Справа № 22-а-14085/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Могильницький М. С.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

14
листопада 2008 року справа №
22-а-14085/08

зал судового засідання № 2
у приміщенні суду за адресою: м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26, 3 корпус

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів:
Арабей Т. Г.

при секретарі
судового засідання

Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1. за дов. № 17993/10/10-013 від 20.09.07 р.

від відповідача:

не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у Київському
районі м.
Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня
2008 року (складена у повному обсязі
15 вересня 2008 року) по
адміністративній справі № 2-а-12886/08 (суддя Могильницький М. С,) за
позовом державної податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька до
суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк
про зобов'язання подати річну декларацію про майновий стан
і доходи за 4 квартал 2007 року

ВСТАНОВИЛА

23 червня 2008 року державна
податкова інспекція у Київському районі м. Донецька звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (арк. справи 1-4)
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання подати до податкового
органу декларацію про майновий стан і доходи за 4 квартал 2007 року. 10
вересня 2008 року Донецький окружний
адміністративний суд постановою (арк. справи 37-38) відмовив ДПІ у Київському
районі м. Донецька у задоволенні вказаних позовних вимог повністю.

Державна податкова інспекція у Київському
районі м. Донецька в апеляційній скарзі
(арк. справи 43) просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти
нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач про час, місце та дату судового розгляду була
повідомлена належним чином, проте своїм правом бути присутньою на судовому розгляді
не скористалася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована як суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа - підприємець 28 квітня 2006 року, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію (арк. справи 5).

15 грудня 2006 року ОСОБА_2. була подана до ДПІ у
Київському районі м. Донецька заява про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності на 2007 рік (арк. справи 51), 13 грудня 2007
року відповідачем була подана подібна заява на 2008 рік (арк. справи 50). На
підставі заяв ОСОБА_2. ДПІ у Київському районі була продовжена дія свідоцтва
про сплату єдиного податку № 660965 на 2007 рік та на 2008 рік (арк. справи
52). 7 квітня 2008 року від відповідача до податкового органу надійшла заява
про припинення платника податків за власним бажанням (арк. справи 65). В
матеріалах справи наявна декларація про доходи ОСОБА_2. (арк. справи 54-55),
подана до податкового органу 10 жовтня 2008 року вх. № 128047.

Згідно звітів ОСОБА_2. як платника єдиного податку:

- за 1 квартал 2007 року (арк.
справи 57) обсяг виручки від надання послуг програмного забезпечення за звітний
квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату
єдиного податку в календарному році склав 6868 грн. при сплаті єдиного податку
540 грн.,

- за 2 квартал 2007 року (арк. справи 59) обсяг виручки від
надання послуг програмного забезпечення за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії
свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році склав 93108 грн. при
сплаті єдиного податку 540 грн.,

- за 3 квартал 2007 року (арк. справи 58) обсяг виручки від
надання послуг програмного забезпечення за звітний квартал наростаючим
підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в
календарному році склав 291663 грн. при сплаті єдиного податку 540 грн.,

- за 4 квартал 2007 року (арк. справи 60) обсяг виручки від
надання послуг програмного забезпечення за звітний квартал склав 475000 грн. наростаючим підсумком з
початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році
при сплаті єдиного податку 540 грн.

В матеріалах справи наявний ще один примірник звіту за 4 квартал 2007 року (арк. справи 9,
61), в якому обсяг виручки відповідача від надання послуг програмного
забезпечення за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії
свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році склав 887742 грн. при
сплаті єдиного податку 600 грн., при
цьому, документальні підстави складання відповідачем цього звіту з іншими
даними та прийняття його податковим органом за основу для своїх висновків про
перевищення відповідачем обсягу виручки в матеріалах справи відсутні. За звітом за 1 квартал 2008 року
(арк. справи 62) при сплаті єдиного податку у розмірі 600 грн., обсяг виручки
відповідача склав 0 грн.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не перевірений та
не доведений факт отримання відповідачем виручки від надання послуг програмного
забезпечення у 2007 році на суму вищу ніж 500000 грн., при різних звітах за
звітні періоди, а також податковим
органом прийнята у жовтні 2008 року у відповідача декларація про доходи без
зазначення періоду за який її подано, з даними щодо основного місця роботи та з
даними щодо оподаткування за загальною системою за 1, 2, 3 квартали не
вказаного року, при цьому позивач достовірність та доцільність цієї декларації
після направлення позову до суду не доводив та підстав її прийняття і висновків
за цією декларацією на зазначав.

Стосовно позовних
вимог позивача про зобов'язання ОСОБА_2., як платника єдиного податку як у 2007
році, так і в 2008 році, подати декларацію про майновий стан і доходи за 4
квартал 2007 року, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до статті 13 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з громадян" від 26 грудня 1992 року
№ 13-92 оподаткуванню підлягають доходи громадян,
одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності
без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими
органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Підпунктом 9.12.1 пункту 9.12 статті 9 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" встановлено, що оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням
норм цього пункту.

До спеціального законодавства належить, зокрема,
спеціальна (спрощена) система оподаткування обліку і звітності, порядок провадження
якої здійснюється фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності за
правилами, встановленими Указом Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 3
липня 1998 року N 727 (в редакції Указу Президента України від 28 червня 1999
року N 746). Відповідно до статті 2 Указу фізична особа - платник єдиного
податку сплачує єдиний податок за ставкою, встановленою місцевими радами за
місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності.

Види діяльності зазначаються в свідоцтві платника єдиного
податку, порядок видачі якого затверджено наказом ДПА України від 29 жовтня
1999 року N 599, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999
року за N 752/4045, і саме від виду (видів) діяльності залежить розмір єдиного
податку, який повинен сплачуватися. При цьому, єдиний податок сплачується
виключно з доходів, одержаних фізичною особою - суб'єктом підприємницької
діяльності з додержанням вимог Указу, зокрема, якщо дохід платника єдиного
податку не перевищує 500 тис. грн. на рік, а в трудових відносинах перебуває не
більше 10 осіб.

Прямого посилання ні Закон України "Про податок з
доходів фізичних осіб", ні Декрет Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян", ні Указ Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" про підстави та порядок оподаткування податковими органами
доходів суб'єктів підприємницької діяльності, які сплачують єдиний податок та
перевищили у звітному періоді встановлений ліміт, не містять.

Позивач посилається на статтю 67 Конституції України, в
якій зазначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах встановлених законом. Так, підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181-III
передбачено, що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім
днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. Проте декларація з
податку з доходів фізичних осіб відповідачем за 4 квартал 2007 року не
подавалася та подаватися ним як платником єдиного податку не повинна була та
позивач протилежного не довів.

За статтями 10, 11
Закону України «Про державну податкову службу в Україні» до функцій податкових
інспекцій, які кореспондуються з наданими податковим органам правами,
відноситься контроль за сплатою податків та здійснення перевірок суб'єктів
підприємницької діяльності з цього питання. Пунктом 11 статті 10 вказаного закону передбачено, що
податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів,
одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх
майна. Права податкових інспекцій
звертатися до суду з позовами до суб'єктів підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців про зобов'язання їх подати при сплаті єдиного податку
декларацію про доходи по загальній системі оподаткування не передбачено. До
того ж, у частині 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України
вказано, що громадяни України можуть бути відповідачами в адміністративних
справах за позовами суб'єктів владних повноважень у виключних випадках прямо
передбачених цією нормою або встановлених законом. Позивач не довів наявність
норми передбаченої законом, яка надає право податковій інспекції на подання
позову, який є предметом розгляду даної справи, та застосування примусових
заходів до фізичної особи - підприємця щодо подання декларації про доходи.

Крім того, статтею 2 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" передбачено, що доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до
складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника
та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності. Підпунктом 4.3.25 пункту 4.3 статті 4 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб" передбачено, що до
доходів, які не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного
доходу, відноситься дохід (прибуток),
одержаний самозайнятою особою від здійснення нею підприємницької або незалежної
професійної діяльності, якщо така особа обрала спеціальну (спрощену) систему
оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно до закону. Зазначені
правові норми застосовуються до суб'єктів підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців незалежно від отриманого обсягу виручки від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) та спростовують доводи ДПІ у Київському районі м. Донецька викладені
в позові.

Частиною 1 статті 5 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" передбачено, що у разі порушення вимог, встановлених
статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу). Позивачем перевищення обсягу виручки понад 500 тис. грн.
було зазначено в звіті за 4 квартал 2007 року, за який суми єдиного податку
були сплачені авансом, тому позивач до закінчення звітного періоду, у даному
випадку до 31 грудня 2007 року, перебував на спрощеній системі оподаткування.
За частиною 2 статті 5 зазначеного Указу суб'єкти малого підприємництва несуть
відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків
та сплати сум єдиного податку згідно з законодавством України. Проте, до
цього часу відповідальність осіб, що сплачують єдиний податок та перевищують
обсяг реалізації законодавством не встановлена, у якості заходу
відповідальності передбачений лише
перехід з наступного звітного періоду на загальну систему оподаткування.
Крім викладеного, слід визначити, що податковий орган, який вважає, що з 4
кварталу 2007 року відповідач повинен оподатковуватися по загальній системі, у
зв'язку з перевищенням обсягу виручку, продовжує дію свідоцтва відповідача на
підставі його заяви про застосування спрощеної системи оподаткування на 2008
рік, отримує єдиний податок авансом за 2008 рік, тобто ці дії позивача у 1
кварталі 2008 року не узгоджуються з його вимогами про звітування відповідача
по загальній системі оподаткування починаючи з 4 кварталу 2007 року.

Згідно статті 19 Конституції України посадові особи суб'єктів владних повноважень,
якими є й податкові органи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані
дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та
охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій,
забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій
та повною мірою використовувати надані їм права.

З огляду на відповідність прийнятої судом першої
інстанції постанови нормам матеріального та процесуального права колегія судів
зазначає, що наявні підстави для залишення її без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському районі м. Донецька на постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-12886/08 -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
10 вересня 2008 року по адміністративній справі №
2-а-12886/08 за позовом державної податкової
інспекції у Київському районі м. Донецька
до суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання подати до податкового
органу декларацію про майновий стан і доходи за 4 квартал 2007 року -
залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у повному
обсязі.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені та
підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому
засіданні 14 листопада 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Ухвала складена у повному
обсязі та підписана колегією суддів 18 листопада 2008 року.

Головуючий: /підпис/
В.Г.Яманко

Судді: /підпис/
Т.Г.Арабей

/підпис/
К.П.Горбенко