Справа № 22-а-3067/08
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача
- КУШНЕРИКА М.П.

суддів:
БАГРІЯ В.М., ЗАВЕРУХИ
О.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті
Львові справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на постанову Любешівського районного суду Волинської
області від 07 листопада 2007р. у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Любешівської
райдержадміністрації Волинської області та Управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі Волинської області

про відмову у призначенні та перерахунку пенсії, скасування рішення про
перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої частини пенсії з компенсацією
втрати частини доходів і завданої моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И Л А :

Постановою
Любешівського районного суду Волинської області від
07.11.2007р.ОСОБА_1. відмовлено в задоволенні позову
до Управління праці та соціального захисту населення
Любешівської райдержадміністрації Волинської області та Управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі Волинської області про призначення та
перерахунок пенсії, скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської області про перерахунок пенсії та стягнення
недоплаченої частини пенсії з компенсацією втрати частини доходів і завданої
моральної шкоди.

Постанова
мотивована тим, що позивачу призначена пенсія по інвалідності в 1999р. за
нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки розмір пенсії за
цим Законом був вище від розміру пенсії, призначеної за нормами Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та в зв'язку з тим, що
позивач після звільнення з строкової військової служби і до моменту звернення
за пенсією працював.

Оскільки являється
постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.57
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» для обчислення пенсії було взято
середньомісячний фактичний заробіток за 12 місяців роботи.

ОСОБА_1, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для
призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»,
затвердженого наказом Міністра соціального забезпечення України №15 від
04.03.1992р., подав заяву про призначення трудової пенсії за місцем останньої
роботи, а Любешівська центральна районна лікарня звернулась з поданням до
Управління соціального захисту за призначенням йому пенсії.

З 01.01.2004р.ОСОБА_1. було
здійснено перерахунок пенсії по інвалідності на підставі наявних у пенсійній
справі документів без оформлення заяви пенсіонера, згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Переведення з одного виду пенсії
на інший провадиться з дня отримання відповідної заяви з усіма необхідними
документами, що передбачено ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та
ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і не було зроблено позивачем.

В
стягненні з відповідачів 16682,61грн. недоплаченої частини пенсії з
компенсацією втраченої частини доходу та 100000,0грн. заподіяної моральної
шкоди відмовлено, оскільки така шкода не була завдана позивачу.

ОСОБА_1 оскаржив дану постанову та просить
призначити йому пенсію інваліда армії 3 групи внаслідок захворювання,
отриманого під час проходження військової служби із 15.04.1999р., згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»; перерахувати
пенсію згідно його заяви з 13.11.2003р.; скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про перевід
на інший вид пенсії, тобто перерахунок пенсії згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2004р., а також
стягнути з відповідачів 16682,61грн. та 100000,0грн. заподіяної моральної
шкоди.

В
обґрунтування покликається на те, що суд не врахував, що відповідно до ст.48
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
заяви про призначення пенсій військовослужбовцям строкової служби, які
звільнені з військової служби подаються до районного органу Пенсійного фонду
України за місцем проживання. Днем звернення за призначенням пенсії є день
подання письмової заяви про призначення пенсії, з усіма необхідними для
вирішення цього питання документами.

31.01.2005р. Управління
Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області видано
посвідчення про призначення пенсії інваліда армії 3 групи, а пенсія
виплачувалась як інваліду 3 групи загального захворювання, без його згоди.

Вважає, що відповідно до ст.ст.1,
2, 18, 19, 20 п.б, 43, 21 п.б, 48, 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» має право на призначення пенсії за цим Законом.

Згідно
ст.65 цього ж Закону, для розрахунку його пенсії повинні були братись довідки
за період з 01.01.1991р. по 31.12.1995р.

Судом не взято до
уваги, що він вибрав пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», а працівники управління праці і соціального
захисту не мають права вибирати за нього.

Як і не взято до уваги,
що заяви про призначення пенсії до адміністрації Любешівської центральної
районної лікарні не подавав, а подавав заяву на призначення пенсії по
інвалідності по місцю проживання.

Вважає, що управління Пенсійного фонду в
Любешівському районі без його заяви перерахувало йому пенсію з 01.01.2004р.,
згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
чим зменшили її на 50 відсотків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, виходячи з наступного:

Судом
першої інстанції встановлено, щоОСОБА_1. з 15.04.1999р. призначено пенсію по
інвалідності в розмірі за віком, як інваліду 3 групи внаслідок захворювання,
отриманого в період проходження військової служби в сумі 64,02грн.
середньомісячний заробіток обчислений за період з 01.04.1998р. по 31.03.1999р.,
за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення», відповідно до його
заяви від 24.05.1999р. про призначення пенсії по інвалідності без зазначення
Закону, який він бажав застосувати. Призначений розмір пенсії був вище розміру
пенсії передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ
та деяких інших осіб».

Позивач
після звільнення з строкової військової служби і до моменту звернення за
пенсією працював і на підставі ч.1 ст.43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» середньомісячний заробіток для
обчислення йому пенсії був визначений у порядку
встановленому Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово звертався з заявами про
призначення пенсії та її перерахунок, а не про переведення на інший вид пенсії.
Подаючи заяву про призначення та перерахунок пенсії по інвалідності, сам вибрав
вид пенсії, який отримував до 16.11.2007р. не оспорюючої її.

В даний
час, з 16.11.2007р. отримує пенсію по інвалідності 3 групи, згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Оскільки
позивач являється потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, на
підставі ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для обчислення пенсії був
взятий середньомісячний фактичний заробіток за 12 місяців роботи.

Суд
першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія
суддів, щодо безпідставності призначенняОСОБА_1. пенсії інваліда армії 3 групи
внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби з
15.04.1999р., згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» та перерахування пенсії на підставі його заяви з
13.11.2003р. Підстави для скасування рішення управління Пенсійного фонду
Любешівського району про перевід на інший вид пенсії, тобто перерахунок пенсії
згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з
01.01.2004р. є безпідставними.

Оскільки позивачу не
було завдано шкоди щодо стягнення з відповідачів 16682,61грн. недоплаченої
частини пенсії з компенсацією втраченої частини доходу та 100000,0грн.
заподіяної моральної шкоди, тому судом першої інстанції підставно відмовлено в
її задоволенні.

За
таких обставин судове рішення першої інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги дане рішення
не спростовують, підстави для скасування постановленого по справі судового
рішення відсутні.

Керуючись ст.197 ч.1, 198 ч.1 п.1,
200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської
області від 07 листопада 2007р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Любешівської райдержадміністрації Волинської
області та Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі
Волинської області про відмову у призначенні та перерахунку пенсії, скасування
рішення про перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої частини пенсії з
компенсацією втрати частини доходів і завданої моральної шкоди, - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом
одного місяця.

Суддя-доповідач:
М.П.КУШНЕРИК

Судді: В.М.БАГРІЙ

О.Б.ЗАВЕРУХА