Справа № 22-а-4132/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Чалий І.С. Справа № 22-а-4132/08
Рівненський окружний
адміністративний суд ряд. стат. звіту № 47
№ 2-а-484/07
Суддя-доповідач: Онишкевич Т.В.
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2008
року м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого-судді
- Онишкевича Т.В.,

суддів
- Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при
секретарі - Троцькому
Є.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1
на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 09 листопада
2007 року у справі № 2-а-484/07 за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Рівному, треті особи Радивилівське СПТУ-26
та управління Пенсійного фонду України у м. Рівному про зобов'язання прийняти
рішення ,-

в с т а н о в и л а :

Представник
позивачаОСОБА_1. адвокатОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Рівному (далі - ВВД ФССНВВ
ПЗУ у м. Рівному) винести рішення про призначення щомісячних страхових виплат
позивачу Закревському Д.В. у розмірі мінімальної заробітної плати, починаючи із
01 квітня 2001 року, у тому числі 19479грн. за період з 01.04.2001 року по
01.09.2007 року.

Постановою
Рівненського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2007 року у
справі № 2-а-484/07 у задоволенні позову було відмовлено.

У
поданій апеляційній скарзі представник позивачаОСОБА_1. адвокатОСОБА_2 просить
зазначену постанову скасувати, покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1, будучи учнем Радивилівського СПТУ-26,
отримав каліцтво не при проведенні учбового процесу, а при виконанні конкретних
трудових обов'язків на підставі завдання адміністрації училища, пройшовши перед
виконанням завдання відповідні інструктажі. Факт отримання завдання,
інструктажу та допуск до роботи, при виконанні якої позивач отримав каліцтво,
на думку апелянта, свідчить про те, що у момент каліцтва позивач перебував у
трудових відносинах із вказаним навчальним закладом. Той факт, що нещасний
випадок із позивачем є випадком на виробництві, а каліцтво - трудовим з вини
Радивилівського СПТУ-26,
окрім того, встановлений рішенням господарського суду Рівненської області від
22.10.2002 року у справі № 3/318, з якого вбачається, що представник
Радивилівського СПТУ-26 у ході судового розгляду визнав факт отримання
позивачем саме трудового каліцтва.

Крім
того, звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними
трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного
випадку відповідно до цього Закону.

У
поданих апеляційному суду письмових запереченнях ВВД ФССНВВ ПЗУ у м. Рівному
вимоги апелянта заперечує, покликаючись на те, що позивач отримав травму в
учбовій майстерні механічної обробки деревини Радивилівського СПТУ-26, де він
навчався, а отже не перебував із вказаним закладом освіти у трудових
відносинах. У листі за № 37-02 від 21.01.2007 року позивачу було надано
відповідь на його звернення та зазначено які документи є необхідними для
розгляду по суті питання про страхові виплати відповідно до вимог Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”. Тому твердження позивача про відмову у розгляді його заяви не
відповідає дійсності. Рішення господарського суду Рівненської області від
22.10.2002 року у справі № 3/318 не підтверджує того факту, що нещасний випадок
з позивачем є страховим. Просить залишити постанову суду першої інстанції без
змін.

Представники
ВВД ФССНВВ ПЗУ у м. Рівному у ході апеляційного розгляду вимоги апелянта
заперечили, давши пояснення відповідно до письмових заперечень на апеляційну
скаргу, просять залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не прибули, що не перешкоджає судовому розгляду
справи відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відмовляючи
у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1
у трудових відносинах з Радивилівським
СПТУ-26 не перебував, заробітну плату не отримував, трудовий договір з
вказаним навчальним закладом не укладав, а відтак отримана ним 25 серпня 1986
року внаслідок нещасного випадку під час проходження виробничої практики в
учбовій майстерні Радивилівського
СПТУ-26 важка травма лівої кисті, внаслідок якої йому було встановлено
ІІІ групу інвалідності та визнано таким, що втратив 55% професійної
працездатності, не є підставою для проведення страхових виплат на підставі
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”.

Зазначені
висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають вимогам
закону та є правильними.

Як
безспірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 на час нещасного
випадку, який мав місце 25 серпня 1986 року, навчався у Радивилівському
СПТУ-26. Вказаний нещасний випадок стався в учбовій майстерні цього навчального
закладу при виконанні ремонтних робіт вікон на горищі учбового корпусу на виконання
вказівки адміністрації Радивилівського СПТУ-26.

Покликання апелянта на те, що позивач
перебував у фактичних трудових обов'язках із Радивилівським СПТУ-26, у якому
навчався, колегія суддів вважає надуманими, оскільки вони не підтверджуються
належними доказами.

Факт
виконання незаконної вказівки адміністрації по ремонту вікон в учбовому
закладі, де навчався ОСОБА_1, на думку колегії суддів, не можна розцінювати як
фактичне укладення із ним трудового договору на підставі положень ст. 24 КЗпП
України, оскільки доказів того, що між позивачем та адміністрацією
Радивилівського СПТУ-26 була будь-яка домовленість про його працевлаштування на
конкретну посаду з обумовленням відповідних умов праці та її оплати немає.

Наявність
акту № 1 про нещасний випадок на виробництві від 08.09.1986 року сама по собі
не може свідчити про виконання позивачем ОСОБА_1. трудових обов'язків у
Радивилівському СПТУ-26.

З огляду
на те, що у ході судового розгляду не було встановлено факту травмування позивачаОСОБА_1. на виробництві
або при виконанні ним трудових обов'язків, на думку колегії суддів, правових
підстав для проведення страхових виплат на підставі Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про
те, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору було правильно
встановлено фактичні обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта не спростовують
висновків суду, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2007 року у
справі № 2-а-484/07 - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.М.Багрій

В.З.Улицький