Справа № 22-а-15890/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мясоєдова С.С.
Суддя-доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-15890/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого
судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової
Л.В.

при секретарі

Грецькій Ю.А.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська

на постанову

Луганського окружного адміністративного суду

від

10 вересня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-16089/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська

про

визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання зробити певні дії,
-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання
бездіяльності УПФ незаконною та зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити йому пенсію, підвищивши її як
дитині війни на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з липня по грудень
2007 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він має статус дитини
війни і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з
липня 2007 року має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду
від 10 вересня 2008 року позов було задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нову постанову,
якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Особи, які беруть участь у справі до суду за викликом не
прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

ОСОБА_1. відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» відноситься до соціальної групи «діти війни», що підтверджується
відповідним посвідченням.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в редакції яка діяла на момент звернення позивача, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на
30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007
року» від 19.12.2006 року, який набрав чинності
з 01.01.2007 року, ст. 111 було установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги,
яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» виплачується
особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6- рп від
09.07.2007 року положення ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 року» визнано неконституційним.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної
пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб що втратили
працездатність.

Відповідно до ст. 2 ч.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15
липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19
грудня 2006 року, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка
втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1
жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та існує в новій редакції з 28 березня
2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність,
визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411
гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено
встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток,
що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Враховуючи положення ст. 6 Закону України “Про соціальний захист інвалідів
війни”, керуючись таким принципом адміністративного судочинства як верховенство
права, з метою забезпечення передбаченого Конституцією України права позивача
на належне соціальне забезпечення, колегія суддів вважає правильними висновки
суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10
вересня 2008 року у справі № 2-а-16089/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська «про визнання
бездіяльності незаконною та зобов'язання зробити певні дії» - залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: