Справа № 22-а-10686/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Андреєв В.В.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2008 року справа №
22-а-10686/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі представника позивача

Дяченко С.П., Нікуліна О.А. Шептульовій С.Ю. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Дзержинської міської ради Донецької області

на постанову

Дзержинського міського суду Донецької
області

від

17 червня 2008 року

у справі

№ 2-а-113/08

за позовом

ОСОБА_2

до

Управління праці та соціального захисту
населення Дзержинської міської ради Донецької області

про

стягнення разової грошової допомоги на
оздоровлення, -

В С Т А
Н О В И Л А :

30.10.2007 року ОСОБА_2
звернулася до суду з цим позовом.

Постановою
Дзержинського міського суду Донецької області
від 17 червня 2008 року позов ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької
області «про стягнення разової грошової
допомоги на оздоровлення» задоволено. Стягнуто з відповідача на користь
позивача недоотриману грошову допомогу за 2007 та 2008 роки у розмірі 3680
гривень.

Не погодившись з таким судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які
беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_2 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 1 групи.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
особам 1 категорії 3 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Фактично позивач отримав від Управління праці
та соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької області в 2007 та 2008 році - по 90 гривень, установлену постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі -
постанова №562).

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи - 90 гривень.

З
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 та 2008 роки, у той час як Верховною
Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати,
щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на2007 та 2008 роки, а не
постанова № 562.

Положення пункту 30
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини
сьомої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними
рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від 09.07.2007 р.

Положення п.п. 11
пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким зупинено на
2008 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої
статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними
рішенням Конституційного Суду України від № 10-рп від 22.05.2008 р.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з 1
липня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати становив 440 гривень.

Статтею
59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» з 01 квітня 2008
року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 525 гривен.

Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за 2007 рік -
(440 х 4 - 90) = 1670 гривень, за 2008 рік - (525 х 4 - 90) = 2010 гривень, що
в сумі складає 3680 гривень

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі по 90 гривень в 2007 та 2008 роках є неправомірними.

Тобто, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Дзержинської міської ради Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Дзержинського міського суду Донецької області від 17
червня 2008 року у справі № 2-а-113/08 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці
та соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької області
«про стягнення разової грошової допомоги на оздоровлення» - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: