Справа № 22-а-11257/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Люклянчук
Доповідач - Г.А. Колеснік
Стаханівський міський суд Луганської
Справа № 2-а-306/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2008 року
Справа 22-а-11257/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Запорожцевій Г.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовомОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області, Головного Управління Державного
казначейства України в Луганській області - про поновлення строку звернення до
адміністративного суду, визнання неправомірною відмову виплатити одноразову
компенсацію та щорічну компенсацію на оздоровлення та зобов'язання перерахувати
такі компенсації,

за апеляційними скаргами Управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області таОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в
інтересахОСОБА_2 на постанову Стахановського міського суду Луганської області
від 07 серпня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про поновлення строку звернення до
адміністративного суду та стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення Стаханівської міської ради Луганської області одноразової компенсації
у розмірі 19800 грн. та щорічної
допомоги на оздоровлення, виходячи з норм Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2004 -2007 роки в сумі 6316,60 грн.

Постановою
Стахановського міського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року
позовОСОБА_2 було задоволено частково. Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення Стаханівської міської ради Луганської області
допомогу на оздоровлення за 2006 та 2007 роки у розмірі - 1930,30 грн. У стягненні грошової допомоги за 2004 та 2005 роки -
відмовлено, в межах строків позовної давності.

Управління праці
та соціального захисту населення подало
апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати постанову
Стахановського міського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року,
обґрунтовуючи її тим, що згідно Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосування норм цього Закону проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивачу було виплачено щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та Постанови
Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Це повністю відповідає
нормам Конституції України, Законам України про державні бюджети на відповідні
роки, а також Бюджетному Кодексу, згідно яким усі компенсації і виплати проводяться з бюджету
тільки в межах бюджетних
асигнувань.

Представниками
позивача також подано апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої
інстанції, посилаючись на неправомірне застосування судом річного строку
звернення до адміністративного суду.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Відповідач
письмово просив розглянути справу без його участі.

Інші
особи, які беруть участь у справі, в судове засідання за викликом не з'явилися.

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційна скарга представників позивача та
апеляційна скарга відповідача підлягають частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Обов'язок
держави перед громадянами за шкоду, завдану внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначений статтею 13 Закону України «Про статус і соціальний захист, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначена стаття передбачає,
що Держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та
зобов'язується відшкодувати її, у тому числі (пункт 3) матеріальні втрати, що
їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою,
відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Відповідно
до пункту 3 частини першої статті 268 Цивільного Кодексу України позовна
давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смерті.

З
огляду на зазначене, колегія суддів вважає безпідставним застосування судом
першої інстанції, у межах спірних відносин, річного строку для звернення до
суду, оскільки приписами частини 2 статті 99 КАС України, передбачено його
застосування у випадку, якщо законом не встановлено інше. Інше, як свідчить
аналіз даних норм, встановлено.

Статтею
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних
плат, інвалідам третьої групи - чотири мінімальних заробітних плати. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно
з матеріалами справи, ОСОБА_2. є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС, як постраждалий 1 категорії, інвалід 2 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи і має право отримувати щорічну допомогу на
оздоровлення згідно Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Управлінням
праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради Луганської
області така допомога позивачу була виплачена в наступних розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України:

2004
рік - у розмірі 26, 70 грн. (08.11.2004 року);

2005
рік - у розмірі 26, 70 грн. (21.06.2005 року);

2006
рік - у розмірі 120 грн. (31.10.2006 року);

2007
рік - у розмірі 120 грн. (14.06.2007 року).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами
№ 836 та № 562 усупереч Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема,
постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2 групи постановою
№ 836 встановлена допомога - 26,70 гривень (за грошовою реформою 1996 року), постановою
№ 562 встановлена допомога - 120 гривень.

Виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Закони України, яким встановлені розміри мінімальної заробітної
плати, зокрема на час виплати допомоги позивачу, а не постанови №№ 836, 562.

Таким
чином, виходячи з вищезазначеного, визначаючи розмір недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення на момент виплати, яку відповідач зобов'язаний
виплатити позивачу, як інваліду 2 групи, необхідно виходити з наступних
розрахунків:

- за
2004 рік - 237 х 5 - 26,70 = 1158, 30 грн.;

- за 2005 рік - 290 х 5 - 26,70 =
1423, 30 грн.;

- за 2007 рік - 420 х 5 - 120 =
1980 грн.

Отже,
загальна сума, яку відповідач повинен виплатити ОСОБА_2 складає 4561, 60 грн.

На
підставі вище зазначеного, колегія суддів вважає, що дії відповідача по відмові
у виплаті ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2004, 2005 та 2007 роки є неправомірними, тому
позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо визнання дій відповідача неправомірними
при нарахуванні та виплаті позивачу
допомоги на оздоровлення у 2006 році, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції допустив помилку та не врахував, що дія абзацу другого та третього
частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік
згідно із п. 37 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік», який до теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним
Судом України. За таких обставин, твердження суду першої інстанції про
невідповідність Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»
Конституції України є передчасними, бо це є прерогативою саме Конституційного
Суду України. Тому, не можна
стверджувати, що дії відповідача в цій частині були
неправомірними.

За відсутності визнання закону про бюджет
неконституційним у суду першої інстанції не було правових підстав визнавати дії
відповідача неправомірними, таким чином позовні вимоги
ОСОБА_2. в частині визнання дій відповідача неправомірними при нарахуванні та
виплаті позивачу допомоги на
оздоровлення в 2006 році задоволенню не підлягають.

Колегія суддів,
розглянувши апеляційні скарги в межах апеляційного перегляду, дійшла висновку,
що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.198, 202
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської
ради Луганської області - задовольнити частково.

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в інтересахОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Постанову
Стахановського міського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року -
скасувати.

Позовні
вимогиОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області, Головного Управління Державного
казначейства України в Луганській області - про поновлення строку звернення до
адміністративного суду, визнання неправомірною відмову виплатити одноразову
компенсацію та щорічну компенсацію на оздоровлення та зобов'язання перерахувати
такі компенсації - задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_2 строк для звернення до адміністративного суду.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської
ради Луганської області по відмові у виплаті ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2004,
2005 та 2007 роки - неправомірними.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради
Луганської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за 2004, 2005 та 2007 роки на загальну суму
4561, 60 грн.

В
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Л.В.
Ястребова

Д.В. Ляшенко

З оригіналом згідно

Суддя:
Г.А. Колеснік

Головуючий у І інстанції - суддя Люклянчук
В.В.
Доповідач - Г.А. Колеснік

Стаханівський міський суд Луганської
області

Справа № 2-а-306/08

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

21 жовтня 2008 року
Справа 22-а-11257/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Запорожцевій Г.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовомОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області, Головного Управління Державного
казначейства України в Луганській області - про поновлення строку звернення до
адміністративного суду, визнання неправомірною відмову виплатити одноразову
компенсацію та щорічну компенсацію на оздоровлення та зобов'язання перерахувати
такі компенсації,

за апеляційними скаргами Управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області таОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в
інтересахОСОБА_2 на постанову Стахановського міського суду Луганської області від
07 серпня 2008 року, -

Керуючись ст.ст.198, 202
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської
ради Луганської області - задовольнити частково.

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в інтересахОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Постанову
Стахановського міського суду Луганської області від 07 серпня 2008 року -
скасувати.

Позовні
вимогиОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області, Головного Управління Державного
казначейства України в Луганській області - про поновлення строку звернення до
адміністративного суду, визнання неправомірною відмову виплатити одноразову компенсацію
та щорічну компенсацію на оздоровлення та зобов'язання перерахувати такі
компенсації - задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_2 строк для звернення до адміністративного суду.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської
ради Луганської області по відмові у виплаті ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2004,
2005 та 2007 роки - неправомірними.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради
Луганської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за 2004, 2005 та 2007 роки на загальну суму
4561, 60 грн.

В
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко