Справа № 22-а-6870/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П о с т а н о в а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Маслія В.І.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Вінницького окружного адміністративного
суду від 10 липня 2007 року в адміністративній справі №2-а-5025/07 за позовом
ОСОБА_1до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
про перерахунок пенсії та виплату заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому, посилаючись на
порушення відповідачем положень Конституції України, Законів України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просив
зобов'язати відповідача провести перерахунок підвищення пенсії, як учаснику
бойових дій з 1.10.2003р. по 31.03.2007 року, а також зобов'язати відповідача
виплачувати в подальшому підвищення до пенсії, виходячи з фактичного розміру
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2007
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати постанову суду першої
інстанції та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та, перевіривши доводи
апеляції наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за вислугу
років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб». В послідуючому, з врахуванням того, що позивач є
учасником війни, було проведено підвищення розміру пенсії відповідно до ст.15
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та ст.14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
однак розмір підвищення пенсії (в сумі 19 грн.91 коп. з 01.10.2003 року до
31.12.2005 року) здійснено згідно п.«е» п.2 постанови Кабінету Міністрів
України від 03.01.2002 року №1
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від
27.08.2003р. №1350 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб».

Згідно ст.22 Конституції України гарантує, що конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» нормативні акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.

Відповідно до ч.4 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантіях їх соціального захисту», учасникам війни, пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії підвищуються в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» (в редакції Закону від 25.03.1996р.) встановлено, що підвищення пенсій за
вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які є
ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії за вислугу
років підвищуються в таких розмірах, зокрема, на 50 процентів мінімальної
пенсії за віком - учасникам війни, членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті
10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної
війни, які не одружилися вдруге.

Однак, після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців», який набрав чинності 15.09.2006р., стаття 15 викладена у
новій редакції, в якій зазначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону,
які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам,
на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», пенсії за вислугу років підвищуються в
порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

В свою чергу, у Законі України «Про внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.12 викладена в
новій редакції, яка набрала чинності з 01.07.2006р. Відповідно до зазначеної
норми цієї статті Закону учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях
їх соціального захисту», фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України «Про підвищення мінімального розміру пенсії» від
15.07.1999р. з 1 вересня 1999 року було встановлено мінімальний розмір пенсії
за віком - 24 гривні 90 копійок. Встановлено, що цей розмір не застосовується
для визначення розмірів соціальних пенсій (за віком), надбавок та інших доплат
до пенсій.

Відповідно до п.п.«е» п.2 постанови Кабінету Міністрів України від
03.01.2002р. №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету», встановлено, що виходячи з розміру 19,91 грн.
провадиться розрахунок підвищення, передбачених Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» під час призначення
перерахунку пенсій відповідно до закону України "Про пенсійне
забезпечення, Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» та зазначених п.п.«а» п.1.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 1 січня 2005 року мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків - 25, у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на
2005 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено
в розмірі 332 гривні.

Згідно з п.2 Положення про управління пенсійного фонду України у районах,
містах та районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 21 травня 2002 року за №442/6730 передбачено, що призначають і
виплачують пенсії управління Фонду в районах, містах, районах у містах, які є
юридичними особами.

Статтею 99 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» передбачено,
що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають
право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,
пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», чітко визначає пільгу позивача щодо підвищення його пенсії в розмірі
50% мінімальної пенсії за віком до 1 липня 2006 року, а з цього періоду в
розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень перевіряють чи прийняті (вчинені) вони, зокрема,
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (ч.3 ст.2 КАС України).

У зв'язку з тим, що будь-яких обмежень в застосуванні зазначеного розміру
мінімальної пенсії за віком, цей Закон не встановлює, колегія суддів вважає дії
відповідачів по встановленню позивачу підвищення розміру пенсії виходячи з суми
19,91 грн., встановленої постановою Кабінету Міністрів України №1 від
03.01.2002р., суперечать нормам Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яким встановлено розмір мінімальної пенсії за
віком на рівні прожиткового мінімуму.

Таким чином, висновки суду першої інстанції суперечать вимогам ст.ст.22
Конституції України, ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Проте, позовні вимоги щодо перерахунку підвищення пенсії, як учаснику війни
і виплатити різницю за період з 2003 по травень 2006 років, а також
зобов'язання відповідача виплачувати в подальшому підвищення до пенсії,
виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за віком не можуть бути
задоволені виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.99, 100 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. А пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Така вимога міститься у заяві Головного управління Пенсійного фонду України
в Вінницькій області.

Аналізуючи зміст положень Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» слід дійти висновку про те, що
підвищення та інші доплати до пенсії не є пенсійним забезпеченням, а тому норму
ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо відсутності обмежень строку
на звернення до суду застосовувати до спірних правовідносин не можна.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Беручи до уваги те, що при вирішенні справи суд першої інстанції порушив
зазначені вище норми матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи в частині відмови у задоволенні позовних вимог у
межах строку позовної давності, постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2007 року належить скасувати частково і в
цій же частині позовних вимог прийняти нове судове рішення, яким зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду України в
Вінницькій області провести перерахунок і виплатити різницю підвищення
пенсії ОСОБА_1, як учаснику війни, в межах строку процесуального строку -
починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме: з 24 травня 2006 по 1 липня
2006 року - в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а з 1 липня 2006 року по
31 березня 2007 року - в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

В решті апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 171, 198, 202, 205, 207
КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного позову від 10 липня 2007
року в адміністративній справі №2-а-5025/07 скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1про перерахунок і виплату різниці підвищення
пенсії, як учаснику війни, за 2006 і 2007 роки.

В цій же частині позовних вимог прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1задовольнити частково, а саме, - зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок і виплатити
різницю підвищення пенсії ОСОБА_1 як учаснику війни, з 24 травня 2006 по 1
липня 2006 року - в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а з 1 липня 2006
року по 31 березня 2007 року - в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність.

В решті апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 10 липня 2007 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї
може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення цієї постанови у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
В.Маслій

ДАНУ ПОСТАНОВУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 3 ЖОВТНЯ 2008 РОКУ