Справа № 22-а-9924/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
суддя Золотарьов І.Л..
/Первомайський міський суд Луганської
обл../ справа 2а-108/08
Доповідач -Г.А.Колеснік Категорія 50
донецький апеляційний адміністративний суд
Справа 22-а-9924/08
Донецькій апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів :
головуючого -судді Колеснік Г.А.
, суддів Ляшенко Д.В., Ястребової Л.Д. при секретарі -Агейченковій К.О. ,
розглянувши справу
за позовом ОСОБА_1
до управління праці та
соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської
області про визнання
неправомірною відмову провести
перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення і стягнення щорічної
допомоги на оздоровлення ,-
апеляційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради
на постанову Первомайського міського суду
Луганської області від
до суду з позовом про стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Луганської області щорічної
допомоги на оздоровлення за
2003,2006роки , виходячи з
норм Закону України “Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” для
учасника 1 категорії з 2003
року-інваліда 3 групи , а з
травня 2006 року - інваліда
Постановою Первомайського міського суду
від 22.07.2008року позов ОСОБА_1
задоволено. Стягнута
допомога на оздоровлення за 2003,
Суд першої інстанції виходив
з того ,що Законом України “ Про
статус та соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи “
передбачена виплата щорічної
допомоги постраждалим , інвалідам
3 групи - у розмірі 30 мінімальних
заробітних плат , а інвалідам 2 групи у розмірі
-45 мінімальних заробітних
та соціального захисту населення
подало апеляційну скаргу
на рішення місцевого суду , просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне, ухвалити нову постанову і
відмовити позивачеві у позові.
Обґрунтована скарга
тим, що судом
першої інстанції порушені норми матеріального права при вирішенні позову. Згідно Закону “ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
застосування норм цього Закону проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996року постраждалому 1 категорії , інвалідам 2
групи встановлена щорічна
матеріальна допомога на
оздоровлення у розмірі 26,70гр. Виходячи з цього розміру виплачується допомога
на оздоровлення у 2003-2006
роках. Це повністю відповідає нормам Конституції України , Закону “ Про державний бюджет на 2003рік “ та Закону “Про бюджет на
2006 рік” , Закону “ Про
державний бюджет на
2007рік” а також Бюджетному
Кодексу ,згідно яким усі компенсації
і виплати проводяться з
бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань.
Крім того , дія ст.. 48
Закону “ Про статус
та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на
і тому суд помилково прийняв рішення
про стягнення допомоги за 2006
У судове
засідання апеляційного суду
сторони не прибули , про час
розгляду справи повідомлені
належним чином. Позивач надіслав
заперечення проти скарги.
Апеляційний адміністративний суд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційні скарги,
вважає, що апеляційна скарга управління
праці і соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської
області підлягає частковому
Судом першої
інстанції правильно встановлено,
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС як
постраждалий 1 категорії , інвалід 3 групи , а з травня 2006 року -2 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи
отримувати щорічно допомогу на
оздоровлення згідно Закону “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “ .
висновки суду першої інстанції
про розміри мінімальних зарплат , які повинні бути виплачені позивачеві, не відповідають
нормам Закону “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи “
і судом не правильно
нараховані суми щорічної допомоги
на оздоровлення , виходячи з 30 та 45 мінімальних заробітних плат, які
передбачені для компенсації при
встановленні групи інвалідності.
Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону одноразова щорічна
допомога на оздоровлення виплачується у розмірі інвалідам 3 групи - 6 мінімальних заробітних плат , інвалідам 2 групи - 8
мінімальних заробітних плат на момент виплати .
Оскільки позивач у 2003
році був інвалідом 3 групи , а мінімальна заробітна
плата складала 205 гривен, то
виходячи з 6 мінімальних заробітних плат , грошова допомога
скласти повинна - 1230гр.Враховуючи , що відповідачем було сплачено позивачеві 90 гр.
, то розмір недоплати за
Що стосується стягнення
недоплаченої допомоги за 2006 рік ,
то в цій частині рішення
суду не відповідає вимогам законодавства і позов в цій частині не підлягає
України “ Про державний бюджет України на 2006 рік” зупинена дія
ст.. 48 Закону України “ Про
статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Цей Закон
не визнаний неконституційним і тому
має юридичну силу. Сплата
позивачу допомоги на оздоровлення у 2006
році здійснена у відповідності до законодавства.
Тому в цій частині рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови
про відмову у позові в цій
Розрахунок суду
розміру доплати допомоги на оздоровлення виходячи
з 30 та 45 мінімальних заробітних плат є помилковим. Вказані розміри не відносяться до
допомоги на оздоровлення.
Безпідставним є посилання
суду на рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007року про визнання неконституційними деяких положень Закону україни “ Про державний
бюджет України на 2007 рік” тому ,
стягнення допомоги за 2007 рік.
В той же час доводи управління праці та соціального захисту населення про
те, що матеріальна допомога повинна
виплачуватись виходячи з фінансових
можливостей у державі та розмірів ,
які встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996року , а з
допомоги був підвищений
Постановою Кабінету Міністрів України № 562
від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необґрунтовані.
Законом “Про державні
соціальні стандарти та Державні соціальні гарантії”
передбачено, що мінімальний
розмір заробітної плати
визначається виключно Законами України. При цьому Закони , які
встановлювали мінімальні
заробітні плати , не містили обмежень щодо застосування норм статті
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
адміністративного судочинства -верховенства права та
законності, що визначає
пріоритетність законів над
підзаконними нормативними актами ,
яким є Постанова Кабінету Міністрів
України , при вирішення даного спору
треба застосовувати безпосередньо норму
ст.. 48 названого вище Закону
“Про статус і соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” № 796-ХП.
скарги про те, що ст.. 62
Закону “ Про статус та соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” питання обчислення розміру виплат віднесено до компетенції Кабінету Міністрів є
також необгрунтованими,
оскільки Законом це не
передбачено, і навпаки, Законом
передбачено обов,язок Кабінету Міністрів України здійснювати
застосування цих норм Закону.
що Закони України про щорічні
державні бюджети , крім
Закону “Про державний бюджет на 2006
рік “ не містили будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з метою
реалізації статті 48 Закону № 796-ХП.
Тому ,виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме
ст.. 48 Закону № 796-ХП а не
Постанови Кабінету Міністрів України.
При таких обставинах судова колегія вважає,
що судом першої інстанції рішення винесене з
порушенням норм матеріального права, що дає
часткового скасування .
Керуючись ст.ст. 198,202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Луганської області -
задовольнити частково.
Первомайського міського суду Луганської області від
22 липня 2008 року про задоволення позову
ОСОБА_1 - скасувати.
задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії
управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області щодо відмови у
доплаті щорічної допомоги на оздоровлення за
Стягнути на користь ОСОБА_1 з управління праці та соціального захисту
населення Первомайської міської ради Луганської області недоплачену
матеріальну допомогу на
оздоровлення за 2003 рік у розмірі -
В іншій частині позову
ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з
дня її проголошення але
може бути оскаржена протягом
місяця у касаційному порядку безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Колегія суддів
Г.А.Колеснік

Л.Д. Ястребова

Д.В.Ляшенко