Справа № 22-а-11653/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя першої інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя - доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2008 року справа № 22-а-11653/08

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сухарька М.Г.

Білак С.В.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

ОСОБА_1- довіреність від 28.12.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Костянтинівської об'єднаної державної податкової
інспекції у Донецької області

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

20 серпня 2008 року

по адміністративній справі

№НОМЕР_1 (суддя Христофоров А.Б.)

за позовом

ОСОБА_2
с.АДРЕСА_1

до

Костянтинівської об'єднаної державної податкової
інспекції

про

визнання
недійсним податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2008 року по справі
№НОМЕР_1 у повному обсязі задоволено позов ОСОБА_2 с. АДРЕСА_1 до
Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції у Донецької області,
внаслідок чого визнане недійсним податкове повідомлення - рішення від
22.05.2006 року № НОМЕР_2.

В апеляційній
скарзі та під час апеляційного розгляду Костянтинівська об'єднана державна
податкова інспекція у Донецької області просить скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким позивачу у задоволенні позову
відмовити.

Представник позивача у судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним
чином.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Податковим повідомленням від 22.05.2006 року №
НОМЕР_2 відповідачем згідно підпункту “г” п.п.4.2.2. п.4.2 ст.4 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”, п.п.”в” п.13.1, п.п.”в” п.п.13.2.1 п.13.2
ст.13 Закону України № 889 „Про податок з доходів фізичних осіб" було
визначено позивачеві суму податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб в
розмірі 15114,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що сума податкового
зобов'язання була визначена відповідачем внаслідок оподаткування доходу у
зв'язку із отриманням позивачем у спадщину права на земельну частку (пай).

Позивачем згідно до свідоцтва про право на спадщину за
законом від 11 лютого 2005 року від померлої матері було отримано у складі
спадкового майна право на земельну частку (пай) у розмірі 6,67 в умовах
кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі у КСП «Заповіти
Ілліча» у селищі АДРЕСА_1 Костянтинівського району Донецької області, яке
належало померлої матері на підставі сертифікату на права на земельну частку
(пай) серії ДН №НОМЕР_3, виданого Костянтинівською райдержадміністрацією 20.03.97р.;
на земельну частку (пай) у розмірі 6,67 в умовах кадастрових гектарів без
визначення меж цієї частки в натурі у КСП «Заповіти Ілліча» у селищі АДРЕСА_1
Костянтинівського району Донецької області, яке належало померлому батькові на
підставі сертифікату на права на земельну частку (пай) серії ДН № НОМЕР_4, виданого Костянтинівською
райдержадміністрацією 20.03.97р.

Відповідно до п.4.2.14 ст.4 Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб" № 889 доход у вигляді
вартості успадкованого майна, підлягає оподаткування у межах, що підлягає
оподаткуванню цим податком, згідно з нормами ст. 13 цього Закону.

За приписами
п.13.1 ст.13 наведеного Закону (в редакції, чинної при отриманні позивачем
спадщини) об'єктом спадщини з метою оподаткування є, у тому числі: в) об'єкт комерційної власності, а саме - цінний
папір (крім депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката), корпоративне
право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний
майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність або право
на отримання доходу за нею.

Згідно до
п.п.13.2.1 в) п.13.2 ст.13 Закону
України „Про податок з доходів фізичних осіб" при отриманні спадщини у
вигляді корпоративного права членами сім'ї першого ступеня споріднення об'єкт
спадщини оподатковується за ставкою податку, визначеною пунктом 7.1 статті 7
цього Закону .

Статтею 1 Указу Президента України „Про порядок паювання
земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям” від 8 серпня 1995 року № НОМЕР_5 визначено, що
паювання земель передбачає
визначення розміру земельної
частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного
сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Право на земельний пай засвідчується Сертифікатом на
право на земельну частку (пай),
який видається сільською,
селищною або міською радою.

За приписами ст. 17 розділу 10
Земельного кодексу України сертифікати
на право на земельну частку
(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації
ними права вимоги на відведення
земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно до Земельного кодексу
України Сертифікат на
право на земельну частку (пай)
підлягає обміну на Державний акт про право власності на землю. Саме після
одержання такого Державного акта вважається, що фізична особа одержала право
власності на землю (нерухоме майно) в розумінні Закону № 889.

Отже, Сертифікат на право на земельну частку (пай) засвідчує не право власності на земельну
ділянку (нерухомість), а лише право вимоги, тобто майнове право його власника
(глави 12 та 13 Цивільного кодексу України).

Закон України „Про податок з доходів фізичних осіб" не утримує в собі
значення корпоративного права,
відповідно до пункту 1.21 статті 1 даного Закону інші терміни використовуються
у значеннях, визначених законами з питань оподаткування або іншими законами, що
не суперечать таким законам та цьому Закону у частині визначення термінів.

Корпоративні права в розумінні
пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» визначені як право власності
на статутний фонд (капітал) юридичної особи або його частку (пай), включаючи
права на управління, отримання відповідної частки прибутку такої юридичної
особи, а також активів у разі її ліквідації відповідно до чинного законодавства, незалежно від того, чи
створена така юридична особа у формі господарського товариства, підприємства,
заснованого на власності однієї юридичної або фізичної особи, або в інших
організаційно-правових формах.

Виходячи
із вищенаведеного, право позивача на пай з точки зору оподаткованого доходу
означає виключно дохід від використання даного права, а не означає право
власності на землю, вартість якої визначена
як об'єкт оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем
безпідставно було донараховано позивачеві податкове зобов'язання виходячи із
вартості земельної частки (пая), тому оспорене податкове повідомлення
слід визнати недійсним. За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись
статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції у Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня
2008 року по справі №НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 20 серпня 2008 року по справі №НОМЕР_1 - залишити
без змін.

Вступна та
резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 17 жовтня 2008 року. Ухвала
у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 21
жовтня 2008 року.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Гаврищук Т.Г.

Судді:
Білак С.В.

Сухарьок М.Г.