Справа № 2а-273/07
Суддя: Литвиненко О.Л.
Дата ухвалення: 2007-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 273/2007 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2007
року Баришівський районний суд
Київської області у складі

головуючою судді Литвиненко О.Л.

при секретарі Лунгун Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
Баришівському районному суді Київської області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації про
стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що він є учасником ліквідації на Чорнобильській АЕС 1986
року 1 категорії. Згідно законодавства має право на щорічну грошову
допомогу на оздоровлення в розмірі п'ять мінімальних заробітних плат, розмір
якої визначається на момент виплати. За 2004 - 2007 роки отримав значно менші
суми на оздоровлення і відповідач відмовився доплатити йому суму одноразової
допомоги на оздоровлення. Просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму
одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2004 - 2007 роки у розмірі
5853 гривень.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав заявлені позовні вимоги та пояснила, що він є учасником ліквідації на
Чорнобильській АЕС 1986 року 1 категорії, 2 група інвалідності. Згідно
законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі
п'ять мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати.
Згідно розрахунку недоотриманих сум на оздоровлення в 2004 році отримав 26
гривень70 копійок за 2004 рік, недоотримав 1159 гривень 60 копійок. В 2005-2007
роках отримав по 100 гривень за кожен рік. Всього недоотримав 5853 гривні 60
копійок щорічної грошової допомоги на оздоровлення. Просить стягнути з
відповідача недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за
2004 - 2007 роки у розмірі 5853 гривні 60 копійок.

В судовому засіданні представник відповідача управління праці та
соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації
ОСОБА_2. не визнала позовні вимоги та пояснила, що виплата вказаної допомоги на
оздоровлення позивачу проведена у розмірах, визначених постановами Кабінету
Міністрів України, управління праці та соціального захисту населення не є
розпорядником бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань і не може виходити за межі бюджетних призначень,
визначених Державним бюджетом України.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2., дослідивши
матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення в сумі
6353 гривні 30 копійок з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. з 24.12.1992 року був учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, категорія 2,
посвідчення серіїІНФОРМАЦІЯ_1, а з 05.10.2006
року є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році
1 категорії, посвідчення серії А № 100457, інвалідом 2 групи.

Відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена щорічна
допомога на оздоровлення ліквідаторам аварії на ЧАЕС 2 категорії, інвалідам 2
групи - п'ять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

2

Відповідачем
виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проведена за 2004 рік - 26
гривень 70 копійок, за 2005 рік - 100 гривень, за 2006 рік - 120 гривень, за
2007 рік -120 гривень, що підтверджується довідкою про отримання щорічної
допомоги на оздоровлення за № 979 від 26.06.2007 року. Позивач ОСОБА_1.
перебуває на обліку в Баришівському управлінні праці та соціального захисту
населення з 01.01.2004 року.

Зазначена
допомога на оздоровлення виплачена в такому розмірі, який встановлений
постановою KM України від 26.07.1996 року за № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період до 2005 року та постановою KM України
від 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період
з 2005 року.

За ст.113 Конституції України KM України у своїй діяльності керується Конституцією і законами
України, актами Президента України.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування. їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розмір допомоги на оздоровлення, визначений вказаними вище постановами
Кабінету Міністрів України, суперечить вимогам ст. 48 Закону та іншим нормам
Законів.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2004 рік» встановлено з 1 січня 2004 року
розмір мінімальної заробітної плати - 205 гривень на місяць, з вересня 2004
року

- 237 гривень.

Ст. 83 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік"
установлений з 1 січня 2005 року розмір мінімальної
заробітної плати 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року -290 гривень, з 1 липня 2005 року - 310 гривень, з 1
вересня 2005 року - 332 гривні.

Згідно ст. 82 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" установлений з 1 січня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350 гривень на місяць, з 1 липня 2006 року

- 375 гривень, з 1
грудня 2006 року - 400 гривень.

Вказані Закони не мали обмежень щодо застосування ст. 48 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає право позивачки на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Отже, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими
нормативними актами, то суд вважає, що при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню саме положення ст.
48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та положення зазначених вище Законів про встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови
Кабінету Міністрів України № 836 та № 562.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, враховуючи
наведене, управління праці та соціального захисту населення повинно виплачувати позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а саме: за 2004 рік в розмірі 1185
гривень, виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати 237 гривень станом на вересень 2004 року, за 2005
рік в розмірі 1660 гривень, виходячи
з мінімальної заробітної плати 332 гривні станом на жовтень 2005 року; за 2006 рік в розмірі 1875 гривень, виходячи
з мінімальної заробітної плати 375 гривень станом на жовтень 2006 року; за 2007 рік в розмірі 2000 гривень,
виходячи з мінімальної заробітної плати 400 гривень станом на лютий
місяць 2007 року.

Суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення до адміністративного
суду за захистом своїх прав, встановлений ст. 99 КАС
України, оскільки виплата допомоги на оздоровлення за 2004 рік йому була проведена у вересні місяці 2004 року, до
суду він звернувся в липні 2007 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідача в проведенні
позивачу доплати недоотриманих сум грошової
допомоги на оздоровлення є неправомірною, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачаОСОБА_1.
недоотриману суму

3

допомоги на
оздоровлення за 2004 рік у розмірі 1158 гривень 30 копійок, виходячи із
мінімальної заробітної плати 237 гривень на момент виплати допомоги 237x5= 1185
за мінусом 26 гривень 70 копійок, за 2005 рік у розмірі 1560 гривень, виходячи
з мінімальної заробітної плати 332 гривні на момент виплати допомоги 332 х 5 = 1660 гривень за мінусом 100 гривень
виплаченої допомоги; за 2006 рік у розмірі 1755гривень,
виходячи з мінімальної заробітної плати 375 гривень на момент виплати допомоги 375 х 5 = 1875 гривень за мінусом 120
гривень виплаченої допомоги; за 2007 рік у розмірі
1880 гривень, виходячи з мінімальної заробітної плати 400 гривень на момент
виплати допомоги 400 х 5 = 2000 гривень за
мінусом 120 гривень виплаченої допомоги, всього необхідно стягнути 6353
гривні 30 копійок.

Керуючись ст. ст.19,11.3
Конституції України, ст.
ст. 1,13,48,62, 70,71 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Ст. 89 Закону України «Про
державний бюджет України на 2004 рік » , ст. 82 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005
рік", ст. 82 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", ст. ст. 6, 9,
17, 89, 99.100.158 - 163, 185, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити часткою.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Баришівської
районної державної адміністрації на користь ОСОБА_16353 (шість
тисяч триста п»ятдесят три) гривні 30 копійок недоотриманої суми одноразової грошової
допомоги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду через Баришівський районний суд Київської області протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.