Справа № 22-а-10248/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Кошкош
Доповідач - Г.А. Колеснік
Донецький окружний адміністративний суд
Справа № 2-а-8753/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2008 року
Справа 22-а-10248/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової
Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі судового засідання: Запорожцевій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Волноваської райдержадміністрації Донецької області, третя
особа: Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області -
про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої грошової допомоги до
5 травня за 2001-2007 роки, стягнення витрат на правову допомогу,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального
захисту населення Волноваської райдержадміністрації Донецької області на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з Управління праці та соціального
захисту населення Волноваської райдержадміністрації Донецької області щорічної
грошової допомоги до 5 травня, виходячи з норм Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2001-2007 роки у розмірі
7569,20 грн., також просить стягнути витрати на правову допомогу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 02 липня 2008 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача
за 2004 рік - 517, 50 грн. та за 2007 рік - 2570, 42 грн. недоплаченої щорічної
грошової допомоги.

Управління
праці та соціального захисту
населення подало апеляційну скаргу
на рішення суду першої інстанції,
в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду
від 02 липня 2008 року, як незаконну та ухвалити нову постанову, якою відмовити
у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати вимоги ст. 99 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, письмово просили
розглянути справу без їх участі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційні скарги, вважає, що апеляційна
скарга Управління праці та соціального захисту населення Волноваської
райдержадміністрації Донецької області задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено,
що ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи , і
у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5
травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 2 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх
соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України; права та пільги для
ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни;
нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів,
передбачені цим законом, є недійсними.

Згідно рішення Конституційного Суду
України у справі № 1-27/2004 від 01.12.2004 року, положення статті 44 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», які обмежували розмір щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» - визнані такими, що не відповідають Конституції України
(неконституційними), у зв'язку з тим, що вони суперечать конституційному припису,
згідно з яким при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції
України).

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р.
за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався розмір щорічної разової
допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж передбачено Законом,
визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Стаття 8 Конституції України
передбачає, що Конституція має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативні акти повинні їй відповідати.
Відповідно до Конституції України в Україні визнається і діє принцип
верховенства права; дотримання
державою і її органами встановлених законом особистих, майнових прав
гарантується Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст. 8, ч.2, 3, 4
ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства права, застосовує
Конституцію, закони України, інші нормативно-правові акти; у разі
невідповідності акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Посилання відповідача на ту
обставину, що виплата вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого
державним бюджетом, є безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі підставою для звуження змісту
існуючого у позивача права на отримання грошової допомоги і не є підставою для
звільнення відповідача від виплати допомоги у передбаченому законом розмірі.

В даному випадку є суперечність щодо
визначення розміру даної грошової допомоги в двох різних законах. Враховуючи рішення
Конституційного суду України, наведене вище, а також приймаючи до уваги вимоги
Конституції України щодо верховенства права і заборони
щодо звуження іншими законами змісту вже встановлених законом прав, колегія
дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно застосував к спірним відносинам
закон, який встановив конкретне право, і таке право не може бути обмежене іншим
законом, в тому числі і законом «Про державний бюджет».

Посилання відповідача щодо застосування річного строку
звернення до адміністративного суду колегією суддів не приймається, оскільки
відповідно до пункту 3 частини першої статті 268 Цивільного Кодексу України
позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смерті, а приписами частини 2 статті
99 КАС України, передбачено застосування річного строку звернення у випадку
якщо законом не встановлено інше. Інше, як свідчить аналіз даних норм,
встановлено.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з
додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для
скасування постанови не має.

Керуючись
статтями 198, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Волноваської
райдержадміністрації Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2008 року про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко

З оригіналом згідно

Суддя:
Г.А. Колеснік