Справа № 22-а-10265/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у першій інстанції - Ісаєнок Ю.А.
Суддя - доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-10265/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого

Ляшенко Д.В.

суддів при секретарі

Колеснік Г.А., Ястребової Л.В. Запорожцевій Г.В.

розглянувши у відкритому апеляційними скаргами

судовому засіданні
Управління праці та соціального
захисту
населення Тельманьївської районної державної
адміністрації Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

12 серпня 2008 року

по справі

№ 2-а-12864/08

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Управління праці
та соціального захисту населення Тельманьївської районної державної
адміністрації Донецької області Головне
Управління державного
казначейства в Донецькій області

про

визнання
дій протиправними та стягнення недоотриманої суми грошової щорічної
допомоги на оздоровлення
за 2007-2008 роки, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому після уточнення позовних вимог просив визнати дії Управління праці
неправомірними в частині відмови у виплаті належної суми грошової допомоги на
оздоровлення за 2007,2008 роки та стягнути з відповідача на його користь
недоотриману суму грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 3580 грн. 00 коп.
за 2007, 2008 роки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 12 серпня 2008 року позов
ОСОБА_1. задоволено.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач перебуває на обліку
в Управлінні праці та соціального захисту населення Тельманьївської районної державної
адміністрації Донецької області як
особа, яка є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорія
(надалі ЧАЕС), є інвалідом 3 групи у
зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Суд задовольнив позов про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2007, 2008 роки і виходив з того, що ст. 48 вищезазначеного
закону передбачає щорічну виплату допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії 3 групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. При
цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати становив : при
виплаті допомоги за 2007 рік - 460 грн., при виплаті за 2008 рік - 525 грн.

Таким чином, судом було встановлено, що фактично за
2007,2008 роки відповідачем було не доплачено позивачу суму щорічної разової
допомоги у розмірі 3580 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплати, керуючись Постановою № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач
в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги
відповідача та надав відповідні пояснення.

Представник відповідача до
суду за викликом не прибув, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити, а судове рішення залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, його
визнано інвалідом 3 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам 3 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС - чотирьох
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

За
2007,2008 роки позивач отримав від Управління праці щорічну грошову допомогу на
оздоровлення по 100 грн. на рік, установлену постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі -
постанова №562).

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
жовтня 2007 року - 460 гривень на місяць.

Статтею
59 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік” з 1 квітня 2008
року до 30 вересня 2008 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі
525 гривен.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для інвалідів 3 групи,
постраждалі у наслідок Чорнобильської катастрофи - 100 гривень (за грошовою
реформою 1996 року).

З
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова №
562.

Положення пункту 30
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Положення п.п. 11
пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»
Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”, яким зупинено на
2008 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті
48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від № 10-рп від 22.05.2008 р.

Позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом протягом фінансового року, за який йому належить до
сплати щорічна допомога на оздоровлення.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі по 100 гривень за 2007 та 2008 роки суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними та сягнув з Управління праці та
соціального захисту населення Тельманьївської районної державної
адміністрації Донецької області на користь позивача недоплачені суми щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки у розмірі 3580 грн.

Тобто
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Тельманьївської районної державної
адміністрації Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2008 року у справі № 2-а-12864/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Тельманьївської районної державної
адміністрації Донецької області «про визнання
дій протиправними та стягнення недоотриманої
суми щорічної грошової допомоги
на оздоровлення за 2007-2008 роки» - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: