Справа № 22а-5722/08
Суддя: Кожан М.П.
Дата ухвалення: 2008-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -5722/08 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку -
75 інстанції - О.В. Яцун
№ 28/49/08-АП
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суді -
Кожана М.П.,

суддів
- Сафронової С.В., Уханенко С.А.

при секретарі
- Кондратовій Ю.Д..

за участю представників:

позивача -
не з'явився;

відповідача -
не з'явився.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Запорізької
області

на постанову господарського суду Запорізької області від 12.03.2008р.
у справі №28/49/08-АП

за позовом Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Запорізької області

до Відкритого акціонерного товариства
«ІНФОРМАЦІЯ_1»

про стягнення заборгованості по виплаті та
доставці пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1 у сумі 1793,82грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року Управління
Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Запорізької області звернулось
до господарського суду в порядку адміністративного судочинства з позовною
заявою, у якій просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства
«ІНФОРМАЦІЯ_1» 1793 грн. 82 коп. заборгованості фактичних витрат з виплати та
доставки пільгових пенсій за Списком №2 на працівника ОСОБА_1.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 12.03.2008р. у справі №28/49/08-АП в задоволенні
позовних вимог відмовлено. Постанова обґрунтована тим, що частину другу ст. 13
Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачала, що підприємства та
організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду
України плату, що покриває витрати на виплату та доставку пільгових пенсій
відповідно до п.п. «б»-«з» цієї статті до досягнення працівником пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, у відповідному розмірі, було виключено
відповідно до Закону України №1464-14 від 17.02.2000 року «Про внесення змін до
деяких законів України», також, обґрунтовуючи постанову, судом першої інстанції
зазначено, що підприємство відповідача не є платником фіксованого
сільськогосподарського податку, а тому Закон України «про внесення змін до
деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських
підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від
12.03.2008 року господарського суду Запорізької області і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги,
позивач зазначає, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права, а саме:

Відповідно до змін у прикінцеві
положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме що виплата пенсії особам, пенсії яким призначенні
відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж»
статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1січня
2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26
цього Закону, але, вказує позивач, вступили в силу 01.01.2006 року згідно із
Законом України від 31.05.2005 року №2613-ІV. У зв'язку з тим, що закон не має
зворотної дії в цьому випадку, то Управління пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Запорізької області, вважає, що господарський суд
Запорізької області з порушенням норм процесуального права виніс постанову від
12.03.2008 року по справі №28/49/08-АП.

Позивач вказує, що відповідно до п.
6.1 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від 19.12.2003 року № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням в.о. голови Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2008року №319 розгляд справи передано
судді Кожану М.П.

Розпорядженням голови Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 09 грудня 2008 року №476 справу передано на розгляд
колегії суддів у складі: Кожана М.П.,
Уханенка С.А., Сафронової С.В.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянин
ОСОБА_1 (1942 року народження), який працював на ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1»
трактористом-машиністом з 28.10.1968 (наказ №283 від 28.10.68) по 12.12.1979
(наказ № 733 від 12.12.79) і був безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в
рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, на підставі
протоколу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відкрите
акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_1» - є платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків
відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та зареєстрований в управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Запорізької області.

Відповідно
із ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно
із абзацом 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, який набрав чинності
з 01.01.2004 року, застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах
з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та результатами атестацій робочих місць на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно
з абзацом 4 п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підприємства та організації
з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті
повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України
, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку,
призначених за списком №2, мають здійснюватися відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», незалежно від останнього місця роботи працівники,
працівники, які зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими
умовами праці, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше
25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, жінки -
після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше
10 років на зазначених роботах. Абзацом
5 п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» встановлено, що виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і
професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України
, та особам, пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" , здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до Закону України №1464-14
від 17.02.2000 року «Про внесення змін до деяких законів України» виключено ч.2
ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачала, що
підприємства та організації з коштів призначених на оплату праці, вносять до
пенсійного фонду України плату, що покриває вирати на виплату та доставку
пільгових пенсій відповідно до п.п. «б» - «з» цієї статті до досягнення
працівником пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону, у відповідному
розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що на момент прийняття Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Закон України «Про пенсійне
забезпечення» не передбачав обов'язку відшкодування підприємствами виплачених
працівниками відповідних пільгових категорій на підставі ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те, що підприємство відповідача не є
платником фіксованого сільськогосподарського податку, тому Закону України «Про
внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення
працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого
сільськогосподарського податку», оскільки згідно із п.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, в той же час позивач ані суду першої
інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надав жодного доказу в
обґрунтування своїх посилань.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку,
про те що під час ухвалення рішення по даній справі судом першої інстанції
повно з'ясовано усі обставини справи, і яким надана вірна оцінка, порушень чи
неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б
потягли за собою скасування чи зміну
оскаржуваної судової постанови судовою колегією не встановлено, а тому
колегія суддів вважає за необхідне
постанову суду від 12.03.2008р. по даній справі залишити без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Запорізької
області - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької
області від 12.03.2008р. у справі №28/49/08-АП - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Ухвалу в повному обсязі
виготовлено 17.12.2008р.

Головуючий: М.П.
Кожан

Судді: С.В.
Сафронова

С. А. Уханенко