Справа № 22-а-6208/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13
червня 2008 року справа №
22-а-6208/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак
С.В.

Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_1р.ОСОБА_2 -
довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_1р.

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов

на постанову Стахановського міського суду Луганської
області

від по
адміністративній справі

14 квітня 2008 року
№ 2-а-244/08 (суддя Очеретний О.В.)

за позовом

ОСОБА_3 м. Стаханов

до

1) Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов

про

2) Головного управління Державного казначейства у
Луганській області визнання дій
неправомірними, стягнення недоплаченої суми одноразової компенсації

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Стахановського міського суду Луганської області від 14 квітня 2008 року по
справі № 2-а-244/08 задоволено частково позов ОСОБА_3 м. Стаханов до Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради м. Стаханов, внаслідок чого визнана
неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов щодо несплати одноразової компенсації
ОСОБА_3, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, інваліду ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірах, визначених ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м.
Стаханов на користь позивача недоплачену одноразову компенсацію в розмірі
8230,20грн. В задоволенні вимог до Головного управління Державного казначейства
у Луганській області було відмовлено. Також цією постановою був поновлений
процесуальний строк на звернення до суду.

В
апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов просить скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким позивачу у задоволенні позову
відмовити.

Позивач
у письмових запереченнях та під час апеляційного розгляду справи проти доводів
апеляційних скарг заперечував, вважає, що постанова суду є законною та
обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та
процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного
розгляду був повідомлений належним чином. Скаржник просив розглянути справу без
його участі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, встановила
наступне.

Позивач
належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3р.

Позивач
з ІНФОРМАЦІЯ_4р. був інвалідом ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від
ІНФОРМАЦІЯ_7р. позивачу при повторному огляді встановлена ІНФОРМАЦІЯ_2
інвалідності з ІНФОРМАЦІЯ_8 р., пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” .

Згідно до ст.48 цього Закону одноразова
компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із
числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою,
виплачується в таких розмірах: інвалідам ІНФОРМАЦІЯ_2- 45 мінімальних
заробітних плат; інвалідам IІНФОРМАЦІЯ_2- 30 мінімальних заробітних плат.

За
приписами наведеної норми у разі встановлення інвалідності вищої групи
інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з
мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності
чи втрати годувальника.

На
дату встановлення позивачеві ІНФОРМАЦІЯ_2 інвалідності (ІНФОРМАЦІЯ_8р.) розмір
мінімальної заробітної плати складав140 грн. згідно Закону України від
13.12.2001 № 2896-III .

Таким
чином, одноразова компенсація, яка підлягає сплаті позивачеві, з урахуванням
виплаченої йому суми, становить 2005 грн.20 коп. ( 15 мінімальних заробітних
плат х 140 грн.=2100 грн.- 94,80 грн.)

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру одноразової
компенсації помилково було застосовано 45 мінімальних заробітних плат,
встановлених для інвалідів ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки за приписами ст.48 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.

Крім
того, судом помилково було визначено розмір мінімальної заробітної плати 180 грн. замість 140 грн. згідно Закону
України від 13.12.2001 № 2896-III .

Колегія
судів погоджує висновок суду першої інстанції про безпідставність посилання
відповідача на необхідність застосування у спірних відносинах постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.96р. № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, оскільки,
виходячи із приписів пункту першого та шостого статті 92 Конституції України,
статті 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, дія положень наведеного
Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до
цього Закону.

Колегія
суддів зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень (зокрема рішення №
8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), і сформулював правову позицію,
згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку
держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України
не допускається.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з частковим
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
статтями 24, 100, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов на постанову
Стахановського міського суду Луганської області від 14 квітня 2008 року по
справі № 2-а-244/08 задовольнити
частково.

Скасувати
постанову Стахановського міського суду Луганської області від 14 квітня 2008
року по справі № 2-а-244/08.

Поновити ОСОБА_3 процесуальні строки на звернення до суду
з адміністративним позовом про захист своїх прав та свобод, визнавши пропуск
ним строку з поважних причин.

Позов ОСОБА_3
Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської
ради м. Стаханов про визнання
бездіяльності неправомірною, стягнення недоплаченої суми одноразової
компенсації, як учаснику як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, інваліду ІНФОРМАЦІЯ_2,
в розмірах, визначених ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” задовольнити
частково

Визнати неправомірною бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов щодо
несплати одноразової компенсації ОСОБА_3, як учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС, інваліду ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірах, визначених ст. 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради м. Стаханов за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь ОСОБА_3 недоплачену одноразову компенсацію в розмірі
2005,20грн

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Вступна
та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 13 червня 2008 року. Постанова у повному обсязі
складена у нарадчій кімнаті 17 червня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Гаврищук Т.Г.

Судді:
Білак С.В.

Міронова Г.М.