Справа № 22а-3639/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Довгополова О.М.

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на постанову Нововолинського міського суду
Волинської області від 15 листопада 2007 року у справі № 2а-53/07

за позовом ОСОБА_1

до Нововолинської міської ради Волинської області

про скасування рішень, -

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із адміністративним позовом до Нововолинської міської ради
Волинської області (далі - міська рада), з врахуванням уточнення позовних вимог
просив скасувати рішення Нововолинської міської ради Волинської області від
21.03.2007 року НОМЕР_1 (п. п. 4, 5), від 21.06.2007 року НОМЕР_2 та від
11.07.2007 року № 12/31.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської
області від 15 листопада 2007 року в задоволенні адміністративного позову
відмовлено. Постанова мотивована наступним. Земельну ділянку площею 3,437 га від шахти № 4 до цегельного заводу
у зв'язку з демонтуванням залізничної колії було вилучено з користування
підприємства «Волиньвуглезбутпостач» і передано
в міський земельний фонд. Відповідач в межах своїх повноважень та відповідно до
норм законодавства прийняв рішення про затвердження матеріалів погодження місця
розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо виділення земельної ділянки, про затвердження містобудівного
обґрунтування місце розташування індивідуальної житлової забудови, про продаж
земельних ділянок несільськогосподарського призначення. У позивача відсутні
документи на право власності чи право користування земельною ділянкою, щодо
якої винесені оскаржувані рішення, тому дані рішення не порушують його прав та
інтересів.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач
-ОСОБА_1. Вважає її незаконною, просить постанову скасувати та прийняти нову,
якою позов задовольнити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що землі міста належать територіальній громаді, а міська влада
є носієм владних повноважень
і ст. 18 Закону України «Про планування і містозабудову» зобов'язує міську владу при
прийнятті рішень обов'язково враховувати громадську думку. Відповідач не надав протоколу громадських слухань з цього питання, отже, не довів, що такі слухання
проводились. Дана земля знаходиться в санітарно-захисній
зоні, де будівництво заборонене
згідно з ст. 114 ЗК України. На території даної землі знаходяться високовольтні кабелі напруги,
прокладена каналізація, труби високого тиску газу і водогін. На протязі 40 років він користувався частиною даної
земельної ділянки для обслуговування
будинку. Також міська
влада, виносячи вищевказані рішення, грубо порушує вимоги ст. ст. 13, 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так як
він має згідно даного закону переваги на отримання земельної ділянки, якою
користується більше 15 років добросовісно відкрито та безперервно.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувані
рішення відповідач прийняв в межах своєї компетенції, визначеної Законом
України «Про місцеве самоврядування в Україні», з врахуванням вимог Земельного
кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про
основи містобудування», «Про планування і забудову територій»; дотримано
процедури прийняття рішень, з врахуванням всіх обставин, що мають значення для
їх прийняття, а також з врахуванням громадських та приватних інтересів жителів
міста.

Щодо твердження апелянта
про те, що спірні земельні ділянки знаходяться в санітарно-захисній зоні, в
межах якої забороняється будівництво об'єктів, пов'язаних з постійним
перебуванням людей, воно також безпідставне, оскільки дана земельна
ділянка, перебуваючи у користуванні ВП «Волиньвуглезбутпостач», належала
до земель промисловості. Відповідно до ст. 66 Земельного кодексу
України до земель промисловості належать
землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових,
гірничодобувних, транспортних та
інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд,
тому навколо об'єктів ВП
«Волиньвуглезбутпостач» була створена не санітарно-захисна, а охоронна зона
(ст. 112 Земельного кодексу України), а після демонтажу залізничних колій та передачі земельної ділянки у міський земельний фонд охоронна зона
відсутня.

Також безпідставними є доводи позивача про те, що він має
першочергове право на отримання земельної ділянки відповідно до ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою
користується добросовісно, відкрито та безперервно більше 15 років, оскільки
суду не надано жодних доказів щодо надання йому у встановленому порядку в
користування земельної ділянки, що знаходиться на спірній земельній ділянці, а
також документів, що посвідчують право позивача користування даною земельною
ділянкою (державний акт на право користування земельною ділянкою, договір
оренди земельної ділянки). Крім того, позивач не надав доказів того, що він
звертався у встановленому порядку із заявою про надання у власність чи
користування спірної земельної ділянки.

За таких обставин
оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Нововолинського міського суду Волинської області від 15 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя С.П. Нос

Суддя
О.М.Довгополов