які належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, які з'явились в
судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний адміністративний суд
дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як свідчать
матеріали справи, ОСОБА_1 в період з 06 травня 1987 року по 21 липня 1987 року
приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомні
електростанції. За висновком військово-лікарської комісії від 24.09.2004р.
захворювання ОСОБА_1 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

17 листопада 2004 року позивачу безстроково
встановлено 2-гу групу інвалідності. Згідно з
записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з 01.12.2004р. не працює.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями
ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами 2-ої групи, виплачується
одноразова компенсація в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, яка склалася
на момент встановлення інвалідності.

Згідно
з ст.89 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» розмір
мінімальної заробітної плати в листопаді місяці 2004 року складав 237 грн.

Тому,
виходячи з загального принципу пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню правові
норми законів України, а не постанови Кабінету Міністрів України №836 від
26.07.1996р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», й розмір одноразової компенсації ОСОБА_1
повинен становити 10665грн. (45 х 237 грн.).

ОСОБА_1
є непрацюючим пенсіонером, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що належним відповідачем по справі є управлінням праці та
соціального захисту населення Борзнянської райдержадміністрації, так як саме
воно є розпорядником бюджетних коштів, що виділяються з Державного бюджету на
програми соціального захисту населення від Чорнобильської катастрофи в
Борзнянському районі.

Як
свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, управлінням праці та
соціального захисту населення Борзнянської райдержадміністрації ОСОБА_1 в
серпні 2005 року було здійснено виплату 284,4грн. в рахунок виплати
одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який
став інвалідом 2-ої групи, то його обґрунтовано задоволено на суму 10380,60
грн. (10665 грн. -284,40 грн.).

З огляду на викладене, оскільки судове рішення є
законним та обґрунтованим, то воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області
залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської
області від 08 листопада 2007 року, - без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу
може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно
до ст..160 цього Кодексу - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий-суддя: Усенко
В.Г.,

судді: Бєлова
Л.В.,

Романчук О.М.