Справа № 22-а-2436/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Обрізко І.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі
судового засідання - Бацик О.Р.,

з участю сторін:

від позивача -
не явився,

від відповідача
- ОСОБА_1 - представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Головного
управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2007 року в справі №
2-а-290/07

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому
районі Тернопільської області,

третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі,

про визнання незаконною відмови в пільговому обчисленні
трудового стажу та проведення перерахунку і виплату пенсії на пільгових умовах,
-

в с т а н о в и
л а :

Позивач ОСОБА_2.
в травні 2007 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому
районі Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі, про визнання незаконною
відмови в пільговому обчисленні трудового стажу та проведення перерахунку і
виплату пенсії на пільгових умовах.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 вересня 2007 р. позов було задоволено, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області провести
перерахунок та виплату позивачу пенсії на пільгових умовах з 29.07.2004 року.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що відповідачами не було доведено
правомірності дій, щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії
на пільгових умовах, оскільки позивачем
було надано основний документ, що підтверджує факт роботи його в районах
прирівняних до Крайньої Півночі - трудову книжку, а також і трудові договори,
які підтверджують такий факт.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - УПФ України в
Кременецькому районі Тернопільської області, представник якого в подані
апеляційній скарзі покликається на те, що така прийнята з порушенням норм
матеріального права, тому просить таку скасувати та прийняти нову про відмову у
задоволені позовних вимог.

Як на доводи в
своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те, що позивачем
при зверненні за зарахуванням до стажу періоду роботи в районах Крайньої
Півночі було подано трудову книжку, а також трудові договори в яких були
відсутні записи, щодо користування пільгами, передбаченими п.5 пп. «д» Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних
до районів Крайньої Півночі».

Представник
апелянта - УПФ України в Кременецькому районі, а так само позивач його
представник та представник 3-ї особи в судове засідання не явились, хоча
належним чином були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду,
тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Представник
відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області в судовому засіданні зазначив, що
вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення,
оскільки постанова суду прийнята з порушенням матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави
для її часткового задоволення.

Як безспірно
встановлено судом першої інстанції позивачу, як інваліду ІІІ-ї групи призначено
пенсію з 23.07.2003 року, яку він отримував і на час його звернення до суду.

З матеріалів
справи вбачається, що в березні 2007 року позивач звернувся до відповідача - ГУ
ПФУ в Тернопільській області з відповідною заявою в якій зокрема він ставив
питання про зарахування до стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі та в
зв'язку з цим перерахунок раніше призначеної пенсії та отримав від відповідача
відмову в якій вказано, як на причину відмови подання ним трудової книжки та
трудових договорів в яких були відсутні записи щодо поширення на позивача
відповідних пільг (а.с.14-17).

Відповідно до п.
5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове
обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на
яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР
від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове
обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в
районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої
Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними
нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено працівникам, що переводяться,
скеровуються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі та в
місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни,
при умові укладення ними трудових договорів про роботу у цих районах на строк
п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надання
додаткових пільг. Підпунктом “д”
вказаного пункту передбачено зарахування одного року роботи у районах Крайньої
Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік
і шість місяців роботи при нарахуванні стажу, що дає право на отримання пенсії
по старості та по інвалідності. Такі ж пільги передбачені особам, що прибули у
райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі,
за власною ініціативою та уклали строковий трудовий договір про роботу у цих
районах.

Аналізуючи
наведені вище правові норми у їх сукупності та взаємозв'язку, колегія суддів
приходить до переконання, що надання пільг щодо обчислення стажу, який дає
право на отримання пенсії за віком чи за станом здоров'я, законодавцем
обумовлювалося необхідністю укладення
строкового трудового договору зазначеної тривалості, який відповідно до вимог
трудового законодавства підлягав оформленню у письмовій формі.

З огляду на
наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те,
що у даному випадку за наявності таких письмових договорів на встановлені
законодавством строки наявно правові підстави для зобов'язання відповідача
здійснити пільгове обчислення такого стажу позивачу у зв'язку з його працею у
районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях у період з
24.10.1986 року по 26.07.1996 рік.

При цьому судом
першої інстанції правильно враховано, що у відповідності до ст.48 КЗпП України
трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а у
відповідності до вимог ст. 62 Закону України
“Про пенсіне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Тому суд правильно взяв до уваги, що позивач представив відповідачу
трудову книжку, як основний документ, що підтверджує стаж роботи, з
відповідними записами про роботу у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них
місцевостях у період з 24.10.1986 року по 26.07.1996 рік, що стверджується
копією такої (а.с.19-20). Крім того позивач подав строкові трудові договори
відповідної тривалості, які відповідно до вимог трудового законодавства були
оформленні у письмовій формі (а.с.21-23).

Крім того в
поданих позивачем трудових договорах чітко вказано у п.5, що на нього
поширюються пільги у відповідності Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», що
на думку колегії суддів спростовує доводи апеляційної скарги, про відсутність
записів про поширення на особу пільг, передбачених для осіб, які працювали в
районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях.

Відповідно до ч.5
розділу 15 «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове
державне пенсійне стархування» вказано, що період роботи до 1 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення
страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої Півночі”, постанови Ради Міністрів Союзу РСР
від 10 лютого 1960 року N 148 “Про порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі”, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року “Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”.

Пільгове
обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в
районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої
Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними
нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що
відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, відмовляючи позивачу у
зарахуванні в пільговому обчисленні до стажу періоду роботи у
районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях у період з
24.10.1986 року по 26.07.1996 рік та у перерахунку в зв'язку з цим раніше
призначеної пенсії, діяли не на
підставах, що передбачені Конституцією і чинними законами України, тобто
неправомірно, а тому позовні вимоги у даній справі про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії позивачу на пільгових умовах підлягають
задоволенню.

Поряд з цим,
колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що хоча судом першої інстанції в
цілому було правильно вирішено по суті даний адміністративний спір, однак було
помилково застосовано норму матеріального права, що стосується часу з якого
відповідач зобов'язаний провести відповідний перерахунок та виплату пенсії
позивачу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач з заявою про
проведення відповідного перерахунку пенсії (з наданням необхідних документів)
звернувся лише в березні 2007 року, що доводиться наданою відповідачем
відмовою, а тому на думку колегії судів апеляційної інстанції резолютивна
частина постанови підлягає зміні в частині визначення часу з якого слід
провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивачу на пільгових умовах
у відповідності з вимогами ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Таким чином, колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір,
правильно по суті вирішив дану адміністративну справу але із помилковим
застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2007
року в справі № 2-а-290/07 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Управління
Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі, про визнання незаконною відмови в
пільговому обчисленні трудового стажу та проведення перерахунку і виплату
пенсії на пільгових умовах - змінити в частині визначення часу з якого слід
провести відповідний перерахунок та виплату ОСОБА_2пенсії на пільгових умовах
та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області провести такий перерахунок та виплату з березня 2007
року.

В решті
постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили негайно після проголошення.

На постанову
апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після проголошення, а у
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з
дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
І.М. Обрізко

О.Б.Заверуха