Справа № 2-а-10202/08
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Хаюку С.М. ,

при
секретарі - Савчук Є.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації

про
стягнення 30781,28 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що в період з 01 квітня
2001 по 31 грудня 2007 років їй не було проведено у повному обсязі
виплати, передбачені ст.ст.37, 39 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що
призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначив в розмірі
15031,60грн., а заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства (ст.37) - в розмірі 15749,68 грн., а разом - 30781,28 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з'явився. Просила справу
розглядати без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився
тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і у передбаченому
законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Письмове заперечення на
позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що
позивач в спірний період часу проживала та працювала в м. Овруч, Житомирської області, які віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

На вихованні
у позивача перебувають неповнолітні діти, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які також мають статус потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС і
проживають разом з позивачем.

Згідно
ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які
проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись
щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні
гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної
заробітної плати.

Згідно ст.39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення,

проводиться доплата. У зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні

плати щомісяця.

Проте вказані допомога та доплати виплачувались у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах,
встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року, порушені права позивача.

Позов підлягає частковому задоволенню, при цьому суд
враховує, що дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього
частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом
N 3235-ІV(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із
Законом N 489-У ( 489-16 ) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію
відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (V0а6р710-07) від
09.07.2007.

Крім того, заборгованість по допомозі, передбаченій
ст.37 Закону, за період 1998-2005 років не може бути стягнута на користь
позивача, оскільки, відповідно до ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного
суду за захистом прав встановлюється річний строк. Позов пред'явлено у травні
2008 року. Ця вимога підлягає
задоволенню за період з липня по грудень 2007 року включно.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України, незалежно від часу її
виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до
ст.2 Закону України „Про оплату праці" є складовою структури заробітної
плати, тобто за періоди з квітня 2001 року по червень 2003 року, періоди з
серпня по грудень 2005 року, з липня по грудень 2007 року включно.

Суд в цій частині з врахуванням положень частини 2
статті 11 КАС України виходить за межі позовних вимог та стягує на користь
позивача заборгованість більшу ніж визначив позивач.

З врахуванням викладеного вище, фактично отриманих сум
та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу розмір
заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст.37 Закону становить
3202,20 грн., по ст.39 Закону - 16289,03 грн., а всього - 19491,23 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ст.
ст. 158 - 163, 167,254 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1доплату
за роботу в зоні /ст.39 / - 16289,03 грн.; допомогу на чисте харчування
/ст.37/-3202,20 грн., а всього - 19491,23 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня
проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: С.М.
Хаюк