Справа № 22-а-4815/08
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
інстанції: Новіков О.М.
Суддя-доповідач: Романчук О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2008 року м. Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Романчук О.М., суддів Малиніна В.В., Бєлової Л.В. при секретарі Ткаченко
Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Батуринської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області на
постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 липня 2007
року у справі за позовомОСОБА_1 до Батуринської селищної ради Бахмацького
району Чернігівської області про визнання незаконною бездіяльність комісії,
утвореної селищною радою для перевірки заяви із земельних питань, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2007 року позивач
звернулась до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до
Батуринської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області про
визнання незаконною бездіяльність комісії, утвореної селищною радою для
перевірки заяви із земельних питань, а саме щодо збільшення розміру земельної
ділянки, виділеної для будівництва та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд з метою узаконення її володіння.

Постановою Бахмацького районного
суду Чернігівської області від 16 липня 2007 року позов задоволено.

Не
погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що є
незаконною та необґрунтованою та ухвалити нове рішення у справі.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції виходив з того, що даний спір
є справою адміністративної юрисдикції. Проте з таким висновком погодитися не можна.

Із системного аналізу ч. 2 ст. 2 та п.1 ч.1 ст.17 КАС України випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

В даному випадку предметом
оскарження є бездіяльність, а саме пасивна поведінка суб'єкта владних
повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної
особи.

Згідно чинного законодавства
України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в порядку
цивільного судочинства.

Так, статтею 15 ЦПК України
передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а
також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст.
152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який
існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання
недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом
способів.

Судом встановлено, що спірні
правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з бездіяльністю, на думку
позивача, комісії із земельних питань, утвореної селищною радою для
вирішення питання про збільшення присадибної земельної ділянки, яка створює
небезпеку порушення права позивача на землю.

Крім того, в судовому засіданні представником відповідача зазначено, що
відносно зазначеної земельної ділянки існує спір з власником суміжної земельної
ділянки.

Отже, предметом спору в даній
справі є право користування земельною ділянкою, зокрема, реалізація права на
землю. Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає його
розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки
порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України, то постановлене у справі судове
рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.
198 та ч. 1 ст. 203 КАС України, підлягає скасуванню, а
провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157,
160, 195, 196, 198, 203, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Батуринської селищної ради Бахмацького району
Чернігівської області на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської
області від 16 липня 2007 року - задовольнити
частково.

Постанову Бахмацького
районного суду Чернігівської області від 16 липня 2007 року - скасувати.

Провадження у справі - закрити.

Постанова
набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАСУ.

Головуючий

Судді: