Справа № 22-а-12824/08
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

4 листопада 2008 року справа № 22-а-12824/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Старосуда М.І.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій
Я.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - особисто

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Ясинуватської районної державної
адміністрації

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

12 вересня
2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-14492/08 (суддя Могильницький М.С.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації

про

стягнення недоплачених сум грошової допомоги на оздоровлення та визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2008 року позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної
адміністрації про стягнення
недоотриманої суми компенсації на оздоровлення за 2004-2008 роки у розмірі
7054 грн 50 коп. та про визнання
дій Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації неправомірними
задоволений частково, внаслідок чого визнані неправомірними дії Управління праці та соціального захисту
населення Ясинуватської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної
державної адміністрації за рахунок коштів Державного бюджету на користь ОСОБА_1 суму
недоотриманої компенсації на оздоровлення за 2004, 2005,2007 та 2008
роки в розмірі 6 228 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Постанова,
виходячи із приписів спеціального Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28
лютого 1991 року № 796-12 (з наступними змінами та доповненнями), вмотивована
необхідністю їх застосування у межах спірних відносин.

В
апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Позивач
під час апеляційного перегляду постанови
суду першої інстанції просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Сторони
були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду
справи.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, встановила
наступне.

Позивач,
ОСОБА_1 має статус постраждалого
громадянина внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 3 групи
інвалідності, що підтверджено посвідченнями НОМЕР_1 від 9 червня 1994 року та
НОМЕР_2 від 6 березня 1998 року та довідками МСЕК №001890 від 4 травня 1994
року.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального
захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (надалі - спеціальний закон).

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата щорічної компенсації на оздоровлення учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої та другої категорії в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат. Згідно Закону розмір мінімальної
заробітної плати встановлюється на момент виплати компенсації на оздоровлення.

Дію
частини четвертої статті 48 наведеного Закону зупинено на 2006 рік в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати згідно із Законом України № 3235-4
від 20 грудня 2005 року, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати
порушеними права позивача щодо невиплати відповідачем одноразової щорічної
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати у 2006 році.
Зазначена норма протягом 2004,2005,2007
років (спірні періоди)була чинною і підлягає застосуванню.

Колегія
суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України,
серед інших, положення пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають
застосуванню у 2007 році.

Колегія
суддів вважає, що позиція відповідача щодо виплати позивачу щорічної
компенсації на оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії в розмірі меншому від чотирьох мінімальних
заробітних плат є неправомірними, оскільки ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів
України, проте як закони мають вищу юридичну силу.

Відповідно
до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі не
відповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Тобто
при виплаті позивачу спірної допомоги за
2004-2008 роки відповідач повинен був керуватися ст. 48 спеціального Закону, а
саме Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Відмовляючи
в задоволенні позовної заяви в частині стягнення недоотриманих грошових коштів на оздоровлення
за 2006 рік суд першої інстанції виходив з того, що дія абзацу другого та
третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77
Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього
часу не визнаний неконституційним
Конституційним судом України.

Стосовно
виплати щорічної допомоги за 2008 рік,
то слід зазначити, що Законом України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України” передбачений мінімальний
розмір заробітної плати на 2008 рік з 1 січня 2008 року у сумі 515 грн., з 1
квітня 2008 року - 525 грн, з 1 жовтня 2008 року - 545 грн. та з 1 грудня 2008
року - 605 грн. на місяць. Таким чином, позивач
повинен був отримати щорічну допомогу на оздоровлення за 2004,2005,2007
та 2008 роки у розмірі 4447 грн., а фактично отримав 232 грн. 90 коп.

Колегія
судів вважає, що скаржником не наведено доводів, які могли б бути підставою для
скасування чи зміни судового рішення.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при
прийнятті постанови були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної
державної адміністрації на постанову
Донецького окружного адміністративного суду
від 12 вересня 2008 року у справі №2-а-14492/08 - залишити без
задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду
від 12 вересня 2008 року у справі №2-а-14492/08 - залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 4 листопада 2008 року. Ухвала у повному обсязі складена 4
листопада 2008 року.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Л.А.
Василенко

М.І. Старосуд

З
оригіналом згідно:

Суддя Р.Ф.
Ханова