Справа № 22-а-5540/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Черткова Л.О.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10
червня 2008 року справа № 22а-5540/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Старосуда М.І.

суддів Бадахової Т.П. Ханової Р.Ф.

при секретарі

судового
засідання Чуріковій Я.О.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представник від відповідача - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Докучаєвського міського суду
Донецької області

від 14.04.2008 року

по справі № 2а-35/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області

про визнання неправомірною відмову
відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги за 2004-2007 роки та
стягнення недоотриманих сум , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Докучаєвського
міського суду Донецької області з позовною заявою до Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області про
визнання неправомірною відмову відповідача у виплаті одноразової
грошової допомоги за 2004-2007 роки та стягнення недоотриманих сум, згідно ч.5 ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Постановою
Докучаєвського міського суду Донецької області від 14.04.2008 року у справі №
2а-35/07 позовна заява задоволена частково: визнані неправомірними дії та
стягнені кошти за 2007 рік, в задоволені іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Позивачем
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм матеріального
права.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 - інвалід ІІІ групи - учасник ліквідації
аварії на ЧАЕС, має статус інваліда війни, у зв'язку з чим та відповідно до
вимог ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9
травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 7 мінімальних пенсій за
віком.

Фактично
позивач отримав від відповідача у 2004 році -130 грн., у 2005році - 270 грн., у
2006 році - 270 грн., у 2007 році - 300 грн., при цьому відповідач керувався
положеннями ст. 44 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік” ,
ст. 34 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, ст.30 Закону
України “Про державний бюджет України на 2006 рік”, ст. 29, 33 Закону України “Про державний бюджет України
на 2007 рік”.

Між
сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої
інстанції, в апеляційній скарзі відповідач
посилається на невірне застосування норм матеріального права,
оскільки при виплаті зазначених сум він
діяв в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Відповідно
до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень
з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень
суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних
умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого
ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”.

Відповідно до
ч. 5 ст. 13
цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам ІІІ групи виплачується разова грошова
допомога у розмірі сьоми мінімальних пенсій за віком.

Абзацем
1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та
місцевих бюджетів.

Згідно
абз. 1 ст. 171 щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким
чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних повноважень, на
якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню виплат,
передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Не
приймається до уваги довід відповідача стосовно правомірності застосування у
2004 році розміру таких виплат, встановленому ст. 44 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2004 рік”, якою встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195
гривень, інвалідам війни 2 групи - 160 гривень, інвалідам війни ІІІ групи -
130 гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень, особам, які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195 гривень, членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних
за життя інвалідами, - 65 гривень, оскільки положення ст. 44 визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням
Конституційного суду від 01.12.2004 року № 20рп/2004.

Колегія суддів вважає, також, неправомірним довід
відповідача щодо правомірності застосування у 2007 році розміру таких виплат,
встановленому п. 13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007
рік”, відповідно до якого у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I
групи - 450
гривень, інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III групи - 300
гривень; учасникам
бойових дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційним рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Стосовно
виплати щорічної разової допомоги у 2005, 2006 роках колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги, що згідно
ст. 34 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” , ст.30 Закону
України “Про державний бюджет України на 2006 рік”, виплата щорічної разової
допомоги інвалідам ІІІ групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється у
розмірі в 2005 р., 2006 р. - 270 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є конституційними). За таких обставин, колегія
суддів вважає, що згідно до норм Законів України на
відповідний рік, відповідачем правомірно було виплачено позивачеві
щорічну разову допомогу в: 2005 р., 2006 р. - 270 грн.

Відповідно
до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім
випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність
дій щодо нарахування Попову В.Т.
щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2004 року в сумі 130 грн.,
2007 року - в розмірі 300 грн., встановленому Законом України “Про Державний
бюджет на 2004 рік” та Законом України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а не
в розмірі, встановленому Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств,
установ і організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної
державної адміністрації, виконавчого комітету міської Ради або до районного
(міського) суду.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо
застосування строку давності, згідно ст. 257 ЦК України (три роки). Відповідно
до частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть встановлювати інші строки для звернення
до адміністративного суду.

Крім
того, згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Однак,
як вбачається із матеріалів справи, відповідач при розгляді позову в суді
першої інстанції не звертався до суду з письмовою або усною заявою про відмову
в задоволенні позову на підставі пропущення строку звернення до
адміністративного суду.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що Управління праці та соціального захисту
населення Докучаєвської міської ради Донецької області зобов'язано нарахувати та сплатити Попову Володимиру
Трифоновичу суму щорічної грошової допомоги за 2004 рік в розмірі - 647, 15 грн. (92,45 грн.(мінімальна пенсія за віком,
згідно Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік) х 7 = 647, 15
грн.) Суму щорічної грошової допомоги за 2007 рік в розмірі - 2570,42 грн. (410,07 грн. (мінімальна пенсія за віком,
згідно Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік) х 7) - 300
грн. = 2570,42 грн. Всього: 647,15 + 2570,42 = 3217,57 грн.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.3 ст.
198, п. 1 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від
14.04.2008 року у справі № 2а-35/07 -
задовольнити частково.

Постанову
Докучаєвського міського суду Донецької області від 14.04.2008 року у справі №
2а-35/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Докучаєвської міської ради Донецької області про визнання
неправомірною відмову відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги за
2007 рік та стягнення недоотриманих сум за 2007 рік в розмірі 2570,42грн.-
скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмову відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги за 2004-2007 роки
та стягнення недоотриманих сум - задовольнити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2004, 2007 роки в сумі
3217 грн. 57 коп.

В
задоволені іншої частини позовної заяви - відмовити.

Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий
суддя

Судді