Справа № 22-а-16146/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Головіна К.І. Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«09»
грудня 2008 року справа №
22-а-16146/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді

Старосуда
М.І.

суддів:
при секретарі за участю позивача

Ханової
Р.Ф., Василенко Л.А. Чуріковій Я.О. Кононової Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу

управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька

на
постанову

Донецького
окружного адміністративного суду

від

23
вересня 2008 року

по
справі

№
2-а-17818/08

за
позовом

ОСОБА_1

до

управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька

про

визнання
дій неправомірними, зобов'язання здійснити донарахування пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до
Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання
неправомірною бездіяльність та зобов'язання зробити нарахування доплати до
пенсії з 22 травня 2008 року, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 23 вересня 2008 року у справі №
2-а-17818/08 позовна заява задоволена частково, в наслідок чого,

- визнані протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька з відмови у
нарахуванні ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком;

- зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м. Донецька здійснити нарахування ОСОБА_1
щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 9 липня 2007 року;

- в решті позовних вимог відмовити.

Відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове
рішення, яким в задоволені позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним
застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд не врахував положення ч.2 ст.95
Конституції України, в якій сказано, що виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків, а також п.5 ст.18 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якого страхові
внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших
рівнів та не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального
фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом.

Колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, належить до соціальної групи «діти війни», це
підтверджується посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими
Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивач зверталась до управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька з заявою про
перерахунок доплати до пенсії як дитині війни, але отримала відмову, оскільки у
законодавчому порядку питання визначення величини мінімальної пенсії за віком
не вирішено.

Відповідно до ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції
України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” цей Закон, розроблений відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат
застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим
Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд
покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та
облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її
виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати
пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції,
передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правовий статус дітей війни, визначає основи їх
соціального захисту та гарантії їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки встановлює Закон України “Про соціальний захист
дітей війни”.

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на
30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» /п.41 розділу 2 внесення змін до деяких
законодавчих актів/ текст статті 6 викладено в такій редакції:

"Дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") ( 3551-12 ) до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників
війни.

Ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ) дане підвищення
провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008р. визнано такими, що не відповідають Конституції
України ( 254к/96-ВР ) (є неконституційними), положення статті 67 розділу І,
пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34,
підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3
розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" ( 107-17 ).

Статтею 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» зазначено, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2007 рік”, у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону, з метою
приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом зупинена на 2007
рік дія ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни”.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007р. №
6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), у тому числі, п. 12 ст. 71 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2007 рік”.

Таким чином позовні вимоги підлягають
задоволенню з 09 липня 2007 року, а саме з дня прийняття Конституційним Судом
України рішення про неконституційність положення Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, яким зупинено дію ст. 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

За приписами абзацу 1 частини 5, частини 3 статті 62
Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від
19 грудня 2006 року (у редакції Закону України від 15 березня 2007 року N
749-У, який набрав чинності 28 березня 2007 року) для визначення мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для осіб, які втратили працездатність затверджений
прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: з 1 січня 2007 року -
380 грн., з 1 квітня 2007 року -410 грн. 06 коп., з 1 жовтня 2007 року - 415
грн. 11 коп.

Законом України «"Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 року № 107-VI,
що набрав чинності з 1 січня 2008 року, затверджений прожитковий мінімум на
одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня -
481 гривня, з 1 липня - 482 гривень, з 1
жовтня - 498 гривень.

Таким чином, для позивача розмір підвищення до пенсії
повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на
відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України
"Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат,
з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого
законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного
бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог частини 2 статті 3
Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають
зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за
свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1
ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 вересня 2008 року у справі № 2-а-17818/08-
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 вересня 2008 року у справі № 2-а-17818/08-
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді