Справа № 22-а-9995/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Кірієнко В.О..
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2008 року справа № 22-а-9995/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька
М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій
В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

19 червня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-10891/08 (суддя Кірієнко В.О. )

за позовом

ОСОБА_1 смт.
Старобешеве

до

Управління праці
та соціального захисту населення Старобешівської районної державної
адміністрації

про

стягнення
недоотриманих коштів щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за
2003,2004,2007 роки у сумі 4208,44 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19 червня 2008 року по справі № 2-а-10891/08
частково задоволений позов ОСОБА_1 смт.
Старобешеве до Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації, внаслідок чого визнана
неправомірною відмова Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації в виплаті ОСОБА_1 щорічної
грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за 2004 та
2007рр., стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації на користь позивача щорічна
разова грошова допомога до 5 травня за 2004р. в сумі 517,61грн., за 2007р. в
розмірі 2542,00грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального права, та прийняти нову постанову.

Позивач
під час апеляційного розгляду справи та в письмових запереченнях проти доводів
апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та
обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та
процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився,
про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином. Скаржник
просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Позивач є інвалідом війни 3 групи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 13.01.97р.
(арк. справи 16). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги
як інваліду війни 3 групи за 2003-2007 роки.

Пільги для інвалідів війни визначені у Законі
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII, за приписами
частини 5 статті 13 якого, інвалідам війни 3 групи встановлена щорічна до 5 травня разова
грошова допомога у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів.

Законом
України N 968-IV від 19.06.2003 наведений Закон було доповнено
статтею 17-1 , якою встановлено,
що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідачем щорічна разова допомога за
2003рік була виплачена позивачу в сумі 100грн., за 2004р. в сумі 130,00грн., за 2007рік в розмірі 300,00грн.

Мінімальна пенсія за віком у 2007році
станом на 5.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі ст. 62 Закону України № 489
від 19.12.06р.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової допомоги
інвалідам війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 300 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
цієї статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2007році для інвалідів війни 3 групи становить
2874,2грн.(410,06х7). З урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги
300грн., позивачеві підлягає виплаті 2570,42 грн.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої щорічної
разової допомоги за 2007рік в сумі 2542грн. помилково було визначено розмір
мінімальної пенсії за віком в розмірі 406грн. замість 410,06грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004-2007рр. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Висновки суду першої інстанції щодо стягнення з
управління на користь позивача щорічної допомоги до
05 травня за 2004р.
колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

За приписами
ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Виплата щорічної допомоги до 05 травня є щорічною, тому про
порушення свого права, якщо позивач вважав своє право порушеним, він міг
дізнатися при виплаті допомоги за відповідний період.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В суді першої інстанції та в апеляційній скарзі
відповідач наполягав на застосуванні судом наслідків пропуску строку звернення
до суду, передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України. За таких обставин, пропуск
позивачем строку звернення до суду є підставою для відмови в задоволені позову.

Колегія суддів не приймає посилання суду першої інстанції
на те, що відповідно до ст. 268 Цивільного кодексу України позовна давність не
поширюється на спори про визнання незаконними правових актів органів владних
повноважень або органів місцевого самоврядування, якими порушуються права
власності позивача або інше речове право, оскільки предметом спору є
стягнення недоотриманих коштів щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня, а не визнання незаконним правового акту.

Враховуючи
вищевикладене, суд
першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації
на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня
2008 року по справі № 2-а-10891/08 задовольнити частково.

Скасувати постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 червня 2008 року по справі № 2-а-10891/08.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 смт.
Старобешеве до Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої
щорічної допомоги за 2003р, 2004р., 2007р. задовольнити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 смт. Старобешеве недоплачену щорічну допомогу за 2007р. в сумі
2570,42грн.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступна
та резолютивна частини постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені
у судовому засіданні 01 жовтня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у
нарадчій кімнаті 03 жовтня
2008року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г. Сухарьок