Справа № 2а-57/08
Суддя: Розман М.М.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Спр.№
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня
2008 року. Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі: головуючого судді Розман М.М.

при
секретарі Цех Г.М.

з участю
позивачки ОСОБА_1, її представника Марич І.Ю. , представників відповідача Борка
В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з контролю
за використанням та охороною земель Закарпатської області Борка Василя
Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного
стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Закарпатської
області Борка Василя Васильовича про скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення. В позовній заяві зазначила , що 16 червня 2008
року їй по пошті надійшла постанова про накладення на неї держземінспектором
Борка В.В. 6 червня 2008 року адміністративного стягнення в якій вказано, що
вона самовільно захопила частину земельної ділянки в розмірі 0,03 га.

Накладення
на неї адмінстягнення вважає незаконним , оскільки рішенням виконкому
Тячівської міської ради № 117 від 19.05.1987 року про виділення земельних
ділянок ОСОБА_2. та ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку розміром 510 кв.м.
по вул. Бардіївській в м. Тячів, а 19 червня 1991 року було укладено договір
про надання у безстрокове користування цієї земельної ділянки на праві особистої
власності.

Будівельний паспорт ОСОБА_3
виготовили в серпні 1987 року, затвердили план забудови , Згідно плану ділянки
та проекту забудови житлові та інші будівлі повинні були будуватися на відстані
4-х метрів від вулиці ( дороги загального користування ) та на відстані 1 метра
від межі земельної ділянки сусідів. За проектом забудови ділянки ОСОБА_3 справа
від них розташовувалась вільна від забудови земельна ділянка, за рахунок якої
вони розширили свою та встановили межу і від неї при забудові відступили один
метр , розпочали будівництво. Саме від цієї самовільно встановленої межі у 1989
році працівники земельної служби наділили земельну ділянку розміром 0,06 га.

У січні 1992 року вона з чоловіком
придбали у подружжя ОСОБА_2. та ОСОБА_3 незакінчений будівництвом житловий
будинок з надвірними спорудами, розташований на вказаній земельній ділянці.
Вони також передали їм відповідні рішення на виділення земельної ділянки ,
технічну документацію з проектом забудови та дозволами на будівництво , а також
межі їхньої ділянки і вони почали проживати в літній кухні. А через деякий час
сусідню ділянку почали використовувати власники - сусіди Половко, які без
дозволу перенесли огорожу до стіни будинку, розширивши свою земельну ділянку до
21 метра, що було грубим порушенням правил забудови , згідно яких відстань від
будови до огорожі сусіда має становити 1 метр, та запустили цю ділянку і не
доглядають за нею, дозволили зарости багаторічними бур'янами, що шкодить
будівлі. Відстань в один метр є необхідною санітарною нормою у таких випадках і
є вимогою будівельних норм.

З метою приведення у порядок
ділянки, відповідно до проекту забудови, вони повернули межу на старе місце, на
відстань 1 метра від лінії забудови їх будинку.

Держземінспектор Борка В.В. ,
здійснюючи перевірку , умисно не заміряв розмір ділянки ОСОБА_4 який складає 20 м ширини та 30 м
довжини, всього 0,06 га. без урахування 1 метра, на який вони перенесли огорожу
відповідно до плану забудови, тобто рівно стільки , скільки їй виділено
рішенням міськради № 56 від 15.06.1989 року.

Вона на протязі всього часу
володіння своєю земельною ділянкою та будинком, вносила плату за земельну
ділянку розміром 0,06 га, а не 0,051 га і у разі виготовлення технічної
документації на право власності на цю земельну ділянку всі питання
невідповідності розмірів своєї ділянки буде узгоджувати із земельним відділом.

Інша справа , що у 1987 році ОСОБА_3
за рахунок сусідньої вільної від забудови земельної ділянки розширили надану їм
під забудову земельну ділянку , яка на той час була у складі земель міської
ради , однак за спливом значного часу ОСОБА_3 не можуть бути притягнуті до
адміністративної відповідальності за самовільне зайняття частини вільної на той
час ділянки.

Просить скасувати постанову відповідача про притягнення
її до адміністративної відповідальності за ст.. 53-1 КУпАп , а провадження
в адміністративній справі щодо неї закрити.

В
судовому засіданні позивачка і її представник позов підтримали посилаючись на
викладені в позовній заяві обставини і просять позов задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що позивачці
виділено земельну ділянку площею 510 метрів квадратних і цю площу вона
самовільно розширила до 21 метра.
Протокол складено на позивачку тому , що саме вона є землекористувачем. Просить
в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін ,
дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено ,
що згідно постанови державного інспектора з контролю за використанням та
охороною земель Закарпатської області Борка Василя Васильовича від 6 червня
2008 року позивачка ОСОБА_1 притягнута до адмінвідповідальності за ст. 53-1
КУпАп України в виді штрафу в сумі 340 гривень.

Підставою для провадження в даній
справі став протокол про адміністративне правопорушення №2200050 від 14 травня
2008 року , згідно якого 14.05.2008 року
виявлено самовільне зайняття восени 2007 року ОСОБА_1 земельної ділянки 0.003
га.

Свідок ОСОБА_5, який є чоловіком
позивачки , в судовому засіданні ствердив , що то він відновив межу і встановив
огорожу. В його присутності Борка В.В. проводив обміри і обміряв тільки один
метр від фундаменту. Проведення ще будь-яких обмірів він не бачив , а також не
бачив щоб відповідач обмірював земельну ділянку ОСОБА_4. В подальшому він
особисто провів заміри земельної ділянки ОСОБА_4 і ширина її становила 21 метр.

Згідно до письмового повідомлення
відділу земельних ресурсів у місті Тячів від 01.09.2008 року № 02-17685 ,
рішенням виконкому Тячівської міської ради від 19.05.1987 року за №117 гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було виділено
земельну ділянку площею 510 кв.м. в м. Тячів по вулиці Бардіївській для
будівництва житлового будинку. Заяви на виділення додаткових земель від них не
надходило і рішення про додаткове виділення землі не приймалося. Також заяви
від покупця незакінченого будівництвом житлового будинку по вулиці Бардіївській , 16 , гр.. ОСОБА_6 до
Тячівської міської ради не надходило та рішення про виділення додаткових земель
не приймалося. Гр. ОСОБА_6 сплачує земельний податок за 0.06 га. земельної
ділянки.

Відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги і
заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень , дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності
покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

У відповідності до ст. 53-1 КУпАп відповідальності за цією статтею підлягають
особи , винні у самовільному зайнятті земельної ділянки.

Порядок притягнення до
адміністративної відповідальності визначений ст..ст. 256 , 268 , 276 , 279 ,
280 КУпАп.

Доводи
позивачки не вказують на правомірне використання нею спірної земельної ділянки
і не спростовують правомірність застосування відповідачем цих вимог Закону.

Судом
також не встановлено порушення встановленого КУпАп порядку притягнення позивача
до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги наведене , суд
вважає , що відповідачем в даній справі наведено достатньо належних і
допустимих доказів щодо правомірності оскаржуваного рішення , а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4 , 6 ,
10 , 71 , 159 - 163 КАС України , ст.53-1 , 256 , 268 , 276 , 279 , 280 ,293
КУпАп ,

П
О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель
Закарпатської області Борка Василя Васильовича про скасування постанови про
накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду
через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про її апеляційне
оскарження протягом 10 днів , з наступним поданням апеляційної скарги протягом
20 днів.

Головуючий:
М.М.Розман