Справа № 22-а-2807/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2008 року
Обрізко І.М., Онишкевича Т.В. Улицького В.З.
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого
суддів:
за участю секретаря - Неміш О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції на постанову
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2007 року
по адміністративній справі №2-а-23/07 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до міського
відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління
юстиції про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування
правових актів індивідуальної дії,-
ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до
місцевого суду з позовом до міського відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного управління юстиції, який мотивовано тим, що вироком Ужгородського міськрайонного суд від
05.04.2004 року засуджено ОСОБА_4 з покладанням обов'язку відшкодувати
солідарно збитки в сумі 46 512 грн. Державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС Бачинським
Я.Р. 03.06.2004 року було винесене постанову про відкриття виконавчого
впровадження на примусове виконання виконавчого листа № 1-75 від 05.05.2004
року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 46 512 грн. солідарно. З метою
виконання судового рішення 21.03.2005 року держвиконавцем було винесено
постанову про арешт майна ОСОБА_4 оголошено заборону на його відчуження, а саме
частку квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться у спільній сумісній власності
Головуючий 1-ї інст. Леміш О.М. Рядок
статзвіту № 30 Ужгородський міськрайонний суд
Справа №22-а-2807/08 Доповідач: Обрізко І.М.
проведено за відсутності рішення суду про виділ частки в натурі або про
неможливість виділу із спільного майна. Ігноруючи ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 12.05.2005 року про визначення ідеальної частки ОСОБА_1
у розмірі 1/2 частини квартири, державний виконавець склав акт опису й арешту
майна 29.08.2005 року на невизначену частку квартири.
викладеного позивачі просять суд визнати незаконними дії державного виконавця
Ужгородського МВ ДВС Бачинського Я.Р. та заборонити проведення торгів частини
квартири АДРЕСА_1, а також наполягають на визнанні незаконними дій державного
виконавця і скасуванні постанови про відкриття виконавчого провадження від
05.04.2005 року, про арешт частки квартир від 06.04.2005 року та акт опису і
арешту майна від 29.08.2005 року.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 19 квітня 2007 року позов
задоволено. Суд виходив з того, що держвиконавцем при винесені постанови про
арешт майна ОСОБА_4 допущено порушення Закону України «Про виконавче
провадження» та «Інструкції про проведення виконавчих дій».
погодившись із зазначеним судовим рішенням міське відділення державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції
подало апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить
вище вказану постанову скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.
Покликання маються на те, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області про визнання ідеальної частки квартири ОСОБА_1 у розмірі
1/2, спростовує висновок суду першої інстанції, щодо опису майна у відсутності
рішення суду про виділення частини квартири в натурі або неможливість виділу із
спільного майна. Також, врешті дій виконавець керувався ст.ст. 5, 24, 50 ч..
5,8, 55, 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що
06 квітня 2005 року держвиконавцем винесено постанову про арешт майна боржника
ОСОБА_1 відносно частки квартири АДРЕСА_1, оскільки вироком Ужгородського
міськрайонного суду від 05.04.2004 року його засуджено з покладанням обов'язку
відшкодувати солідарно збитки в сумі 46 512 грн.

Місцевий суд
підставно виходив з того, що оскільки в акті не зазначено часу коли розпочато і
закінчено опис майна, зазначено лише частка квартири, не названо особи, якій
передано майно на зберігання, також, відсутня відмітка про роз'яснення
зберігачеві майна обов'язків по його збереженні, попередження про кримінальну
та матеріальну відповідальність за його розтрату, відчуження, то це не
відповідає вимогам «Інструкції про проведення виконавчих дій». При цьому, при
описі майна був відсутній стягувач, про що свідчить відсутність його підпису в
акті та співвласниця майна ОСОБА_2, позаяк в акті не обумовлено що саме
залишається в її користуванні.

З аналізу
Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції про проведення
виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від
15.12.1999 року за №74/5 з наступними змінами та доповненнями, колегія суддів
вважає, що при вчиненні дій відповідачем допущено ряд порушень, які не
відповідають вказаним нормам, а також Тимчасовому положенню про порядок
проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Разом з тим,
для здійснень будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, права власності
на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів
опіки та піклування, що передбачено ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» від 02.06.2005
року. З свідоцтва про народження від 11.01.2006 року вбачається, що на
утриманні ОСОБА_1 знаходиться малолітня дитина, донька Анастасія 28.12.2005
року народження, яка проживає у спільній квартирі, тобто, вчинення державним
виконавцем дій щодо реалізації описаного майна на прилюдних торгах без згоди
органів опіки та піклування, порушило права та охоронювані законом інтереси
дитини.

Щодо
посилання апелянта на наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області про визнання ідеальної частки квартири ОСОБА_1 у розмірі
1/2 при здійсненні опису та арешту майна, колегією суддів до уваги не береться,
оскільки вказана ухвала лише підтверджує незаконність дій держвиконавця, позаяк
вказаним судовим рішенням не виділено частку майна боржника в натурі.

Всупереч ч.
2 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень в особі міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції не довів
правомірність оскаржених дій та рішень, коли у відповідності до ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З огляду на
наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели
до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу міського
відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління
юстиції залишити без задоволення, а постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2007 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного
місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Обрізко І.М.
Онишкевич
Т.В. Улицький В.З.

Головуючий суддя:

судді колегії:

Повний текст ухвали виготовлено

та підписано 01.10.2008 року.