Справа № 22а-12539/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Гончаренко
Суддя-доповідач - Арабей Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2008 року справа № 22а-12539/08

Донецький апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:

головуючого судді Арабей Т.Г.

суддів Яманко В.Г., Горбенко К.П.

при секретарі Білоус К.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дебальцевської міської
ради Донецької області

на постанову Дебальцевського міського суду Донецької області

від 25 вересня 2008 року

по справі № 2а-152/2008

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Дебальцевської міської ради Донецької області

про визнання дій неправомірними, стягнення
недоотриманої компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі 2980,20 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Дебальцевського міського суду
Донецької області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту
населення Дебальцевської міської ради Донецької області про стягнення
одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у разі встановлення
інвалідності вищої групи в сумі 2980,20 грн. згідно ст. 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Постановою
Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 вересня 2008 року у
справі № 2а-152/2008 позовна заява задоволена повністю, а саме визнані
протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
Дебальцевської міської ради Донецької області щодо відмови виплатитиОСОБА_1
різницю в компенсації, та стягнуті з Управління праці та соціального захисту
населення Дебальцевської міської ради Донецької області на користьОСОБА_1 різницю
в компенсаціях за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 2980,20 грн.

Відповідачем
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.

Зазначає, що
постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Сторони до суду
апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали
справи, колегія суддів встановила.

ПозивачОСОБА_1-
учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав інвалідність ІІІ групи. Згідно довідки
МСЕК серії НОМЕР_1 йому 30.08.2004р. встановлена ІІ група інвалідності у
зв'язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС(а.с.6).

Перебуває на
обліку в Управління праці та соціального захисту населення Дебальцевської
міської ради Донецької області як особа, яка є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Відповідно листа
Управління праці та соціального захисту населення Дебальцевської міської ради Донецької області № 20/01-2539
від 18.09.2007 року позивачеві було виплачено у 2004 році одноразова виплата у
зв'язку із зміною групи інвалідності у розмірі 94,80 грн.(а.с.9).

Статтею 48
зазначеного Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” різниця між встановленням ІІІ
та ІІ групами інвалідності одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю
учасникам ліквідації наслідків на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської виплачується у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, при цьому
розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Фактично
відповідачем виплачена одноразова компенсація
у 2004р. в сумі 94 грн. 80 коп.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин
справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній
скарзі вказується на порушення норм матеріального права.

Як вважає
заявник скарги, при виплаті одноразової компенсації на оздоровлення треба
керуватись розміром такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Колегія суддів
вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до
статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення,
визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63
Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно
до ст. 48 спеціального Закону одноразова компенсація на оздоровлення сплачується органами соціального
захисту населення за місцем проживання громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
населення.

Таким чином,
відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів
вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті одноразова компенсація на оздоровлення розміру таких
виплат, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений
розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч нормам
спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні розміри
такої компенсації - 94,80 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4
статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2004 рік, а не вказаної
Постанови КМУ.

Конституція -
Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу одноразової компенсації в сумі 94 грн.
80 коп. суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними.

Наряду з
викладеним, постанова суду підлягає зміні з наступних підстав.

Суд першої
інстанції в своїй постанові не вказав за рахунок яких коштів необхідно стягнути
недоотриману суму компенсації з відповідача. Тому колегія суддів вважає за
необхідне змінити постанову суду першої інстанції і уточнити, що стягнення недоотриману суму компенсації
повинно здійснюватися на користь позивача за рахунок Державного бюджету
України.

Керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, ст. 2, ст. 71, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.2 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 207,
ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Дебальцевської міської ради Донецької області на постанову
Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 вересня 2008 року у
справі № 2а-152/2008 - задовольнити частково.

Постанову
Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 вересня 2008 року у
справі № 2а-152/2008 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцевської міської
ради Донецької області про визнання протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення Дебальцевської міської ради Донецької області щодо
відмови виплатитиОСОБА_1 різницю в компенсації, та стягнення з Управління праці
та соціального захисту населення Дебальцевської
міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 різницю в компенсаціях
за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 2980,20 грн. - змінити.

Абзац
3 резолютивної частини постанови Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 вересня 2008 року у
справі № 2а-152/2008 доповнити словами «за рахунок Державного бюджету
України».

В іншій частині постанову Дебальцевського міського суду
Донецької області від 25 вересня 2008 року у справі № 2а-152/2008 -
залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту складення її в
повному обсязі.

Головуючий суддя Т.Г. Арабей

Судді В.Г. Яманко

К.П.Горбенко