Справа № 22а-8355/08
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-8355/08 р. Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 61
Доповідач - Уханенко С.А. (№
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді
- Уханенка С.А.

суддів - Поплавського В.Ю.,
Сафронової С.В.,

при секретарі - Пономаренко В.Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу управління
МВС України в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2008 року
по справі № 2а-4476/2008 року за позовомОСОБА_1 до управління МВС України в
Дніпропетровській області про перерахунок грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив зобов'язати Управління Міністерства Внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області провести перерахунок належної йому грошової допомоги
при звільненні зі служби з урахуванням всіх 26 календарних років служби та
виплатити грошову допомогу за не зараховані 16 років служби у Збройних силах в
сумі 40 435,93 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного
суду від 18 липня 2008 року позовні вимоги задоволені та зобов'язано управління
Міністерства Внутрішніх справ України в Дніпропетровській області провести
перерахунок належної грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням
всіх 26 календарних років служби та виплатити - ОСОБА_1 грошову допомогу за не
нараховані 16 років служби у Збройних силах в сумі 40 435, 93 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував
на службі в органах внутрішніх справ, та перед звільненням займав посаду
заступника начальника - начальника штабу Дніпропетровського районного відділу.

Наказом начальника Управління від 25 грудня 2007 року
№261 о/с позивача звільнено в запас Збройних сил за пунктом "Б"
(через хворобу) статті 64 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 з
31.12.2007 року.

Вислуга строку служби в органах внутрішніх справ складає:
в календарному обчисленні 26 років 07 місяців 28 днів.

На підставі вказаного наказу при звільненні виплачено грошову допомогу,
передбачену статтею 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" та п. 10
постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей"
, - лише за 10 років служби в органах міліції.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб"
військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі
повторного їх звільнення із служби одноразова грошова допомога, передбачена
цією статтею, не виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні
не набули права на її отримання.

Враховуючи, що на час звільнення в запас зі Збройних Сил у 1995 році
позивач перебував у віці 35 років, мав вислугу військової служби - 16 років, то
він не набув права на отримання одноразової грошової допомоги.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, правильно виходив з того, що оскільки
позивач раніше не отримував грошову допомогу через відсутність права на неї,
тому при звільненні зі служби через хворобу він має право на виплату грошової
допомоги за кожний повний календарний рік служби в органах внутрішніх справ й
суб'єкт владних повноважень зобов'язаний поновити порушене право щодо вислуги
років, перерахувати та виплатити йому недотриману частину грошової допомоги.

З огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги щодо помилкових
висновків суду про наявність у позивача права на грошову допомогу при
звільненні за весь час служби неможна визнати обґрунтованими.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального
права, тому підстав для їх скасування і
ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

У Х В А Л и л а
:

Апеляційну скаргу управління МВС України в
Дніпропетровській області - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18 липня 2008 року -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
проголошення.

Головуючий: С.А.
Уханенко

Судді: С.В.
Сафронова

В.Ю.
Поплавський