Справа № 22а-4134/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 4134/08(11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Кореняк В.К.(справа № 2а-235/07)
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М.,

суддів
- Поплавського В.Ю., Уханенко
С.А.

при секретарі
- Кочковій А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Кіровоградській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області, про визнання недійсним та скасування наказу, -

в с т а н о в и
л а :

У вересні 2007
року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до УМВС України в Кіровоградській області, в якому
просив визнати недійсним та скасувати наказ відповідача № 174 від 15.03.1999
року, згідно якого позивачеві було скасовано доплату в розмірі 25% від суми
пенсії, яка б могла бути йому нарахована. В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що у 1998 році йому було встановлено щомісячну доплату у розмірі 25% від
суми пенсії. Вважає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №
257 від 02.04.1993 року, відповідач має право на призначення виплати позивачу
вказаної доплати до пенсії, але не має права скасовувати вже встановлені,
згідної цієї постанови, доплати.

Постановою
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2007 року було
відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Не погодившись з
винесеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати
постанову районного суду, посилаючись на невірне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на те, що Указом
Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ» встановлено, на думку апелянта, тільки право
призначення доплати до пенсії, і немає жодного рядка про те, що керівники
органів внутрішніх справ мають право відміняти або скасовувати виплату
призначеної надбавки за мотивом «обмежених бюджетних видатків», або з будь-яких
інших підстав.

Відповідач надав
до суду заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких вважає її не
обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що відповідно до Указу Президента України від 04.10.1996
року № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького
складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» встановлення
доплат в розмірі від 25% до 50% від суми пенсії, яка б могла б бути
нарахована особам, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені, за їхньою згодою
та в інтересах справи, на службі - це право керівника ОВС, а не його обов»язок,
і встановлення таких доплат напряму залежить від сум асигнувань, які
виділяються на утримання УМВС України в відповідний період. Також зазначає. Що
позивач звернувся з указаним позовом з порушенням строків, передбачених ст.. 99
КАС України і з цих підстав позов також не підлягає задоволенню.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що, відповідно до наказу
УМВС України в Кіровоградській області № 144 о/с від 23.11.1981року,
позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та працював на посаді
чергового в приймальнику-розподільнику для неповнолітніх при УМВС України в
Кіровоградській області.

Указом Президента України від
04.10.1996 року № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ»
керівникам органів внутрішніх справ було надано право, у межах асигнувань, що
виділяються на утримання цих органів, установлювати особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені, за їхньою згодою та в
інтересах справи, на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка могла б бути їм нарахована.

Відповідно до вказаного Указу
Президента та наказу Міністерства внутрішніх справ від 21.10.1996 року3 №
750, позивачу з вересня 1998 року було
встановлено доплату у розмірі 25% від суми пенсії, яка могла б бути йому
нарахована. Дана доплата виплачувалася позивачу до лютого 1999 року.

В послідуючому, наказом начальника УМВС України в Кіровоградській
області № 174 від 15.03.1999 року виплата зазначеної доплати була скасована у
зв'язку із обмеженням бюджетних видатків.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що вказана доплата, яку
отримував позивач, є надбавкою заохочувального характеру, що встановлювалась та
виплачувалась в межах асигнувань, які виділяються на утримання органів
внутрішніх справ. Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що відповідно до Указу Президента України від 04.10.1996
року № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького
складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» встановлення
доплати в розмірі від 25% до 50% від суми пенсії, яка б могла б бути
нарахована особам, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені, за їхньою згодою
та в інтересах справи, на службі - це право керівника ОВС, а не його обов»язок,
і встановлення таких доплат напряму залежить від сум асигнувань, які
виділяються Державним бюджетом на утримання органів УМВС України в відповідний
період.

З огляду на вказане, в зв»язку з
обмеженням бюджетних видатків, начальником УМВС України в Кіровоградській
області 15.03.1999 року правомірно був виданий наказ № 174 про скасування
встановлених працівникам, в тому числі і позивачу, доплат у розмірі 25% від
суми пенсії, яка могла б бути їм нарахована і підстав для його скасування не
встановлено.

Посилання апелянта на те, що відповідно до
Указу Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ» передбачено
тільки право призначення доплати до пенсії, і немає жодного рядка про те, що
керівники органів внутрішніх справ мають право відміняти або скасовувати
виплату призначеної надбавки за мотивом «обмежених бюджетних видатків», або з
будь-яких інших підстав визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що
не ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України , суд
апеляційної інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1
ст.198 , ст. 200 ,
205 , 206 КАС України
, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 20 грудня 2007 року - без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту виготовлення повного тексту ухвали.

Повний
текст ухвали виготовлено 08 вересня 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.Ю. Поплавський

С.А.Уханенко