Справа № 22-а-5105/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2008 року справа № 22-а-5105/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька
М.Г.

при секретарі судового засідання

Білоус
К.І.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача 1: від відповідача 2:

не з'явився не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов

на постанову Стахановського міського суду Луганської
області

від

17 березня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-114/08 (суддя Зінченко Л.М.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Стаханов

до

1) Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради 2)
Головного управління Державного казначейства України в Луганській області

про

визнання
бездіяльності суб'єкта владних повноважень незаконною та стягнення
недосплаченої щорічної допомоги

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Стахановського міського суду
Луганської області від 17 березня 2008 року частково задоволений позов
ОСОБА_1 м. Стаханов
до Управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради та Головного управління Державного казначейства України в
Луганській області, внаслідок чого стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Стахановської міської ради на користь позивача 1440 грн. 35
коп. за рахунок коштів Державного бюджету України. У задоволенні іншої частини
позову відмовлено. Цією постановою також було поновлено для позивача строк
звернення до суду.

В апеляційній скарзі відповідач 1 просить
скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, скаржник просив розглянути
справу без його участі, позивач, відповідач 2 в судове засідання не з'явився,
посилаючись на фізичний стан здоров'я.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач є учасником війни, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1
(арк. справи 6). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги
як ветерану - учаснику війни.

Пільги для учасників війни визначені у
Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року № 3551-12, за приписами
частини 5 статті 12 якого, учасникам війни встановлена щорічна до 5 травня
разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Мінімальна пенсія за віком складала: у
2004році - 92,45грн. згідно з Законом України № 1058 від 09.07.03р., у 2005році
- 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у 2006році -
359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у 2007році -
мінімальна пенсія станом на 5.05.07р. складала 406,00грн. згідно зі ст. 62
Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею 44 Закону України «Про державний
бюджет України на 2004рік» встановлено, що у 2004році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», серед інших, здійснюється у розмірі 120 грн.

Однак, пунктом 1 Рішення Конституційного
Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі №
1-27/2004 положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на
2004 рік» визнані неконституційними та втратили чинність.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції щодо права позивача на отримання відповідно до
ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» разової грошової допомоги у 2004році в розмірі 277,35грн.

Згідно до ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006роках виплата щорічної разової допомоги учасникам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється у розмірі 50 грн.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової допомоги
учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» була встановлена
у розмірі 55 грн. Однак, рішенням
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення цієї статті втратили
чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів. Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Відповідачем щорічна разова допомога за
2004рік позивачу не була виплачена, за 2005-2006роки виплачена по 50,00грн., за
2007рік виплачена в розмірі 55,00грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції щодо стягнення з першого відповідача
одноразової щорічної допомоги за 2004р. в сумі 277,35грн., та за 2007році в
розмірі 1163грн.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника
на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004р., 2007р. у зв'язку із
прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що судові
рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від
надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції
щодо стягнення з першого відповідача одноразової щорічної допомоги за
2004 та 2007 роки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального
права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов на постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 17 березня 20078року у справі №
2-а-114/08 - залишити без задоволення.

Постанову Стахановського міського суду
Луганської області від 17 березня 20078року у справі № 2-а-114/08 -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 травня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 08 травня 2008р.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г. Сухарьок