Справа № 22-а-9041/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

16
вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П., Яворського І.О.,

при
секретарі Бацик
О.Р.,

з участю осіб :

від позивача - не
явився,

від відповідачів - не
явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду
від 24 березня 2008 року у справі № 2-а-319/08

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Рівне, Державної
податкової адміністрації України, Сектору у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб УМВС України у Рівненській області,

про зобов'язання вчинити дії, пов'язані із виключенням з
Державного реєстру платників податків та інших обов'язкових платежів, -

в с т а н о в и л
а :

ОСОБА_1.
звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобов'язати ДПА
України та ДПІ у м. Рівне виключити присвоєний їй ідентифікаційний номер та всю
пов'язану з ним інформацію з Державного реєстру фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових платежів і в подальшому не вносити будь-яку
інформацій щодо неї у даний реєстр; зобов'язати відповідачів здійснювати її
облік як платника податків та інших обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою, без застосування ідентифікаційного номера; зобов'язати ДПІ
у м. Рівне здійснити на одній із сторінок 7-9 її паспорту запис такого змісту:
“Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера”,
засвідчивши його підписом відповідальної особи та гербовою печаткою державної
податкової інспекції.

Постановою
Рівненського окружного адміністративного суду від 24 березня 2008 року вказаний
позов задоволено частково, ДПА України зобов'язано виключити присвоєний
позивачці ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з інформаційного
фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових
платежів, що містяться у базі даних відповідачів ДПА України та ДПІ у м. Рівне,
і в подальшому не вносити будь-яку інформацій щодо неї у даний реєстр;
зобов'язати відповідачів ДПА України та ДПІ у м. Рівне здійснювати облік
позивачки як платника податків та інших обов'язкових платежів за раніше
встановленою формою, без застосування ідентифікаційного номера.

У поданій
апеляційній скарзі відповідач ДПІ у м. Рівне просить зазначену постанову
скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.,
покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що Закон України “Про
внесення змін до Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових платежів” №1003-XIV від 16
липня 1999 року не передбачає механізму реалізації права особи на відмову від
ідентифікаційного номера та його оформлення. Стверджує, що державна податкова
інспекція не перешкоджає позивачці у здійсненні її права, а лише вимагає від
неї дотримання встановленої законом процедури. Просить врахувати положення
спільного наказу ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19.10.2004 р. “Про
затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів”.

Особи, які
беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не
перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга
задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Колегією суддів
встановлено, що позивачка ОСОБА_1. через свої релігійні переконання
відмовляється від індивідуального ідентифікаційного номера, що надається фізичним особам - платникам податків та
інших обов'язкових платежів з метою
забезпечення єдиного державного обліку таких осіб, про що повідомила відповідну
державну податкову інспекцію за місцем свого проживання.

Стаття 35 Конституції України закріпила право кожного на свободу
світогляду і віросповідання та передбачила, що здійснення цього права може бути
обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і
моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Згідно із ч.2 ст.
24 не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального
походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.
2 ст. 1 Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів” для осіб, які
через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Згідно із ч. 2
ст. 5 Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів” до Державного
реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи.

Враховуючи
наведене, колегія суддів переконана в безспірності права позивачки ОСОБА_1. на
виключення ідентифікаційного номера відносно неї та пов'язаної з ним інформації
із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з усіма відповідними
наслідками, зокрема збереження раніше встановленої форми обліку платників
податків та інших обов'язкових платежів.

Оскільки
позивачка повідомила відповідачів про свою відмову від ідентифікаційного номера
з релігійних переконань і таке її право прямо передбачено Законом України “Про
Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів”, їх бездіяльність щодо неприйняття цієї відмови слід розглядати як
обмеження у реалізації законного права ОСОБА_1., а отже як протиправну, що
правильно встановлено судом першої інстанції.

Згідно із ч.1
ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З метою забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані
сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до
державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими
актами України, створений автоматизований банк даних - Державний реєстр
фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, передбачений
відповідним Законом України.

Для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від
ідентифікаційного номеру, створено альтернативний спосіб обліку - шляхом
внесення до паспорта громадянина України відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Законом України
“Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів” не визначено державний орган, який повинен вносити в паспорти
зазначених осіб відповідні відмітки.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Чинним законодавством України і, насамперед, Законом України “Про державну
податкову службу України” не передбачено права органів державної податкової
служби вносити відмітки у паспорти осіб, які через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційних номерів.

Натомість, механізм та порядок внесення відмітки про наявність
права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта
фізичної особи, яка через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомила про це орган податкової служби на даний час врегульований спільним
наказом ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19.10.2004 р. “Про
затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів”.

Даний Порядок
розроблений згідно із Законом України “Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших обов'язкових платежів” та Постанови Верховної Ради
України №2503 від 26.06.1992 р. “Про затвердження положень про паспорт
громадянина України та свідоцтва про народження”, зареєстрований Міністерством
юстиції України за №1345/9944 від 20.10.2004 р., а отже є частиною
законодавства України і підлягає неухильному дотриманню та виконанню.

Пунктами 4 і 5
вказаного наказу визначено, що фізична особа, яка відмовляється від
ідентифікаційного номеру, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем
реєстрації довідку за формою ВЗ та паспорт громадянина України, а посадова
особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем її реєстрації
щодо внесення відмітки до її паспорта розглядає цю довідку щодо повноти і
правильності її заповнення та відповідності пред'явленому паспорту і, в разі
відсутності невідповідностей, вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку, зміст
і форму якої наведено у додатку 4.

Крім того, п. 7 Положення “Про паспорт громадянина України”, затвердженим
постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року N 2503-XII встановлено,
що записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортними
службами органів внутрішніх справ.

Отже, чинним законодавством України визначено державний орган, який має
вчиняти відмітку в паспорті особи про наявність у неї права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера, це - орган внутрішніх справ.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про відсутність правових підстав для покладення на ДПІ у м.
Рівне обов'язку зробити у паспорті громадянина України позивачки ОСОБА_1.
відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, а
тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Колегія суддів
визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір,
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права. Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19, 24, 35, 67 Конституції України,
ст.ст. 1, 5 Закон України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів”, спільним наказом ДПА України та МВС
України № 602/1226 від 19.10.2004 р. “Про затвердження Порядку унесення
відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”, п. 7 Положення “Про паспорт громадянина України”,
затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року N 2503-XII,
ст.ст. 11, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу державної податкової інспекції у м. Рівне залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 березня 2008
року у справі № 2-а-319/08 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції
у м. Рівне, Державної податкової адміністрації України, Сектору у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Рівненській
області, про зобов'язання вчинити дії, пов'язані із виключенням з Державного
реєстру платників податків та інших обов'язкових платежів - без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно після проголошення та на неї може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
: І.Я.Олендер

Судді:
М.П.Кушнерик

І.О.Яворський