Справа № 22-а-2255/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2008 року
м. Львів

Обрізко І.М. Улицького
В.З. Онишкевича Т.В.

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого

суддів:

за участю
секретаря - Неміш О.П.

позивача - ОСОБА_1.

представників відповідача -
ОСОБА_2., ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової
адміністрації у Львівській області на постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 03 липня 2007 року по адміністративній справі №2-а-44/07 за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Львівській області про
скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_1. звернувся 18.08.2004
року в місцевий суд з позовом до ДПА у Львівській області, в якому просить постановити рішення, яким скасувати наказ
№ 243-0 від 15.06.2004 року виданий ДПА у Львівській області про звільнення
його з посади помічника оперуповноваженого чергової частини штабу міжрайонного
відділу податкової міліції Городоцької МДПІ та поновити його на роботі.

В
обґрунтування вимог покликається на те, що в ніч з 15.04.2004 року на
16.04.2004 року, під час його чергування, невстановлені особи проникли в
приміщення Городоцької МДПІ Львівської області і вчинили крадіжку. Згідно
висновку службового розслідування проведеного ВКБ ДПА у Львівській області
проникнення в приміщення начальника інспекції стало можливим через грубе
порушення ним службових обов'язків, яке виявилось у відсутності візуального
спостереження за фасадом вказаного адміністративного приміщення. Вважає
зазначений висновок необґрунтованим. Крадіжка сталась не з його вини, оскільки
приміщення адміністративного будинку інспекції належно не обладнано охоронною
сигналізацією. З вікна чергової частини, яка розташована на значній відстані
від адмінбудинку ДПІ, такий не проглядається. Наявними засобами чергової
частини здійснювати охорону було неможливо. Просить поновити його на роботі
стягнувши заробітну плату за час вимушеного прогулу. Вважає, що незаконним
звільненням йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює в сумі 100 000 грн.

Головуючий 1-ї інст. Головатий
В.Я. Рядок
статзвіту № 57 Сихівський райсуд м. Львова.
Справа
№22-а-2255/08 Доповідач : Обрізко І.М.
(22-а-5684/07)

Постановою Сихівського районного
суду міста Львова від 03 липня 2007 року позов задоволено частково. В задоволенні стягнення з відповідача моральної шкоди
відмовлено. Суд виходив з того, що оспорюваний наказ голови ДПА у Львівській
області не відповідає вимогам п. 27 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх
справ УРСР, оскільки технічне забезпечення охорони адмінбудинку не відповідало
вимогам та після вчинення крадіжки, було змінено порядок охорони
адміністративного будинку Городоцької МДПІ, зокрема встановлено камери
відеоспостереження за фасадом. За відсутності в даний час посади на якій
працював позивач, його слід поновити на роботі на рівноцінній посаді,
рівноцінного підрозділу УПМ ДПА у Львівській області з дня звільнення.
Середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу проведений на основі
наявної в справі довідки.

Не
погодившись із зазначеним судовим рішенням ДПА у Львівській області подала апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм
матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду
обставинам справи, просять його скасувати та в позові відмовити. В
обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що підставою для звільнення
позивача слугувало грубе порушення службових обов'язків, позаяк мало місце
несанкціоноване проникнення у службовий кабінет начальника Городоцької МДПІ,
тому звільнення ОСОБА_1. з органів податкової міліції в запас відповідає п. «є»
ст. 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ».

Окрім того,
не можна погодитись з висновком місцевого суду щодо обчислення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників судового
процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задоволити частково.

Відповідно до ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює
постанову або ухвалу суду першої інстанції, коли має місце правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального
чи процесуального права, а також вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин, однак припустився помилки при
обчисленні суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторони не заперечують, що
ОСОБА_1. працював на посаді помічника оперуповноваженого чергової частини штабу
міжрайонного головного відділу податкової міліції Городоцької міжрайонної
державної податкової інспекції Львівської області.

Під час його
чергування, в ніч з 15.04.2004 на 16.04.2004 року, невстановлені особи, шляхом
приставлення драбини до вікна та демонтажу шибки, проникли в приміщення
Городоцької МДПІ Львівської області на майдані Гайдамаків № 25 в м. Городку і
вчинили крадіжку сейфу зі службового кабінету начальника інспекції.

Взявши за
основу висновок службового розслідування за вказаним фактом від 21.04.2004
року, згідно якого, проникнення в приміщення стало можливим через грубе
порушення службових обов'язків ОСОБА_1., яке виявилось у відсутності
візуального спостереження за фасадом адміністративного приміщення Городоцької
МДПІ Львівської області, було прийнято головою ДПА у Львівській області наказ
за № 243-0 від 15.06.2004 року, про звільнення позивача із займаної посади за
порушення дисципліни у відповідності до п. «є» ст. 63 «Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
УРСР», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року за
№ 114.

Місцевий суд
вірно виходив з того, що на позивача поширюється Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ УРСР, затверджений указом Президії Верховної Ради УРСР від
29.07.1991 року, у відповідності до п. 27 якого, звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів внутрішніх справ є крайнім заходом
дисциплінарного стягнення і може проводитись за систематичне порушення
дисципліни або вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в
органах внутрішніх справ, що є відсутнім відносно позивача.

Всупереч
вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, стороною відповідача не доведено правомірність
оспорюваного рішення та зокрема й висновків зроблених в ході службового
розслідування за фактом несанкціонованого проникнення в службовий кабінету
начальника Городоцької МДПІ невідомих осіб від 21.04.2004 року, позаяк добовий
наряд в якому перебував позивач, зобов'язаний постійно знаходитись в приміщені
чергової частини та відлучатись за визначених для цього підстав. Окрім цього,
не доведено реальну спроможність візуального спостереження за фасадною частиною
будинку де відбулась крадіжка з приміщення чергової частини.

З огляду на
наведене, оспорюваний наказ відповідача про звільнення позивача є незаконним, а
останній підлягає поновленню на рівноцінній посаді яку він займав до
звільнення, позаяк така скорочена.

Разом з тим,
судова колегія не може погодитись із розміром стягнутого середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу, позаяк надана довідка стороною відповідача
в ході апеляційного розгляду відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів
України за №100 від 08.02.1995 року та спростовує викладене в довідці (а.с.
197), з якої виходив місцевий суд роблячи розрахунок. Окрім того, не було взято
до уваги абз. 2 п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992
року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та місцевий суд не
дослідив час перебування позивача у центрі зайнятості і працевлаштованість.

Виходячи з
того, що позивача було звільнено 15.06.2004 року, а з травня він працює в філії
«Городоцький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні
дороги України», тому з наявних письмових доказі слід обрахувати кількість
робочих днів та розмір середньоденного заробітку, а отже загальна сума
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу складає розмір 26390 грн.
28 коп..

Доводи
апелянта з покликанням на ч. 2 ст. 235 КЗпП України, а саме що стягнення суми
за вимушений прогул має проводитись не більше як за один рік, спростовуються
цією ж нормою Кодексу.

Судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування судового рішення
першої інстанції в цілому суттєвими не являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи, проте
вбачаються підстави для його зміни в частині розміру стягнення
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись
статтями 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу
Державної податкової адміністрації у Львівській області задоволити частково.

Постанову
Сихівського районного суду міста Львова від 03 липня 2007 року змінити в
частині стягнення з ДПА у Львівській області в
користь ОСОБА_1 26390 (двадцять шість тисяч триста дев'яносто) грн. 28 коп. за
час вимушеного прогулу.

Врешті постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Обрізко І.М.
Улицький В.З. Онишкевич Т.В.

Головуючий суддя:

судді колегії:

Повний
текст постанови виготовлено

та
підписано 18.09.2008 року.