Справа № 22-а-5435/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя у I інстанції: Юрчук М.І. Справа № 22-а-5435/08
окружний адміністративний суд ряд. стат. звіту №
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду від 14 січня 2008
року у справі № 2-а-914/08 за його позовом до голови Володимирецької районної
державної адміністрації Рівненської області Ткачука Володимира Федоровича,
Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області,
начальника відділу державної виконавчої служби Володимирецького районного
управління юстиції Рівненської області Гуменюка Юрія Ілліча, державного
виконавця відділу державної виконавчої служби Володимирецького районного
управління юстиції Рівненської області Тарасюк Вікторії Мусіївни, відділу
державної виконавчої служби Володимирецького районного управління юстиції
Рівненської області, голови Володимирецької селищної ради Осмоловича Олександра
Григоровича, Володимирецької селищної ради про визнання дій та бездіяльності
протиправними, стягнення моральної і матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність вказаних посадових
осіб Володимирецької районної державної адміністрації, ВДВС Володимирецького
РУЮ та Володимирецького РВ УМВС України в Рівненській області щодо виконання
судового рішення про видачу ордеру на квартиру, стягнути з кожного із
відповідачів завдану йому протиправними діяннями моральну шкоду у розмірі 10000
грн., а також матеріальну шкоду у розмірі 50000 грн. солідарно.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного
суду від 14 січня 2008 року зазначену позовну заяву залишено без руху як таку,
що не відповідає вимогам ст. 106 КАС України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану
ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм процесуального права та безпідставність
постановленої такої ухвали.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1, суддя виходив з
того, що у порушення вимог ч.3 ст. 106 КАС України позивач не надав докази
сплати судового збору за подання адміністративного позову у встановленому
законом порядку і розмірі, а його покликання на звільнення від сплати такого
збору, як особи, що потерпіла від Чорнобильської катастрофи третьої категорії,
не можуть прийматися до уваги, оскільки долучена ксерокопія відповідного
посвідчення є неякісною. Одночасно для підтвердження наявності встановленої п.
18 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” пільги щодо
сплати державного мита позивачу потрібно представити докази того, що станом на
1 січня 1993 року він проживав або відпрацював у зоні гарантованого
добровільного відселення не менше трьох років.

Крім того, позивач не додав до позовної заяви необхідної
для усіх відповідачів кількості копій приєднаних до неї документів та долучив
до позовної заяви кількість копій посвідчення пільговика, яка не відповідає
кількості відповідачів у справі, а саме 4 примірників замість 8, а подані на
двох аркушах формату А4 копії посвідчення не розділив окремо для кожного із
учасників процесу.

У порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України позивачем
не зазначено змісту позовних вимог, не конкретизовано їх щодо кожного із
співвідповідачів, а також не зазначено виклад обставин, якими вони
обґрунтовуються.

Поряд із цим, позивачу слід роз'єднати заявлені ним до
різних суб'єктів владних повноважень позовні вимоги, оскільки для їх розгляду
законом встановлені різні процесуальні строки, що ускладнить вирішення справи.

Такі висновки судді першої інстанції, на думку колегії
суддів, частково відповідають нормам процесуального
і матеріального права, а також фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КАС України підставою для
залишення позовної заяви без руху є недодержання вимог до адміністративного
позову, встановлених ст. 106 КАС України, які є вичерпними.

За
правилами ч.3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається, зокрема,
документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить
сплачувати.

Як
встановлено колегією суддів, позивач ОСОБА_1 належить до третьої категорії
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 03 жовтня 2002 року (а.с. 7).

Долучена
до позовної заяви ксерокопія відповідного посвідчення, на думку колегії суддів,
сумнівів щодо її достовірності не викликає та підтверджує віднесення позивача
до пільгової категорії громадян, а тому безпідставно не взята до уваги. Крім того, перевірка її відповідності
оригіналу, у разі такої необхідності, може бути здійснена судом в подальшому, у
тому числі безпосередньо під час судового розгляду справи. Однак це, за змістом
ст.ст. 106, 108 КАС України, не перешкоджає відкриттю провадження у справі та
не є встановленою законом підставою для залишення адміністративного позову без
руху.

Також
слід вважати безпідставним висновок судді першої інстанції про необхідність
надання позивачем ОСОБА_1 підтверджуючих доказів того, що станом на 1 січня
1993 року він проживав або відпрацював у зоні гарантованого добровільного
відселення не менше трьох років.

Дійсно,
пунктом 18 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне
мито” встановлено, що від сплати державного мита звільняються громадяни, віднесені до третьої категорії постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи, - які постійно проживають до відселення чи
самостійного переселення або постійно працюють на території зон відчуження,
безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення, за умови,
що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні
гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Проте,
суддею не було взято до уваги тієї обставини, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 14
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” до третьої категорії потерпілих від
Чорнобильської катастрофи належать зокрема і ті особи, які зазначені у
вищевказаному пункті Декрету.

Окрім
того, у самому посвідченні позивача ОСОБА_1, як громадянина, що потерпів від
Чорнобильської катастрофи третьої категорії, є відмітка про те, що його
пред'явник має право на пільги та компенсації, передбачені для осіб, які постійно проживають або постійно працюють у зонах
безумовного (обов'язкового) відселення та гарантованого добровільного
відселення, за умови, що вони постійно проживали на день аварії або на 1 січня
1993 року у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а
у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Перевіряючи
законність оскаржуваної ухвали у іншій частині колегія суддів виходить з таких
міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КАС України позовна заява
залишається без руху у випадку недодержання передбачених ст. 106 КАС України
вимог щодо позовної заяви, зокрема, якщо у ній не зазначено позовних вимог і
виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

З
позовної заяви ОСОБА_1 (а.с. 1-2) вбачається, що він у достатньому для її
прийняття обсязі зазначив обставини справи і на власний розсуд, що не заборонено
законом, обґрунтував зміст заявлених ним позовних вимог, які в силу ч.4 ст. 111
КАС України можуть бути уточнені в ході попереднього судового засідання.

Тому
підстави для залишення його позовної заяви без руху у зв'язку з недотриманням
вимог п.4 ч.1 ст. 106 КАС України, на думку колегії суддів, відсутні.

Крім
того, колегія суддів вважає помилковим покликання у оскаржуваній ухвалі на
необхідність подання позивачем такої кількості копій його посвідчення, як
особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка відповідає
кількості відповідачів у справі, оскільки у даному випадку таке посвідчення є
документом, що замінює платіжний документ про сплату судового збору та
підтверджує право позивача ОСОБА_1 на звільнення від сплати судового збору при
зверненні до адміністративного суду, а отже за змістом ч.3 ст. 106 КАС України
не належить до тих документів, приєднання яких до позовної заяви у кількості,
що відповідає кількості відповідачів, є обов'язковим.

На
думку колегії суддів, суперечить нормам процесуального права та виходить за
межі передбачених ст. 106 КАС України вимог до позовної заяви наведена в ухвалі
судді Рівненського окружного адміністративного суду від 14 січня 2008 року і
вимога до позивача про необхідність роз'єднання заявлених ним у даній справі
позовних вимог.

За правилами ст. 116 КАС України поєднання в одному
провадженні позовних вимог, що ускладнюють чи сповільнюють розгляд справи, а
саме до такого висновку дійшов суддя, вирішуючи питання про можливість
відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, є підставою для роз'єднання
таких вимог у самостійні провадження, а не залишення позовної заяви без руху.

Поряд із цим, колегія суддів погоджується з висновком
судді першої інстанції про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без
руху з підстав недолучення до позовної заяви копій приєднаних до неї документів
для усіх відповідачів у справі (абзац 4 мотивувальної частини ухвали), що
відповідає положенням ч.3 ст. 106, ч.1 ст. 108 КАС України.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 199, 202 п.п. 3, 4, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини ухвали судді
Рівненського окружного адміністративного суду від 14 січня 2008 року покликання
на недотримання позивачем ОСОБА_1 вимог ст. 106 КАС України, а саме щодо
ненадання належних доказів звільнення від сплати судового збору за подання
адміністративного позову; недолучення до позовної заяви необхідної кількості
копій посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи; незазначення змісту позовних вимог та викладу обставин, якими вони
обґрунтовуються і необхідності роз'єднання заявлених позивачем позовних вимог,
як на підстави для залишення без руху його позовної заяви у справі №
2-а-914/08.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Справу № 2-а-914/08 направити до суду першої інстанції
для вирішення питання про надання позивачу нового строку для усунення недоліків
позовної заяви, вказаних в ухвалі судді Рівненського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2008 року з врахуванням даної ухвали
колегії суддів апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій