Справа № 22а-20139/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Геращенка І.В.
суддів Арабей
Т.Г., Малашкевича С.А.
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Центрально-Міського управління
праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької
на постанову Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької області
у справі №
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до відповідача Центрально-Міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
звернувся до Центрально-міського районного суду м. Горлівки
Донецької області з позовною заявою (з урахуванням доповнень (а.с. 40 - 41) до
Центрально-Міського управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області про визнання неправомірними дій та
стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000-2007 роки згідно ст. 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 04.11.2008 року у справі № 2а-294/08 (суддя Федько С.П.) позовна заява
задоволена частково: визнані незаконними дії та стягнуті недоотримані грошові
кошти на оздоровлення за 2000-2005, 2007 роки, в задоволенні іншої частини
позовної заяви відмовлено.
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.
що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Всі виплати, передбачені
Законом України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у тому числі виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати,
виплачується у розмірах, встановлених вказаними постановами КМУ.
матеріали справи, колегія суддів встановила.
учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, визнаний інвалідом ІІ групи (а.с. 6).
на обліку в Центрально-Міському управлінні праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області як особа, яка є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, категорія
1, у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.
зазначеного Закону передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 5 мінімальні заробітні плати, при цьому розмір мінімальної
заробітної плати встановлюється на момент виплати.
відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення:
- в сумі 26 грн. 70 коп. 04.12.2001 року,
- в сумі 26 грн. 70 коп. 21.08.2004 року,
- в сумі 26 грн. 70 коп. 23.09.2003 року,
- в сумі 26 грн. 70 коп. 29.04.2004 року,
- в сумі 26 грн. 70 коп. 21.12.2004 року,
- в сумі 120 грн. 05.10.2005 року,
- в сумі 120 грн. 14.06.2006 року,
- в сумі 120 грн. 25.01.2007 року.
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на порушення норм матеріального права.
суддів вважає апеляційну скаргу відповідача такою, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення,
визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.
до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується
органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога на
оздоровлення особам, зокрема, інвалідам ІІ групи - 5 мінімальні заробітні
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для інвалідів ІІ групи
- 26 грн. 70 коп., та з 2005р. - в сумі
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а
не вказані Постанови КМУ.
- Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 26 грн. 70 коп. за 2003, 2004 роки та у розмірі 120 грн.
за 2005, 2007 рік неправомірні.
суддів вважає, що в задоволені позовної заяви в частині стягнення недоотриманих
грошових коштів на оздоровлення за 2006 рік суд першої інстанції правильно
відмовив, оскільки дія абзацу другого та третього
частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати компенсацій і
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік
згідно із п. 37 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”,
який до теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом
апеляційний суд встановив, що за 2000 - 2002 роки позивачу, також, не доплачені
суми на оздоровлення відповідно до вимог спеціального Закону, але, оскільки
виплату щорічної допомоги на оздоровлення
хоча і здійснюють органи соціального захисту населення, але починаючи
тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого
постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256, то в частині стягнення недоотриманих
коштів на оздоровлення за 2000 рік, з урахуванням терміну сплати - 2001 рік,
позивач пред'явив вимоги до неналежного відповідача у справі, тому колегія
суддів вважає за необхідне відмовити позивачу в стягненні коштів за 2000 рік
саме з цього відповідача.
викладеного керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст.
196, п. 3 ст. 198, п. 4 ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
скаргу Центрально-Міського управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області на постанову Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 04.11.2008 року у справі
№ 2а-294/08 - задовольнити частково.
Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 04.11.2008 року у справі № 2а-294/08 за позовом ОСОБА_1 до
Центрально-Міського управління праці та соціального захисту населення Горлівської
міської ради Донецької області про визнання неправомірними дій та стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000-2007 роки згідно ст. 48 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” - скасувати в
частині позовних щодо 2000 року.
задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрально-Міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області про
визнання неправомірними дій та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
за 2000 рік згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” - відмовити за
інший частині постанову Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 04.11.2008 року у справі № 2а-294/08 - залишити
Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий суддя І.В.Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

С.А.Малашкевич