Справа № 22а-4293/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 4293/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Дьяченко С.В.(справа № 2а-15/08)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів - Сафронової С.В., Кожан М.П.,

при
секретарі - Кочковій А.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради

на постанову
Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 січня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1до Управління
праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради, третя особа
Головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної
державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення, -

в с т а н о в и
л а :

У листопаді 2007
року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Енергодарської міської ради про стягнення недоплачених коштів на оздоровлення за період
з 2003 року по 2007 рік, включно, в сумі 5844,60 грн. Посилався на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії,ІНФОРМАЦІЯ_1
у зв'язку з чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим
законодавством для цієї категорії осіб, а тому, відповідно до ст.48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року, їй передбачені щорічні виплати на оздоровлення
у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Проте, відповідачем, всупереч
вимогам Конституції України та ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було виплачено на користь
позивача в період з 2003 по 2007 рік, включно, значно занижені суми компенсації
на оздоровлення без врахування встановленого на території України розміру
мінімальної заробітної плати починаючи з 2003 року та по 2007 рік, включно.

Постановою
Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 січня 2008 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. З відповідача на користь
позивача було стягнуто недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 1510 грн. за 2006 рік та 1510
грн. за 2007 рік з врахування при визначенні суми грошової допомоги розміру
мінімальної заробітної плати на момент виплати такої допомоги. В задоволенні
позовних вимог щодо стягнення з відповідача недоплачених сум щорічної допомоги
на оздоровлення за період часу з 2003 року по 2005 рік, включно - було
відмовлено, в зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду,
оскільки вона винесена з порушенням норм
матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а
постанову суду скасувати виходячи з наступного.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
першої категорії,ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.3),
і перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення
Енергодарської міської ради. В рахунок виплат грошової допомоги на оздоровлення
позивачці відповідачем було виплачено в 2006 році - 90,00 грн., в 2007 році -
90,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.2).

Судом
правильно було встановлено, що відповідно до ст.48 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року, щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідам
третьої групи виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При
цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (абзац
7 частини 4 ст. 48 Закону №796-Х1І).

Згідно ст. 76 Закону України
"Про Державний бюджет України на
2007 рік" встановлений з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної
плати 400 гривень
на місяць, з 1 квітня 2007 року -
420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень
та з 1
жовтня 2007 року - 460 гривень. З цього ж закону не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Встановлений ще в 1996 році постановою
КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не
змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

Щодо положень Закону України
"Про Держаний бюджет України на 2007 рік", якими було зупинено в 2007
році дію ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то в цьому випадку суд першої
інстанції вірно застосував висновки рішення Конституційного суду України від 09
липня 2007 року, яким вищезазначені положення Закону України "Про Держаний
бюджет України на 2007 рік" були визнані неконституційними та нечинними.

За таких обставин та з урахуванням вимог
статті 48 Закону №796-ХІІ, відповідач повинен
був виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік:

400
грн. х 4 = 1600 грн.

1600
грн. - 90 грн. (сума виплаченої допомоги за 2007 рік) = 1510 грн.

Ці висновки є правильними та обґрунтованими, тому в цій частині постанову
необхідно залишити без змін.

Проте,
судом першої інстанції необґрунтовано було задоволено позовні вимоги щодо
стягнення несплаченої суми на оздоровлення за 2006 рік у розмірі 1510,00
гривень, оскільки дію абзацу 5 частини 4
ст.48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2006 рік, в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати, згідно із Законом України „ Про державний бюджет України на 2006
рік". Ці положення на відповідний період не було визнано
неконституційними, тому необхідно застосувати норми ЗУ „ Про державний бюджет
України на 2006 рік".

За таких
обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції частково скасувати,
відмовивши в задоволені позовних вимог про стягнення недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі 1510 грн.
за 2006 рік.

В частині
відмови позивачу в задоволені позову постанова сторонами не оскаржувалася, тому
діючи в межах апеляційного перегляду справи колегія суддів вважає за необхідне
залишити в цій частині без змін. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду
не спростовують, зводяться до незгоди у зв'язку з відсутністю належного
фінансування цих виплат.

Керуючись п.3 ч.
1 ст. 198 ч. ст. 202 КАС України,
колегія суддів, -

п о с т а н о в
и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Енергодарської міської ради - задовольнити частково.

Постанову
Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 січня 2008 року
частково скасувати, відмовивши в задоволені позовних вимог про стягнення
недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 1510 грн. за 2006 рік.

В іншій
частині залишити без змін.

Постанова може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Поплавський В.Ю.

Судді: Кожан М.П.

Сафронова
С.В.