Справа № 22а-4470/08
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-4470/08 р. Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 50
Доповідач - Уханенко С.А. (№
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді - Уханенка С.А.

суддів - Кожана М.П.,
Сафронової С.В.,

при секретарі - Пономаренко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради

на постанову
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня
2007 року у справі №2а-235/07 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської
міської ради про стягнення коштів щорічної допомоги на оздоровлення,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської
ради та просив стягнути на його користь заборгованість по щорічній
допомозі на оздоровлення, яка передбачена ст. 48 Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, на отримання якої він має право, як учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС ІІ-ї категорії. Вказував, що відповідач по справі за
2003,2004,2005 та 2007 рр. не виплачував йому допомогу на оздоровлення в
повному обсязі, тобто в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, у зв'язку з чим
і виникла заборгованість у сумі 6230
грн.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 13 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на користь
позивача невиплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2003 - 2005 та
2007 роки в розмірі 5933 грн. 30 коп. в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. є учасником
ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС II-ї
категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.11.1994
року.

Відповідно до статті ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ
щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
ІІ-ї категорії виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При
цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
(абзац 7 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Доводи апеляційної скарги стосовно правильності визначення позивачу розміру
щорічної допомоги на оздоровлення, колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки встановлений ще в 1996 році
постановою КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих
років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами
України.

Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 року № 6-рп 2007 року визнано, що п.30 ст.71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік», яким на період 2007 року зупинено дію
ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - визнано таким, що не відповідає Конституції України. З
дня ухвалення Конституційним судом України зазначеного рішення положення п.30 ст.71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік втратили чинність.

Враховуючи, що положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» на час звернення позивача з вимогою до відповідача про
виплату недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення та на час
постановлення судом першої інстанції рішення по данні справі - були чинними, то
за висновками колегії суддів при розрахунку позивачу суми щорічної допомоги на
оздоровлення необхідно керуватися положеннями Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , а не
положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та
Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Тому висновки суду щодо задоволення позовних вимог за 2007 рік є
правомірними.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції обставини справи були встановлені вірно, порушень норм матеріального
та процесуального права не допущено, а тому підстави для скасування постанови
суду відсутні.

Керуючись ч.1 п.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів -

у в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту
населення Павлоградської міської ради
- залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 13 грудня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту виготовлення
повного тексту ухвали.

Головуючий: Уханенко
С.А.

Судді: Кожан
М.П.

Сафронова
С.В.