Справа № 2-а-11585/08
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Євпак В.В. ,

при
секретарі - Швець Н.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації(м. Овруч)

про
стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”в розмірі 18095,71 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1. звернувся з вказаним позовом до суду та
просить стягнути на його користь 18095 грн.
71 коп. невиплачених коштів передбачених ст.ст. 37, 39 закону, як потерпілому від аварії на ЧАЕС. Вимоги мотивує тим, що йому за період з
01.01.2004 року по 31.12.2007 року не
були проведені у повному обсязі виплати,
передбачені ст.ст. 37, 39 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Зазначає, що отримував відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді
як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі та мінімальній пенсії за
віком у відповідні періоди. Таким чином
його права були порушені.

Заборгованість по виплаті компенсації за проживання на
території радіоактивного забруднення (ст. 37) за період з 01.01.2007 року по
31.12.2007 року позивач визначив в розмірі 2038 грн. 80 коп., заборгованість по
доплаті, як непрацюючому пенсіонеру (ст. 39) за період з 01.08.2004 року по
31.12.2005 року та за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року позивач визначив в розмірі 16056 грн. 91 коп.

Позивач в судове засідання не з”явився. Про день, час та
місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, просить справу
розглядати без його участі.

Представник
управління праці та соціального захисту населення Овруцької
райдержадміністрації в судове засідання не з”явився. Про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду письмові заперечення.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив: позивач
ОСОБА_1., який відноситься до потерпілого
3-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, проживав та проживає в АДРЕСА_1
, яке віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення та працює в
АДРЕСА_2 , що відноситься до зони гарантованого добровільного
відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі
Закон), громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 39 Закону, доплата громадянам, які
працюють у зоні гарантованого добровільного відселення повинна була
підвищуватись на дві мінімальні зарплати.

Проте в спірний
період часу ці доплати та допомоги
виплачувались частково, у фіксованому розмірах, визначених Постановою
Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги
та доплат в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 39 Закону зазначені
виплати є складовою частиною заробітної плати позивача, строк давності, на
виплати, які стосуються заробітної плати - не розповсюджується, а тому суд на користь позивача стягує доплату
за вказаний період з 01.08.2004 року. по
31.12.2005 року.

Але дію абзацу другого, третього, четвертого
частини першої статті 37 Закону та абзацу третього, четвертого частини першої
статті 39 Закону зупинено на 2007 рік в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно
із Законом N 489-V (
489-16 ) від
19.12.2006.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 (
v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 року п. 30 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено дії ст.ст. 37, 39 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, визнано неконституційним.

Зазначені положення ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, як неконституційні втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього
рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Таким чином стягненню на користь позивача підлягає
компенсація та доплата у розмірах
визначених саме Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (ст.ст. 37), але тільки з
09.07.2007 року.

Стягненню за ст. 39 Закону підлягає компенсація за період з 01.08.2004 року по 31.12.2005
року та з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Виплата компенсації у розмірах передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України за зазначений період позивачу була виплачена.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу, а саме: розмір мінімальної заробітної плати становив: з 1 грудня
2003 року - 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн., з 1 січня 2005 року 262
грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310 грн., з 1 вересня
2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року - 350 грн., з 1 липня 2006 р.- 375
грн., з 1 грудня 2006 року 400 грн., з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня
2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн. суд стягує на користь
позивача належну йому компенсацію.

Заборгованість перед позивачем (ст. 37 Закону) за період
з липня по грудень 2007 року становить = 1067 грн. 40 коп. (440грн х3 х 40% =
528 грн.) + (460 грн. х 3 х 40% = 552 грн.) -12 грн. 60 коп. (отриманих згідно
ПКМ України).

Заборгованість перед позивачем (ст. 39 Закону, як особі,
яка працює на території радіоактивного забруднення) за період з 01.08.2004 року
по 31.12.2005 року та за період з липня 2007 року по 31.12.2007 року становить
14672 грн. 50 коп. (2306 грн. за 2004
рік (з 01.08.2004 року) + 7208 грн. за
2005 рік + 5400 за період з липня по грудень 2007 року = 14914 грн.) -241
грн. 50 коп. (отриманих позивачем згідно
ПКМ України).

Загальна сума компенсації становить 15739 грн. 90 коп. грн. ( 1067 грн. 40 коп. + 14672 грн. 50
коп.).

Заперечень щодо
правильності розрахунку та розміру виплат від відповідача до суду не
надійшло.

Суд вважає неправомірними дії відповідача щодо виплати
позивачу компенсації в меншому розмірі, а тому позов задовольняє.

Керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ст. ст. 11,
86, 158 -163, 254 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та
соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації щодо
виплати позивачу компенсації в меншому розмірі ніж передбачено Законом.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 кошти
передбачені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в розмірі 15739 грн. 90 коп. (ст. 37
Закону-1067 грн. 40 коп., ст. 39 Закону-14672 грн. 50 коп.).

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження
та апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: В.В.
Євпак