Справа № 22-а-10678/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції /Донецький
окружний/-суддя Хрімлі О.Г.
донецький апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем
України

25 вересня 2008р
Справа 22-а-10678/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів: головуючого -судді Колеснік Г.А. , суддів
Ястребової Л.Д.., Ляшенко Д.В..
,. при секретарі - Агейченковій К..О.,

за участю
представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу
за позовом ОСОБА_2 до управління
пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької
області - про визнання
неправомірними дії по відмові
у нарахуванні пенсії ,-

за
апеляційною скаргою управління
пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від
5.08.2008року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від
5.09.2008року позов ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії
управління пенсійного фонду України в м.
Сніжне Донецької області , яке
відмовило нарахувати пенсію згідно ст..
54 Закону “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “
- задоволено . Зобов,язано відповідача перерахувати
пенсію позивачу з 1.10.2007 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію у відповідності
до ст..50 та ч. 4 ст. 54 Закону
.

Суд
першої інстанції встановив , що позивач,
який приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС і як інвалід 3 групи , є учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської
катастрофи, 1 категорії і розміри
пенсії йому визначаються
ст.. 54 Закону України “ Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
у розмірі 6 мінімальних пенсій та додаткова - у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з рішенням суду ,
відповідач подав апеляційну скаргу
і просить скасувати постанову суду і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтував тим, що
позивач є учасником 1
категорії, інвалідом 3 групи по захворюванню після Чорнобильської катастрофи
і згідно Закону
управлінням пенсійного фонду виходило з розміру 22,30гр, який
встановлений Кабінетом Міністрів
України від 3.01.2002року
№ 1 ,для порядку обчислення
пенсій для таких осіб у зв,язку
з інвалідністю, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи. А
встановлений розмір мінімальної пенсії ч.1ст.28 Закону України “ Про загальнообов,язкове державне пенсійне
страхування” на позивача
не поширюється тому, що йому
пенсія призначалась не по
цьому Закону а по
іншому - Закону “ Про статус
і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Судова колегія, вислухавши
представника позивача
,перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна скарга
управління пенсійного фонду не
підлягає задоволенню.

Аналізуючи норми права відносно
пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, судова колегія вважає,
що при вирішенні даного спору треба керуватися
частиною 4 ст. 54 Закону України “ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, згідно з яким розмір пенсій для
інвалідів 3 групи від
Чорнобильської катастрофи не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій
за віком.

А згідно
ст.. 28ч.1 Закону “Про загальнообов,язкове державне пенсійне
страхування” мінімальний розмір пенсій за
віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно Закону “Про державний бюджет на 2006рік” прожитковий мінімум з 1 жовтня складає -366гр, з 1 січня
2007року-380гр., з 1 квітня 2007року- 406гр і з 1 жовтня- 411 гр.

Мінімальний розмір пенсії
за віком з 1.04.2007року
встановлений у розмірі -406гр.

Позивач звернувся
для нарахування пенсії у
листопаді 2007року і тому
загальний розмір його пенсій
повинен бути призначений у
розмірі 2639,80гр, та додаткової - 203
гр.

Таким чином, доводи
управління пенсійного фонду про призначення пенсії
постраждалих виключно на
нормах, які встановлені
Постановами Кабінету Міністрів
України, не можуть
прийматись до уваги оскільки вказані правовідносини регулюються Законами
і Законом чітко вказані
розміри таких пенсій.

Ствердження відповідача про те,
що ст.. 28
Закону “Про
загальнообов,язкове державне пенсійне страхування”
про розміри пенсій стосується лише
пенсіонерів , яким пенсія
призначена за цим
Законом, не відповідає дійсності.

Виходячи з
принципів адміністративного
судочинства- верховенства права та
законності , що передбачає пріоритетність Законів над
іншими нормативними актами, судова колегія вважає,
що державою забезпечені правові гарантії захисту
прав і свобод людини, у тому
числі і
відносно осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Згідно ст.46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не
нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Доводи апеляційної скарги про те,
що ст. 62 Закону України “ Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” питання обчислення розміру виплат віднесені до компетенції Кабінету
Міністрів є необґрунтованими, оскільки Законом це не передбачено, а вказано, що Кабінет Міністрів встановлює порядок
обчислення виплат і Закон також
передбачає обов,язок Кабінету Міністрів здійснювати застосування норм
даного Закону.

Статтею 19 Закону
України “ Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії” передбачено, що
виключно законами визначаються
мінімальні розміри заробітної плати, мінімальні розміри пенсій за віком, неоподаткований мінімум доходів
громадян. А також передбачено,
що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом
існування, не можуть бути нижчими від
прожиткового мінімуму, встановленого законом. /ст.. 17 Закону/.

Таким чином, суд першої інстанції повно з,ясував обставини, що мають значення для справи
, не допустив порушення
норм матеріального та процесуального
права , у зв.язку з цим
підстав для скасування постанови
суду першої інстанції
не вбачається..

Керуючись ст.ст.198,200 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької
області - залишити без
задоволення .

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
5 серпня 2008 року - про
задоволення позову ОСОБА_2
- залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Колегія суддів

Г.А.Колеснік Л.Д.Ястребова
Д.В.Ляшенко