Справа № 22-а-1611/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

інстанції: Борейко С.В. Справа № 22-а-1611 /08
районний суд м. Львова ряд. стат. звіту № 31
№2-2185/08 Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 липня 2008 року м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді - Олендера
І.Я.,

суддів - Заверухи
О.Б., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання - Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу військової частини А2166 на постанову
Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2007 року у справі №
2-2185/08 за позовом ОСОБА_1до військової частини А2166 про стягнення грошової
компенсації за неотримане продовольче забезпечення, -

встановила:

Постановою
Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2007 року задоволено адміністративний позовОСОБА_1. до
військової частини А2166 міністерства оборони України про стягнення грошової
компенсації за неотримані продовольчі пайки у сумі 16 394 грн. 45 коп. за
період з березня 2000 року до листопада
2003 року.

У поданій
апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати і ухвалити
нову, про відмову у задоволенні позовних вимогОСОБА_1., покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права та невідповідність його висновків обставинам справи. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2012 від 20
грудня 1991 року, якою передбачалося право військовослужбовців на одержання за
рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації
замість них, призупинена ст. 2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" №1459-111 від
17 лютого 2000 року, який є чинним на даний час. Стверджує, що починаючи з
березня 2000 року військовослужбовці, у тому числі і позивачОСОБА_1., не мають
права на отримання продовольчого забезпечення чи грошової компенсації взамін
нього. Просить врахувати, що Державними бюджетами України на 2001-2007 рр.
кошти на відповідні витрати Міністерству оборони України не виділялися.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає
судовому розгляду справи у їх відсутності справи згідно із ч.4 ст. 196 КАС
України.

2

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з наступних мотивів.

Задовольняючи
позовні вимогиОСОБА_1., суд виходив з того, що позивачка відповідно до ч.2 ст.
9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" має право на отримання грошової компенсації взамін
продовольчих пайків, яка за період 2000-2003 рр. згідно із представленим
розрахунком становить 16 394,45 грн.

Проте, такі
висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам
матеріального права і є помилковими, оскільки дія норми ч.2 ст. 9 Закону
України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" № 2012 від 20 грудня 1991 року, якою передбачалося право
військовослужбовців на одержання за
рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них, у спірний період була призупинена ст. 2 Закону України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" №1459-111 від 17
лютого 2000 року.

Враховуючи те,
що даний закон набув чинності та неконституційним у встановленому порядку не
визнавався, колегія суддів приходить до переконання про відсутність правових
підстав для задоволення позовних вимогОСОБА_1. про стягнення грошової
компенсації взамін продовольчих пайків за 2000-2003 рр.

Таким чином, оскільки
при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції порушено
норми матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення
рішення не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою у задоволенні адміністративного
позовуОСОБА_1. слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
195, 196,198, п.п. З, 4 202,205, 207 КАС України колегія суддів, -

постановила:

апеляційну
скаргу задовольнити.

Постанову
Сихівського районного суду м. Львова від 18 травня 2007 року у справі №
2-2185/08 за позовом ОСОБА_1до військової частини А2166 про стягнення грошової
компенсації за неотримане продовольче забезпечення скасувати і прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних вимогОСОБА_1. відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може-бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
О.Б. Заверуха

Р.М. Шавель