Справа № 22а-2360/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Жупанова І.Б.(справа № 2а-253/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.

при секретарі -
Пономаренко В.Г.

за участю позивача ОСОБА_1
та його представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
УМВС України в Запорізькій області, ЗМУ МВС України в Запорізькій області,
третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій
області, про перерахунок розміру грошового забезпечення для нарахування пенсії
та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2007 року позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом до УМВС України в
Запорізькій області та ЗМУ МВС України в Запорізькій області, і, уточнивши свої
позовні вимоги у судовому засіданні а.с. 49 , просив зобов'язати ЗМУ МВС
України в Запорізькій області провести перерахунок розміру його грошового забезпечення
для нарахування пенсії, виходячи із відповідного окладу за посадою, окладу за
спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах,
встановлених за останньою штатною посадою перед звільненням, а також щомісячні
додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії
в розмірі, що визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед
відстороненням, а не перед звільненням зі служби, окрім того, зобов'язати ЗМУ МВС України в
Запорізькій області нарахувати йому пенсію, виходячи з 76% розміру
перерахованого грошового забезпечення, з дня подання рапорту про призначення
пенсії, а також просить зобов'язати ЗМУ МВС України в Запорізькій області
нарахувати та виплатити на його користь одноразову грошову допомогу у сумі
17178, 84 грн. Крім того, позивач просив суд зобов'язати УМВС України в
Запорізькій області сформувати документи, необхідні йому для призначення пенсії
згідно Постанови ПФУ № 3-1 від 30 січня 2007 року та подати до ГУ ПФУ в
Запорізькій області, та зобов'язати ГУ ПФУ у Запорізькій області виплачувати
позивачу пенсію згідно документів, наданих УМВС України в Запорізькій області,
з дня подання рапорту про призначення пенсії.

В обґрунтування своїх позовних
вимог, позивач посилався на те, що він був звільнений з посади старшого
оперуповноваженого Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області за
станом здоров'я, має 21 календарний рік служби та 27 пільгових років служби,
тому має право на обчислення пенсії відповідно до вимог ч.3 ст.43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб». Проте, всупереч вимогам закону, службові особи ЗМУ МВС
України в Запорізькій області проводили обчислення розміру грошового
забезпечення позивача відповідно до ст.37 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», що призвело до звуження змісту та обсягу конституційних
прав позивача на достатній життєвий рівень та на збереження соціальних
гарантій, передбачених ст.17 Конституції України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2007
року позовні вимогиОСОБА_1 були
задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій
області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2007 року в частині
зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій
області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно документів, поданих УМВС України в
Запорізькій області та виплачувати її з дня подання рапорту про призначення
пенсії; а також в частині зобов'язання
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області провести перерахунок розміру грошового
забезпечення позивача для нарахування йому пенсії не за останні 24 місяці, що
визначаються перед звільненням, а за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2,
тобто за останні 24 місяці перед відстороненням від посади. Апелянт вважає, що
оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права та
висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки порядок визначення
розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії встановлено ст. 37 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Постановою Кабінету
Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року. Судом не враховано, що у зв'язку
із забезпеченням виплат пенсій такій категорії осіб, до якої належить позивач,
за рахунок коштів державного бюджету України, дані спірні правовідносини
регулюються також Бюджетним кодексом України, згідно вимог якого, при здійснені
бюджетного процесу в Україні, положення нормативно-правових актів
застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням
Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону України про Державний
бюджет на відповідний рік. Тому при обчисленні розміру пенсії позивачу
необхідно застосовувати саме ст. 37 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», яка є нормою прямої дії і не була визнана
неконституційному, тому діє і підлягає обов'язковому застосуванню.

Постанова суду в частині зобов'язання ЗМУ МВС України в Запорізькій області
нарахувати позивачу пенсію, виходячи з 76% розміру перерахованого грошового
забезпечення, з дня подання рапорту про призначення пенсії, в частині
зобов'язання ЗМУ МВС України в Запорізькій області нарахувати та виплатити на
його користь одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 17178, 84 грн.,
з урахуванням виплаченої раніше суми у розмірі 6248 грн., а також в частині
зобов'язання УМВС України в Запорізькій області сформувати документи, необхідні
для призначення та виплати йому пенсії згідно Постанови ПФУ № 3-1 від 30 січня
2007 року та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб», - сторонами не оскаржувалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15
жовтня 1987 року по 24 липня 2007 року проходив службу в органах Міністерства
внутрішніх справ України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією
його трудової книжки (а.с.6-7).

24 травня 2006 року слідчим Запорізької прокуратури було винесено постанову
про відстороненняОСОБА_1 від посади старшого оперуповноваженого карного розшуку
Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області в зв»язку з порушенням
відносно нього кримінальної справи а.с.138 .

На підставі вищевказаної постанови УМВС України в Запорізькій області був
виданий наказ по особовому складу № 218 ос від 30.05.2006 року, згідно якого
позивач відсторонений від займаної посади з 24 травня 2006 року а.с.32-34 .

Ні постанова слідчого прокуратури , ні наказ УМВС України в Запорізькій
області від 30.05.2006 року позивачем не оскаржувались, діяли у часі і рапорту про звільнення з органів МВС в період їх дії позивач не подавав.

Наказом УМВС України в Запорізькій області № 355 о/с від 24.07.2007 року
був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням з 24 липня 2007 року а.с. 23 \

В подальшому , згідно з наказу УМВС України в Запорізькій області № 434 о/с
від 04.09.2007 року, в зв»язку з
внесенням змін до наказу № 355 о/с від 24.07.2007 року, позивач з 24 липня 2007 року був звільнений
з посади старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Комунарського
районного відділу Запорізького міського управління за п. «б» ст. 64 положення
«Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх
справ України», тобто через хворобу, на підставі свідоцтва про хворобу № 1659,
виданого ВЛК УМВС України в Запорізькій області від 29 серпня 2007 року
(а.с.8-9, 22, 23).

Відповідно до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.09.
2007 року позивач визнаний винним та засуджений по ст.. 368 ч.2 КК України з
застосуванням ст.. 69 КК України до
трьох років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах
строком на один рік. На підставі ст.. 75 КК України позивач звільнений від
відбування призначеного покарання з випробуванням, строк випробування - один
рік а.с. 136,137 .

Таким чином, обставини та дата звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ - 24 липня 2007 року за п. «б» ст. 64 положення «Про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», тобто через
хворобу, та кількість місяців, які повинні враховуватися для визначення розміру
грошового забезпечення для нарахування пенсії
позивачу -24 останні календарні місяці, сторонами не оспорюються.

Фактично, предметом спору даної справи є визначення дати, з якої слід
відраховувати 24 останні календарні місяці : чи з дня звільнення позивача з
органів внутрішніх справ, як про це говорять
відповідачі, чи з дня відсторонення
позивача від займаної посади,
пов»язаного з проведенням відносно нього досудового слідства, як на цьому наполягає позивач.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того,
що ЗМУ МВС України в Запорізькій області при визначенні розрахунку грошового
забезпечення позивача для нарахування пенсії безпідставно провів розрахунок
грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, тобто, врахував 13 місяців - з ІНФОРМАЦІЯ_2 по
ІНФОРМАЦІЯ_3, впродовж яких позивач, будучи відстороненим від займаної посади,
не отримував додаткових видів грошового забезпечення, які є невід»ємною
частиною грошового забезпечення для нарахування пенсії, що призвело до звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що є недопустимим на підставі
ч.3ст.22 Конституції України. Надалі суд зазначає, що після відсторонення
позивача від займаної посади , відповідно до наказу № 218 ос від 30.05.2006 року, він 13 місяців
до дня подання рапорту про звільнення, не займав ніякої штатної посади в ОВС та
не отримував ніякого грошового забезпечення за штатною посадою і обчислення в
такий спосіб грошового забезпечення для
нарахування пенсії позивачу призвело до зменшення його розміру, а тим самим і
до зменшення розміру пенсії.

З таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України « Про державний бюджет України на 2007
рік» встановлено, що особам, звільненим у 2006-2007 роках, до грошового
забезпечення для обчислення пенсій враховуються відповідні оклади за посадою,
військовим спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років у
розмірах, установлених за останньою штатною посадою перед звільненням, а також
щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірі, що
визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що пенсія
позивачу і повинна призначатись саме з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням, а додаткові види грошового
забезпечення, як складова частина грошового забезпечення, також враховуються за
останні 24 календарні місяці перед звільненням, шляхом ділення сумарного
розміру додаткових видів грошового забезпечення за 24 календарні місяці перед
звільненням на 24, що не протирічить ні змісту ч.3 ст. 43 Закону України « Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», ні Закону України « Про внесення змін до деяких законів України
з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців»
від 04.04.2006 року № 3591-IV, яким вносились
доповнення до вищевказаного Закону, ні ст.37 Закону України « Про
державний бюджет України на 2007 рік».

Оскільки, відповідно до наказу УМВС України в Запорізькій області № 355 о/с
від 24.07.2007 року із змінами, внесеними наказом УМВС України в Запорізькій
області № 434 о/с від 04.09.2007 року позивач вважається звільненим з органів
внутрішніх справ України саме з 24 липня 2007 року, що підтверджується і
записом в його трудовій книжці а.с. 7, та враховуючи, що в стаж його вислуги
на день звільнення зарахований і період відсторонення позивача від займаної
посади а.с.6,7, 23, проти чого не заперечував і сам позивач, враховуючи, що
на період відсторонення від роботи позивач не був виключений зі штату ЗМУ МВС
України в Запорізькій області, колегія суддів вважає, що останні 24 календарні
місяці, за які нараховується грошове забезпечення для призначення пенсії позивачу, в тому числі
і додаткові види грошового забезпечення, слід відраховувати саме з дня його
звільнення, а не з дня відсторонення від посади, так як Закон вказані поняття
не ототожнює, разом з тим однозначно передбачає, що грошове забезпечення
особам, звільненим в 2006-2007 рокам ,визначаються саме за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Посилання позивача на те, що із зазначених 24 місяців перед звільненням він
фактично 13 місяців не займав ніякої штатної посади в ОВС та не отримував
ніякого грошового забезпечення в зв»язку
з відстороненням від займаної посади на період досудового слідства відносно
нього, що призвело до зменшення розміру грошового забезпечення для нарахування
пенсії та розміру одноразової грошової
допомоги при звільненні і тим самим,
призвело до порушення гарантованих йому прав і свобод, колегією суддів
визнається безпідставним, оскільки жоден
з вищевказаних Законів не передбачає
нарахування грошового забезпечення для
призначення пенсії за останні 24 календарних місяці перед відстороненням від
роботи, або виключення із останніх 24 місяців підряд перед звільненням періоду відсторонення від
роботи.

Позивач також не заперечував, що, будучи відстороненим від роботи протягом
13 місяців, він за цей час був забезпеченим грошовим утриманням в розмірі
661.50 грн., яке складається з посадового окладу, окладу за звання, надбавки за
вислугу років та 100% надбавки згідно наказу МВС України № 501 від 30.06.2005
року, не відмовлявся від нього, не оспорював строк виплати такого забезпечення
і в цей період не писав рапорту про звільнення з органів внутрішніх справ
України і таке бажання виразив лише 24 липня 2007 року. Вказане є ще одним
доказом того, що розмір грошового забезпечення позивача для нарахування йому
пенсії слід нараховувати за останні 24 місяці, що визначаються перед
звільненням, а не перед відстороненням
від посади.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що
формальне приведення судом першої
інстанції в оскаржуваній постанові численних витягів з рішень Конституційного
суду України, які фактично не стосуються
суті спору, що виник між сторонами по даній справі, не спростовує необхідність
застосування в даних правовідносинах положень ст.37 Закону України « Про
державний бюджет України на 2007 рік», вимог ч.3 ст. 43 Закону України « Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та Закону України « Про внесення змін до деяких законів України
з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців»
від 04.04.2006 року № 3591-IV, яким вносились
доповнення до вищевказаного Закону.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до
висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області провести йому перерахунок
розміру грошового забезпечення для
нарахування пенсії, виходячи із відповідних окладів за посадою, спеціальним
званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та премії, що визначаються за останні 24 місяці підряд перед
відстороненням його від посади, тобто, з ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, та в
частині зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1
пенсію згідно документів, поданих УМВС України в Запорізькій області та
виплачувати її з дня подання рапорту про призначення пенсії, тобто,
зобов»язання відповідача на майбутнє провести відповідні дії - слід відмовити.

Враховуючи, що вимоги позивача щодо нарахування
одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 17178.84 гривни,
призначення пенсії в розмірі 76% розміру перерахованого грошового забезпечення, фактично пов»язані та залежать від
задоволення вимог про визначення розміру
грошового забезпечення, який на думку позивача повинен нараховуватись, виходячи
з останніх 24 місяців перед відстороненням від роботи, а не перед його
звільненням з органів внутрішніх справ України,
для чого немає передбачених законом підстав, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1ст. 198, ст. 202
КАС України, колегія суддів,
-

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня
2007 року - скасувати та в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2008
року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.А.Стежко

А.В.Суховаров