Справа № 22-а-8693/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Масендич В.В.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем
України

20 серпня 2008 року справа № 22-а-8693/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Арабей Т.Г.

суддів: при секретарі за участю: позивача

Яманко В.Г., Горбенко К.П. Шептульовій
С.Ю. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної в м.
Донецьку ради

на постанову

Пролетарського районного суду м. Донецька

від

23 липня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-467/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку ради

про

визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої
одноразової щорічної грошової за 2007 рік,

В С Т А
Н О В И Л А :

21.05.2008 року позивач звернулася до суду з вищевказаним
позовом.

Постановою Пролетарського районного суду м. Донецька від
23 липня 2008 року позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Пролетарської районної в м. Донецьку ради про визнання дій
неправомірними та стягнення недоотриманої одноразової щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2007 роки було задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача та стягнуто з
Управління на користь позивача заборгованість з щорічної одноразової грошової
допомоги до 5 травня у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме Закону України
“Про державний бюджет України на 2007 рік”, оскільки виплати грошової допомоги
ОСОБА_1 у 2007 році становили 280 грн.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є учасником бойових дій та відноситься до категорії колишніх
неповнолітніх в'язнів концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового
тримання, а також дітей, які народились у зазначених місцях примусового
тримання їх батьків тому у відповідності до статті 6-1 Закону України «Про
жертви нацистських переслідувань» має право на щорічну грошову допомогу до 5
травня у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Проте, виплати позивачу грошової допомоги у 2007 р.
здійснені на підставі ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України», та
є неправомірними і розмір цих виплат які отримала позивач визнані неконституційними.

Таким чином дії відповідача з виплати позивачу допомоги
за 2007 рік у розмірі 280 грн. є неправомірними.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції за викликом не з'явився, був повідомлений
належним чином, надіслав заяву з проханням розглянути справу у його
відсутність.

Позивач у судовому засіданні
підтримала рішення суду І інстанції.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є учасником війни, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, виданого 10 жовтня 2003 року (а.с.5) та відноситься до
категорії колишніх неповнолітніх в'язнів концентраційних таборів, гетто, інших
місць примусового тримання, а також дітей, які народились у зазначених місцях
примусового тримання їх батьків у зв'язку з чим та відповідно до вимог статті
6-1 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» має право на
отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до
5 травня) в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Фактично позивач отримала від управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку ради в 2007 р. - 280 грн. При цьому
відповідач керувався положеннями ст. 29
Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Слід зазначити, що Положення статті
29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині
виплати щорічної разової допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати відповідно до Закону
України «Про жертви нацистських переслідувань»
визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 р.

Таким чином, неправомірність дій відповідача при
нарахування ОСОБА_1щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року в
розмірі 280 гривень, встановлених Законом України “Про Державний бюджет на 2007
рік”, а не в розмірі 2050,30 грн. (410,06 х 5) згідно
ч. 3 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є
очевидною, тому відповідача належить зобов'язати нарахувати ОСОБА_1недоплачену
суму щорічної грошової допомоги як колишньому неповнолітньому в'язню
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дитині, яка народились у зазначених місцях примусового тримання її батьків в
розмірі 1770,30 гривень (410,06 х 5 - 280).

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно
ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім
того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів,
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод».

Приймаючи
викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись
ст.ст. 184,
195, 196, п.1 ч.1 ст.198, п.1.ч.1ст.205,
206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної
в м. Донецьку ради - залишити без задоволення.

Постанову
Пролетарського районного суду м. Донецька від 23 липня 2008 року у справі за №
2-а-467/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Пролетарської районної в м. Донецьку ради про визнання дій
неправомірними та стягнення недоотриманої одноразової щорічної грошової за 2007
рок - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця після набрання законної сили.

Головуючий: Т.Г.
Арабей

Судді: В.Г.
Яманко

К.П.
Горбенко