Справа № 22-а-10361/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня
2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача
- Носа С.П.,

суддів:
Любашевського В.П., Яворського І.О.,

при секретарі
судового засідання - Каблаку Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області

на постанову Галицького районного суду м.
Львова від 23 травня 2008 року у справі № 2а-224/2008

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Постановою
Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2008 року у справі №
2а-224/2008 поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до
суду. Адміністративний позов ОСОБА_1задоволено. Визнано незаконною
бездіяльність посадових осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області щодо невидачі наказу про встановлення ОСОБА_1
доплати від суми пенсії та преміювання під час проходження служби в органах
внутрішніх справ відповідно до вимог чинного законодавства. Постановлено
погодитись з наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області від 16.06.2007 року № 230/ос про встановлення ОСОБА_1 з
01.01.2000 року по 29.12.2003 року доплати в розмірі 25% від суми пенсії, яка б
могла бути нарахована та щомісячної премії в розмірі 33,3% грошового
забезпечення, як з таким, що відповідає чинному законодавству.

Не погодившись
із постановою суду, відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області, оскаржив її в апеляційному порядку, який
покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, порушення норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій
апеляційній скарзі постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апелянт вказує, що судом першої
інстанції безпідставно поновлено строк звернення до суду, який пропущено без
поважних причин. Також вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що
пунктом 3 Указу Президента України № 926 від 04 жовтня 1996 року «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ» керівникам органів внутрішніх справ
надано право, а не покладено обов'язок установлювати особам рядового і
начальницького складу цих органів, які мають право на пенсію за вислугу років і
залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в
розмірі від 25 до 50% суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована. Також
зазначає, що ГУМВС України у Львівській області є бюджетною установою і
відповідно до ст. 24 Закону України «Про міліцію» фінансуванння і
матеріально-технічне забезпечення міліції здійснюється за рахунок коштів
республіканського і місцевих бюджетів, а чисельність міліції, що утримується за
кошти республіканського бюджету, і витрати на її отримання визначаються
Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства внутрішніх справ України.
Бюджетним законодавством України, а саме Законами України «Про Державний
бюджет» щорічно встановлюється, що керівники бюджетних установ утримують
чисельність осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні
видатки на грошове забезпечення, включаючи видатки на премії, заохочення,
винагородита матеріальну допомогу, в тому числі при звільненні, лише в межах
фонду грошового забезпечення, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах
або планах використання бюджетних коштів.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2003 року
згідно наказу начальника УМВС України у Львівській області №1010/ос позивача
було звільнено з посади начальника відділу ресурсного забезпечення Управління
Міністерства внутрішніх справ України за ст. 65 п. «а» Положення про
проходження служби в органах внутрішніх справ. Вислуга ОСОБА_1на день
звільнення з органів внутрішніх справ становив 29 років 02 місяці 18 днів.

Ні при
звільненні, ні пізніше відповідач не проводив повного розрахунку з ним, згідно
п. 114 Інструкції «Про порядок застосування нормативних актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ».

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області від 16.06.2007 року № 230/ос встановлено
ОСОБА_1 з 01.01.2000 року по 29.12.2003 року доплату в розмірі 25% від суми
пенсії, яка б могла бути нарахована та щомісячної премії в розмірі 33,3%
грошового забезпечення.

Згідно з ст.2, 3 Указу Президента
України № 926/96 від 04.10.1996р. «Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ» передбачено виплачувати особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ надбавку за вислугу років згідно
з додатком N 10; особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ доплату за роботу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу;
міліціонерам-водіям, водіям воєнізованої пожежної охорони, а також інспекторам
дорожньо-патрульної служби надбавку в розмірах: за перший клас - 10, за другий
клас - 5 відсотків посадового окладу; особам рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ матеріальну допомогу в розмірі місячного грошового
забезпечення на рік. Надано право керівникам
органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих
органів установлювати заступникам керівників органів внутрішніх справ,
заступникам керівників їх структурних підрозділів, не передбачених цим Указом,
- посадові оклади на 2-7 відсотків нижче посадового окладу відповідного
керівника; особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ,
які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені
за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі
від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована; надбавки
особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ: за особливі
умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих
завдань - до 50 відсотків окладів грошового забезпечення; за знання та
використання в роботі іноземної мови - до 10 відсотків посадового окладу;
преміювати осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ
відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду
преміювання, створеного у розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення,
без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Порядок і умови виплати надбавки за
безперервну службу в органах внутрішніх справ визначаються згідно Указу
Президента України № 370/2003 від 24.04.2003р. «Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів внутрішніх
справ України за безперервну службу» Міністром внутрішніх справ України і
виплата надбавок здійснюється з 01.05.2003р. за рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті на утримання МВС України. Відповідно до роз'яснення Управління правового
забезпечення МВС України № 1/15-3935 від 21.11.2005р. такі надбавки
встановлюються керівником органу за наявності високих результатів службової
діяльності та відповідного стажу безперервної служби в межах від нуля до
максимально визначеного у відсотках розміру в залежності від стажу.

Як вбачається з
матеріалів справи закладення коштів на надбавки в кошториси доходів і видатків
відповідача, суд першої інстанції вірно дійшов висновку що невиплатою доплати
до суми пенсії та 33,3% премії було порушено права позивача, і тому суд першої
інстанції підставно визнав незаконною бездіяльнісь посадових осіб Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області щодо невидачі наказу про встановлення
ОСОБА_1 з 01.01.2000 року по 29.12.2003 року доплати від суми пенсії під час проходження
служби та з 01.01.2000 року по 29.12.2003 року преміювання в розмірі 33,3% та
погодження з наказом ГУМВСУ у Львівській області від 16.06.2007 року № 230/ос.

Суд першої
інстанції підставно поновив ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду,
так як впозивач неодноразово звертався до ГУМВСУ у Львівській області з приводу
надання наказу про звільнення, копії грошового атестату, довідки та наказу про
встановлення надбавок, доплат, преміювання, що служить підставою для
нарахування пенсії, а також довідки про заборгованість по кінцевому розрахунку,
на що отримував відмови. В грудні 2005 року позивачу було видано копію
грошового атестату, наказу про звільнення та довідку про додаткові види
грошового зпбезпечення, після чогго такий дізнався про порушення його прав.

З огляду на
наведене колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі
наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. ст. 102, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

апеляційну
скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області залишити без
задоволення.

Постанову
Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2008 року у справі №
2а-224/2008 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій
неправомірними залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя-доповідач
С.П. Нос

Судді
В.П. Любашевський

І.О. Яворський