Справа № 22а-3863/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 22а-3863/08
Категорія статобліку - 28
Головуючий суддя у
Скрипник К.О.(справа 2а-21/07)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М.,

суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.

при
секретарі - Хоменко О.С.

за участю
представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області

на
постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2007 у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Служби безпеки України
в Дніпропетровській області про визнання незаконними дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання провести певні дії, -

в с т а
н о в и л а :

У січні
2007 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з
адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в
Дніпропетровській області, в якому просив визнати незаконним нарахування йому
пенсії із застосуванням норм Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за
вислугу років з грошового утримання за останній місяць 2006 року служби з усіма
видами постійних надбавок та премій у розмірі, встановленому ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб». В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що в грудні
2006 року звільнився з військової служби в органах безпеки України. При
нарахуванні і виплаті пенсії, відповідач неправомірно керуються статтею 40
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», оскільки це звужує
зміст його конституційних прав і порушує умови пенсійного забезпечення
військовослужбовців, тому у даному разі слід керуватись статтею 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Постановою
Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2. були повністю задоволені. Суд посилався на статтю 22
Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Не погодившись з
постановою суду, Головне Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує
на те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» було
призупинено дію частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і, оскільки виплата
пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям та деяким іншим категоріям
осіб, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому саме Законом
України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік визначається і
механізм розрахунку грошового забезпечення для призначення (перерахунку)
пенсій.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови
суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає задоволенню, а
постанову суду слід скасувати, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що відповідно до наказу начальника Управління Служби безпеки України
у Дніпропетровській області від 29.12.2006 року № 363-ос, 31.12.2006 року
ОСОБА_2. був звільнений з військової служби в запас Служби безпеки України за
станом здоров'я та досягненням граничного віку перебування на військовій
службі. Загальна вислуга років позивача становить 26 років, військове звання -
старший прапорщик (а.с.7). Також, на підставі посвідчення Серії НОМЕР_1 позивач
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії
(а.с.7).

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2., суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок
пенсії, проведений відповідачем в відповідності до ст..40, п.3 ст.77, ст..107
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» є незаконним та
таким, що суперечить вимогам статті 22
Конституції України, Закону України від 04 квітня 2006 року « Про внесення змін
до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального
захисту військовослужбовців», ч.3 п.8 Указу Президента України від 27 грудня
2005 року № 18432005 , що й призвело до того, що пенсія позивача значно
зменшилась.

З таким
висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», в редакції від 04.04.2006, яка діяла на час звільнення
позивача зі служби, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою
перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до
статті 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», при
звільненні у 2006 році для обчислення
пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію відповідно до
Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" та членам їх сімей до грошового забезпечення враховуються відповідні
оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за
вислугу років у розмірах, встановлених за останньою штатною посадою перед
звільненням, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в розмірі, що визначаються за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед звільненням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. При цьому при обчисленні пенсій у розрахунок
грошового забезпечення не включаються щомісячні надбавки (доплати), встановлені
особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і
залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.

Отже і в Законі
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», і в Законі України «Про державний бюджет України на 2006
рік» передбачено обчислення пенсій з однакових виплат за останньою штатною
посадою перед звільненням. Закон України «Про державний бюджет України на 2006
рік» лише конкретизує час служби перед звільненням, грошове забезпечення за
який слід враховувати.

Згідно
розрахунку пенсії та довідки про грошове забезпечення, позивачу враховані всі
виплати, визначені частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та
статтею 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» (а.с.15).

Таким чином,
висновок суду першої інстанції про те, що положення статті 40 Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік» протирічать статті 22 Конституції
України, є помилковим. Даною нормою не звужується зміст та обсяг існуючих прав
і свобод позивача, а конкретизується порядок реалізації цих прав.

Оскільки
ОСОБА_2. був звільнений з військової служби 31 грудня 2006 року, на нього
поширюється порядок обчислення пенсії, встановлений статтею 40 Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік», а тому відповідачем був здійснений
правильний розрахунок його пенсії. Вимоги позивача є безпідставними, тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічна
правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України
№К-21574/06 від 27.06.2007 по аналогічному спору.

Керуючись
статтями 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській
області задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2007 року
скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту її складення в повному обсязі.

Повний текст
постанови складено 07 жовтня 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.А.Стежко

А.В.Суховаров