Справа № 22-а-6744/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Дворнік О.С. Справа № 22-а-6744/08
Хмельницький міськрайонний суд ряд. стат. звіту № 66
№ 2-а-975/07
Суддя-доповідач: Онишкевич Т.В.
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого-судді
- Онишкевича
Т.В.,

суддів
- Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при
секретарі судового засідання - Ступницькій
Г.Я.,

з участю
прокурора - Яговдіка
С.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини А0553 на
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня
2007 року у справі № 2-а-975/07 за позовом військового прокурора Хмельницького
гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини А0553 про стягнення
грошової компенсації за неотримане речове майно, -

в с т а н о в и л а :

Військовий
прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про
стягнення на користь останнього з військової частини А0553 невиплаченої
грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 4233,58 грн.

Оскаржуваною
постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня
2007 року вказаний позов було задоволено.

У
поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати і
ухвалити нову, про відмову у задоволенні позовних вимог, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що Законом України “Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів” з 11 березня 2000 року призупинено дію
ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” в частині виплати військовослужбовцям грошової компенсації
замість речового майна, що унеможливлює виплату позивачеві грошової компенсації
за речове майно, належне йому після вказаної дати. Просить врахувати, що
Державними бюджетами України на 2001-2007 роки кошти на відповідні витрати
Міністерству оборони України не виділялися.

Прокурор
у ході апеляційного розгляду вимоги апелянта заперечив, просить залишити
оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші
особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга
задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Задовольняючи
позовні вимоги військового прокурора Хмельницького гарнізону, Хмельницький
міськрайонний суд виходив з того, що ОСОБА_1, як військовослужбовець у запасі,
має право на отримання грошової компенсації взамін належного йому під час
військової служби речового майна.

Такі
висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають дійсним
обставинам справи та є правильними.

Встановлено,
що ОСОБА_1 наказом командира військової частини А0553 № 10 від 16.01.2007 р.
звільнений з військової служби в Збройних Силах України у запас з наданням
права носіння військової форми одягу, а тому на підставі п. 27 Положення про
порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших
військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України № 1444 від 28 жовтня 2004 року, за його бажанням вправі отримати
грошову компенсацію взамін належного йому під час військової служби речового
майна за цінами на день підписання наказу про його звільнення.

Сума
такої компенсації згідно із довідкою-розрахунком № 4 від 16.01.2007 р. (а.с. 5)
становить 4233 грн. 58 коп. та підлягає стягненню з військової частини А 0553
на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.

Покликання
апелянта на Закон України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”,
яким з 11 березня 2007 року призупинено дію ст. 9 Закону України “Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, зокрема в
частині виплати військовослужбовцям грошової компенсації замість речового
майна, до уваги не приймаються, оскільки норми зазначеного закону поширюється
на військовослужбовців, які перебувають на дійсній військовій службі у Збройних
Силах України та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, у яких
ОСОБА_1 виступає як військовослужбовець, звільнений з військової служби у
запас.

Крім
того, відсутність бюджетного фінансування грошових компенсацій належного
військовослужбовцям речового майна не може бути підставою для невиконання
державою взятих на себе зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних
на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного
законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань
(рішення Європейського суду з прав людини у справі “ОСОБА_2 проти України”).

Доводи
апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не
спростовують.

З огляду
на наведене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини
справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу військової частини А0553 залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2007 року
у справі № 2-а-975/07 - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій