Справа № 22-а-10165/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів
-
Заверухи О.Б., Пліша М.А.

при
секретарі судового засідання -
Каблака Т.П.,

за
участю осіб:

від
позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - адвокат,

від
відповідача - ОСОБА_4 - представник,

від 3-ї
особи - ОСОБА_4 - представник,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2008 року по справі
№ 2-а-7/08

за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області,

третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3,

про визнання протиправними (недійсними) рішень, -

в с т а
н о в и л а :

В
жовтні 2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області з адміністративним позовом до Підбузької селищної ради
Дрогобицького району Львівської області, де ним ставились вимоги про визнання
протиправними (недійсними) рішення Підбузької селищної ради від 23.12.2003 року
№ 86 „Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для
будівництва магазину” та від 18.08.2005 року № 180 „Про погодження місця
розташування магазину підприємця ОСОБА_3”

05
червня 2008 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області прийнято
ухвалу про закриття провадження в даній адміністративній справі.

Прийняту
ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що згідно поданої позовної заяви,
зокрема наявно вимоги про спонукання до укладення договору оренди та стягнення
моральної шкоди, тому наявно спір про право цивільне, крім того аналогічний
спір де позивачем була підприємець ОСОБА_5 був вирішений, а саме провадження в
справі було закрито, а тому дана справа не підсудна Дрогобицькому
міськрайонному суду Львівської області, як адміністративному суду.

Вказану
ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила позивач, який в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала суду першої
інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, як на доводи в своїй
апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції при винесені
ухвали, що оскаржується не враховано вимоги ст.17 КАС України. Крім того
відповідно до ст.18 КАС України встановлено, що дана справа підсудна
адміністративному суду. Крім того судом першої інстанції не враховано, що він
звернувся саме з адміністративним позовом, в якому ним чітко ставились вимоги
про скасування рішень суб'єкту владних повноважень селищної ради, та його метою
було захистити своє право як громадянина щодо реалізації прав на землю для
задоволення особистих потреб. В зв'язку з цим просить ухвалу скасувати та
справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач
та його адвокат, в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та
просять таку задовольнити.

Представник
відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги та просить таку відхилити.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів поданої
апеляційної скарги, пояснення представника відповідача та 3-ї особи на
заперечення проти доводів такої, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати і направити справу
до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Приймаючи
оскаржувану ухвалу про закриття провадження в справі суд першої інстанції
виходив з того, що наявно спір про право цивільне, який не підвідомчий даному
суду, як адміністративному, та підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки позивачем ставиться вимога про спонукання до укладення
договору оренди та стягнення моральної шкоди.

Однак
з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

З
матеріалів справи вбачається, що жовтні 2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з адміністративним позовом
до Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, де ним
ставились вимоги про визнання протиправними (недійсними) рішення Підбузької
селищної ради від 23.12.2003 року № 86 „Про надання дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки для будівництва магазину” та від 18.08.2005
року № 180 „Про погодження місця розташування магазину підприємця ОСОБА_3”
(а.с.3-5). Зі змісту поданої позовної заяви чітко вбачається, що позивач
звернувся до суду з оскарженням рішень органу місцевого самоврядування, як
фізична особа, громадянин, особисті права якого порушуються прийняттям
відповідачем рішень, і при цьому жодних вимог цивільно - правого характеру,
як-то спонукання до укладення договору оренди та стягнення моральної
шкоди, в його позовній заяві не
міститься.

Суд
першої інстанції до уваги не взяв, що спірні рішення стосуються земельної
ділянки, яка є вільною та якою розпоряджається відповідач, як суб'єкт владних
повноважень реалізовуючи свою компетенцію згідно Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні” та ЗК України, виконуючи свою в даному випадку владну
управлінську функцію. Така земельна ділянка не була обтяжена ні
правовстановлюючими документами ні іншими діями, що вказували б на те, що такою
користуються 3-ті особи.

При
цьому суд першої інстанції не вважаючи справу адміністративною, жодним чином не
обґрунтовує своєї позиції з огляду на вимоги Кодексу адміністративного
судочинства України, яким він повинен був керуватись вирішуючи дане питання.

На
думку колегії суддів, суд першої інстанції вирішуючи дане питання, що
стосується підвідомчості справи, повинен був виходити з приписів ст.2, п.1 ч.1
ст.3, ст.17 КАС України.

Так
у відповідності до ч.1,ч.2 ст.2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно
п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно
до ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на:1)
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3)
спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також
спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

При
винесені оскаржуваної ухвали на думку колегії суддів суд першої інстанції
зобов'язаний був врахувати вище вказані норми процесуального права однак, ним
цього зроблено не було, та внаслідок цього зроблено хибний висновок щодо
непідвідомчості справи за
адміністративним позовом ОСОБА_1 адміністративним судам.

Покликання
суду першої інстанції, що аналогічна справа, однак лише за позовом фізичної
особи - приватного підприємця ОСОБА_5 розглядалась судами і провадження в такій
було закрито з підстав непідвідомчості такої адміністративним судам не слід
вважати достатнім доводом, оскільки в цій справі позивачка якраз заявляла
вимоги цивільно - правового характеру, а саме вимоги про спонукання до
укладення договору оренди та стягнення моральної шкоди.

З огляду на це колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції не навів обрунтованих доводів та не застосував
норми процесуального права, щодо зроблених в ухвалі висновків, якими повинен
був керуватись, тому не мав законних підстав для закриття провадження в справі
та застосування наслідків, пердбачених п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2008 року по справі
№ 2-а-7/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Підбузької селищної ради
Дрогобицького району Львівської області, третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання протиправними
(недійсними) рішень - скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом
того ж строку з часу складення такої в повному обсязі

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

О.Б.Заверуха