Справа № 22-а-1596/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Чмель О.Л.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2008
року Справа
№ 22-а-1596/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А..

суддів: Сіваченка І.В.

Дяченко С.П.,

при
секретареві Чуріковій Я.О.,

за участю
позивача ОСОБА_1

представників
відповідачів: Лемешевої І.С., Дьоміної В.Ю.

розглянула
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій
області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 07 вересня
2007р. у адміністративній справі № 2-а-172/2007 за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління
внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконними дій
суб'єкта владних повноважень та зобов'язання провести певні дії, і

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 07 вересня 2007року задоволений позов ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій області (ГУ ПФУ в Донецькій області),
Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області
(ГУМВС України в Донецькій області) про визнання незаконними дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання провести певні дії, яким визнані
незаконними дії ГУМВС України в Донецькій області у нарахуванні пенсії
позивачеві у сумі 753,46грн; ГУ ПФУ в
Донецькій області зобов'язане перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з
23.12.2006 року у відповідності до ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на
рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої
інстанції від 07.09.2007 року скасувати, посилаючись на порушення норм
матеріального права, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні
представник ГУ ПФУ в Донецькій області підтримав доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити. Представник ГУ МВС України
в Донецькій області у судовому
засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги. .Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив
залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що
підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_1 - майор запасу, звільнений з
військової служби наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 3
листопада 2006 року №78 о/с в запас Збройних Сил України за пунктом 63”В”,
наказ тимчасово виконуючого обв'язки командира військової частини 3057 №263 від
22.12.2006 Вислуга років на день
звільнення у Збройних Силах, органах
СБУ, МВС України складає 20 років 7 місяців 2 дні.

У відповідності до
п.„а" ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ОСОБА_1 набув права на
пенсію за вислугу років у розмірі 50 %
відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1
з 23.12.2006 року була призначена пенсія за
вислугу 20 років в розмірі 50 % грошового забезпечення у сумі 753,46грн.

При розрахунку пенсії
відділ забезпечення соціальних виплат фінансово-економічного управління ГУ МВС
України в Донецькій області застосував окрім Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб", також
положення Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік", а саме ст. 40, п.30 ст. 77, ст. 107. ГУ ПФУ в Донецькій області виплачує пенсію
позивачеві відповідно до вищезазначеного розрахунку.

Відповідно до ст. 40 Закону України „Про
державний бюджет України на 2006 рік" при визначенні щомісячного грошового забезпечення для розрахунку пенсії
повинні братися середні надбавки,
доплати, підвищення та премії за 24 місяці. Надбавки (доплати), встановлені
особам, які мають право на пенсію за вислугу років і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі,
взагалі не враховуються.

Відповідно до п.30
ст. 77 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію ст.43 Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб".

Вимогами ст. 107
вказаного закону передбачено, що розмір пенсій, призначених у 2006 році відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" не може перевищувати 12 мінімальних
пенсій за віком.

Суд вважає, що такий
розрахунок пенсії є незаконним та таким, що суперечить вимогам ст.22 Конституції України, Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб", Закону України „Про внесення змін до деяких законів України з
питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців", Закону України
„Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Оскільки Законом
України «Про державний бюджет на 2006 рік» умови пенсійного забезпечення
військовослужбовців були погіршені, Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3591-IV „Про внесення змін до
деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців", який набрав
чинності 29.04.2006 р. Цим законом змінено
назву Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", який названо „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і у статті 43 якого поновлено право
військовослужбовців на розрахунок пенсії з грошового забезпечення за останньою штатною посадою з усіма
видами надбавок, доплат, підвищень та премій.
Частиною 2 ст. 13 цього Закону передбачено, що максимальний розмір пенсії не
повинен перевищувати 90 % відповідних
сум грошового забезпечення.

Вищезазначений Закон
доповнено ст.1-1, у якій зазначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби
базується на Конституції України і складається
з цього Закону, Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових
актів України, прийнятих відповідно до цих Законів.

Зміна умов і норм
пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”.

На підставі цієї
норми зміна умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців не може здійснюватися за Законом України „Про
державний бюджет України на 2006 рік".

Крім того Закон
України від 04.04.2006 року № 3591, яким стаття 43 Закону № 2262 викладена в
новій редакції, прийнятий пізніше у часі стосовно Закону № 3235 від 20.12.2005
року “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, тому саме Закон № 3591
підлягає застосуванню до спірних правовідносин. В прикінцевих положеннях Закону
№ 3591 зазначено, що стаття 43 Закону № 2262 в новій редакції набуває чинності
з дня опублікування.

Таким чином, на час
призначення ОСОБА_1 пенсії відповідачі повинні керуватися положеннями ч.3 ст.43 Закону № 2262. Наступні зміни в
законодавстві, передбачені Законом України “Про державний бюджет України на
2007 рік” не повинні застосовуватися до правовідносин, пов'язаних з
призначенням пенсії ОСОБА_1, право на отримання якої виникло у нього в грудні
2006 року.

В ч.2 ст. 17 Конституції
України закріплено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на військовій
службі в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також,
членів їх сімей.

Статтею 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що держава
гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що
відповідає умовам військової служби, а відповідно до ст. 2 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у
правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин суд вважає, що дії суб'єкта владних повноважень - ГУ МВС
України в Донецькій області - при здійсненні ним
владних управлінських функцій призвело до порушення законних прав та інтересів позивача
на отримання ним правильно нарахованого пенсійного забезпечення за рахунок держави.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області відмовити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 07 вересня 2007р. у
адміністративній справі № 2-а-172/2007 за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління
внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконними дій
суб'єкта владних повноважень та зобов'язання провести певні дії залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: