Справа № 22а-5698/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
Головуючий суддя у
1-ій інстанції - Зосименко С.Г.
У Х В А Л А

Іменем
України

23 вересня 2008
року
м.Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого,
судді Сафронова С.В. (доповідач)

суддів Поплавського В.Ю.

Уханенко С.А.

при
секретарі Соболь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську клопотання прокурора Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська про поновлення процесуального строку на апеляційне
оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська
від 18 червня 2007 року

у
адміністративній справі № 2а-114/07 за позовом
ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради
Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання нечинним
рішення сесії сільської ради та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2007 року частково задоволено
позов ОСОБА_1, визнано за ним право власності на розташовані на земельній
ділянці площею 0,7754 га АДРЕСА_1
будинок, сарай, сторожку, убиральню, баню, навіс та огорожі, без
додаткових актів вводу об'єкту в експлуатацію, а також зобов'язано відповідача
розглянути питання щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,36 га в
районі АДРЕСА_1.

Зазначене рішення суду першої
інстанції сторонами, які брали участь у справі, а також особами, які не брали
участь у справі, але інтересів яких може стосуватися це судове рішення - не
оскаржувалося та набрало законної сили у відповідності до вимог ч.1 ст.254 КАС
України.

За вимогою прокурора
Індустріального району м.Дніпропетровська від 08.04.2008 р. у зв'язку з
проведенням перевірки в порядку ст.97 КПК України щодо можливих зловживань
службовим становищем з боку ОСОБА_2,
14.04.2008 року представник прокуратури був ознайомлений з матеріалами
даної справи та отримав з неї копії документів.

17 квітня 2008 р. до
Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла апеляційна скарга на
вищезазначену постанову суду в якій ставиться питання про її скасування та
направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з
допущенням судом порушень вимог матеріального та процесуального права,
неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та
невідповідністю висновків суду обставинам справа.

Одночасно в апеляційній скарзі,
прокурором заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження,
в обґрунтування якого посилається на те, що про наявність зазначеної постанови
прокурору стало відомо тільки 14.04.08 після надходження з прокурора тури
Дніпропетровської області завдання про проведення перевірки за зверненням
Голови Комітету Верховної Ради України з питань боротьби з організованою
злочинністю і корупцією та інших депутатів, а тому вважає, що строку для
оскарження постанови суду прокурором пропущено із поважних причин, в зв'язку із
чим відповідно до вимог ст.186 КАС України, він підлягає поновленню.

Проте, як вбачається з листа заступника генерального прокурора
України, адресовано прокурору Дніпропетровської області (а.с.132) вищезгадане
звернення депутатів знаходиться на перевірці Генеральної прокуратури певний
час, працівники Генеральної прокуратури виїзд жали до місця розташування
спірної ділянки поблизу с.Піщанка, перевіряли факт самовільного захоплення
землі сім'єю ОСОБА_2 та інш. Вказаний лист Генеральної прокуратури та лист
прокуратури Дніпропетровської області (а.с.131) свідчать про проведення
прокуратурою перевірки в порядку ст.97 КПК України, що і стало підставою для
ознайомлення представника прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська
з даними матеріалами справи, яка передувала поданню апеляційної скарги на
судове рішення.

Відповідно дост.36-1
та ст.37 Закону України «Про прокуратуру» право прокурора на принесення
апеляційної скарги на постанову суду обмежено його компетенцією та випадками,
які прямо передбачені Законом, в тому
числі і стосовно представлення інтересів держави в суді..

Згідно ч.1
ст.60 КАС України звернення прокурора до адміністративного суду на захист прав,
свобод та інтересів інших осіб може бути лише
у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.60 КАС України представництво прокурором інтересів
громадянина або держави в суді на будь-якій стадії адміністративного процесу
може здійснюватися лише в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими
законами.

Частина 4 статті 61 КАС України наділяє прокурора, який не брав участі у
справі, лише правом знайомити з матеріалами справи в адміністративному суді з
метою вирішення питання про наявність підстав для подання апеляційної чи
касаційної скарги.

Таким чином, в даному випадку при зверненні з апеляційною скаргою ,
клопотанням про поновлення строку прокурор
повинен обґрунтувати обставини, які вказують на існування необхідності захисту
інтересів держави в особі райдержадміністрації, яка є самостійною юридичною особою, уповноваженою державою
представляти її інтереси у сфері земельних відносин. Також прокурор повинен був зазначити, в чому саме
відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави в
особі райдержадміністрації, яка ьбула обізнана про обставини по справі, та
обґрунтувати необхідність їх захисту прокурором.

Зазначене у попередньому абзаці повністю узгоджується з Рішенням
Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі за № 3 - рп/99 (про
представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному
суді).

Проте, прокурор звернувся з апеляційною скаргою та з заявою про поновлення
строку на апеляційне оскарження на стадії апеляційного провадження, тобто вже
після набрання судовим рішенням законної сили, що на думку колегії суддів є
порушенням ч.1 ст. 10 КАС України про рівність усіх учасників адміністративного
процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до Конституції
України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. ч.1 та ч.2 ст.8 цього кодексу, суд при
вирішенні справи керується
принципом верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Засади рівності сторін та змагальності у судовому процесі виведені
Європейським Судом із принципу верховенства права, який зокрема знаходить свій
вираз у положеннях ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод»
щодо справедливого судового розгляду. Щодо принципу рівності сторін
Європейський Суд зазначає, що ця засада поширюється як на справи про цивільні
права та обов'язки, так і кримінальні справи та «вимагає, щоб кожній зі сторін
була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не
ставить її в суттєве менш сприятливе становище порівняно з опонентом».

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів вважає, що намагання прокурора здійснити наглядову функцію за
судовим рішенням поза встановлених КАС України строків, та здійснити перегляд
судового рішення яке набрало законної сили без достатній на то підстав, є
грубим порушенням прав інших учасників по справі та правових засад
адміністративного судочинства.

Принцип забезпечення апеляційного оскарження рішення адміністративного
суду реалізується главою 1 «Апеляційне провадження», якою врегульовано
процесуальний порядок апеляційного оскарження. Право на апеляційне оскарження
рішення адміністративного суду забезпечено державою усім особам, які беруть
участь у справі, та особам, які не брали участі у процесі розгляду справи, у
випадку вирішення судом питання про їхні права та обов'язки, про зазначено в
ч.1 ст.185 КАС України.

Зазначене право апеляційного оскарження обмежене певними часовими
рамками, визначеними в частинах 2-5 статті 186 КАС України. В той же час з
метою унеможливлення порушення прав осіб, які в силу об'єктивних причин не знали
про існування рішення, в якому порушене питання про їхні права та обов'язки,
КАС передбачив право адміністративного суду поновити строк на апеляційне
оскарження незалежно від тривалості
пропущеного строку.

Доводи заступника прокурора щодо
поважності причини пропуску строку як такої, що не залежала від волевиявлення
заявника, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки надання законом
прокурору права на представництво інтересів держави в суді не ставить прокурора
у привілейоване, порівняно з іншими учасниками судового процесу становище щодо
участі у розгляді справи в суді, включаючи застосування процесуального строку,
в межах якого можлива реалізація права на представництво інтересів держави в
суді шляхом звернення з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для
поновлення прокуророві строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська
від 18 червня 2007 року оскільки суду не представлено будь-яких доказів на
підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження
постанови суду першої інстанції, а тому у задоволенні клопотання про поновлення
строку необхідно відмовити, а апеляційну скаргу залишити без розгляду

Керуючись ст.ст.102, 186 КАС
України, -

у х в а л и л а:

У задоволенні
клопотання прокурора Індустріального районного суду м.Дніпропетровська
про поновлення пропущеного строку на подання
апеляційної скарги - відмовити, апеляційну скаргу прокурора
Індустріального районного суду м.Дніпропетровська на постанову
Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2007 року

- залишити без розгляду

Ухвала
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з дня витоплення її повного тексту

Повний текст виготовлено буде 29 вересня
2008 року.

Головуючий суддя
Сафронова С.В.

Судді
Поплавський В.Ю.

Уханенко С.А.