Справа № 22-а-9456/08
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-9456/08
Головуючий у І-ій інстанції: Нечуй
№ 2-а-528/07
Суддя-доповідач: Малинін В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня
2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого:
Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Усенка В.Г.,,

при секретарі: Коцур М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області на
постанову Лугинського
районного суду Житомирської
області від 17 жовтня 2007
року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного
центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних
виплат, Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації,
Управління Пенсійного фонду
України в Лугинському
районі Житомирської області
про стягнення суми
невиплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулася до
Лугинського районного суду
Житомирської області з позовом
про стягнення з УПСЗН Лугинської
РДА на
її користь 3 030,00 грн. та з УПФУ
в Лугинському районі
Житомирської області 15 150,00
грн. - суми невиплачених коштів
за період з 01.09.2002 року по
31.08.2005 рік, передбачених
Законом України «Про статус
і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» .

Свої вимоги мотивує тим, що в
період з 01.09.2002 року по 31.08.2005 рік вона не
отримувала щомісячної
грошової допомоги в зв'язку
з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства у розмірі 40 %
від мінімальної заробітної плати, а
підвищення розміру пенсії їй
було нараховано у
значно меншому розмірі, ніж
передбачено Законом України «Про
статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 жовтня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі Житомирської
області на користь ОСОБА_1 15 150,00 (п'ятнадцять тисяч
сто п'ятдесят) гривень невиплачених коштів, передбачених ст. 39 Закону
України «Про статус і
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи»
за період з 01.09.2002 року по 31.08.2005 рік.

В іншій
частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - УПФУ в
Лугинському районі Житомирської
області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову Лугинського районного суду
Житомирської області, а провадження
у справі закрити.

Вимоги апеляційної
скарги відповідач обґрунтовує
тим, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України
«Про статус
і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок
Державного бюджету, однак кошти
бюджету Пенсійного фонду
України не включаються
до складу Державного
бюджету України, а тому
Управління Пенсійного фонду не
може виступати належним
відповідачем по справі.

До суду надійшло
заперечення на апеляційну
скаргу, подане Житомирським обласним центром по
нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, з проханням
визнати його неналежним
відповідачем по справі .

В судове засідання відповідач - Житомирський обласний
центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат не
з'явився, просив розглядати
справу без участі
його представника.

Інші учасники
судового процесу в судове
засідання не з'явились, причини неявки суду невідомі, були повідомлені належним
чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
або ухвалу суд - без
змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно
встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення
з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегією суддів встановлено, що
позивач - ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків
аварії на ЧАЕС 3
категорії , що підтверджується посвідченням
НОМЕР_1 виданим 31.03.1993 року, проживає в с.
Бовсуни Лугинського району Житомирської
області та з 01 березня 1998
року отримує пенсію
за віком.

Згідно переліку населених
пунктів Житомирської і
Київської областей,
віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 23.07.1991 року № 106
та розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 12.01.1993 року № 17, с. Бовсуни Лугинського
району Житомирської області
відноситься до зони
гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення та проживають
у зоні гарантованого добровільного
відселення, провадиться доплата
у розмірі двох мінімальних
заробітних плат. Пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях визначених Законом, підвищуються у
розмірах, встановлених частиною 1
вказаної статті Закону.

Оскільки позивач
проживає в зоні
гарантованого добровільного відселення він має
право на отримання вказаної доплати у
розмірі, що визначається в
кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати.

Однак доплата до
пенсії позивачу провадилася
у фіксованому розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів
України від 26.07.1996 року № 836
«Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Зміст законів України, якими встановлюються розміри
мінімальних заробітних плат, свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо
можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою
реалізації норми ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів
над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова КМУ № 836.

Що стосується
порядку фінансування витрат на
реалізацію Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» колегія суддів
зазначає, що відповідно до ч.
2 ст. 8
Закону України «Про
пенсійне забезпечення»,
Пенсійний фонд України є
самостійною
фінансово-банківською системою,
що не
входить до складу
Державного бюджету України , однак формується
за рахунок коштів
Державного бюджету України та
інших надходжень, встановлених
цим Законом.

Відповідно до Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 24.10.2007 року №
1261, основним завданням Пенсійного
фонду України є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі фінансування та
виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

За
таких обставин, з врахуванням законодавчо встановленого розміру підвищення пенсій, визначеного в
кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати , судова колегія вважає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з УПФУ в
Лугинському районі Житомирської
області на її користь
невиплачених коштів , передбачених
ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в період з
01.09.2002 року по 31.08.2005 рік у сумі 15 150,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління пенсійного
фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області на постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 жовтня
2007 року - залишити
без задоволення.

Постанову Лугинського
районного суду Житомирської
області від 17 жовтня 2007
року - залишити без
змін.

Матеріали
справи повернути до Лугинського районного
суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складення цієї постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Ухвала виготовлена в повному
обсязі 10.10.08.

КИЇВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа № 22-а-9456/08 Головуючий
у І-ій інстанції: Нечуй Б.П.

№ 2-а-528/07
Суддя-доповідач: Малинін В.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого:
Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Коцур М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду
України в луганському районі
Житомирської області на
постанову Лугинського
районного суду Житомирської
області від 17 жовтня 2007
року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного
центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних
виплат, Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації,
Управління пенсійного фонду
України в Лугинському
районі Житомирської області
про стягнення суми
невиплачених коштів, -

Керуючись ст. ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління пенсійного
фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області на постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 жовтня
2007 року - залишити
без задоволення.

Постанову Лугинського
районного суду Житомирської
області від 17 жовтня 2007 року
- залишити без
змін.

Матеріали
справи повернути до Лугинського районного
суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складення цієї постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: