Справа № 22-а-6918/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-6918/08
Головуючий у першій інстанції: Іващенко А.І.
Доповідач: Саприкіна І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня
2008 року м.
Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Коваля
М.П., Зайцева М.П.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новгород-Сіверського районного
суду Чернігівської області від 03.10.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Новгород-Сіверської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання нечинним п.
2 ч. 2 Рішення двадцятої сесії п'ятого скликання Новгород-Сіверської міської
ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до
Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з адміністративним
позовом до Новгород-Сіверської міської ради про визнання нечинним п. 2 ч. 2
рішення міської ради від 19 липня 2007 року.

Постановою Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області від 03.10.2007 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не
погоджуючись з даною постановою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального
права, а тому підлягає скасуванню з постановлянням нового рішення про
задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення присутніх у
судовому засіданні учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого
органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів
справи, 31.10.2006 року був укладений
договір купівлі-продажу житлового
будинку, відповідно до якого ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1 житловий будинок
АДРЕСА_1. Даний будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 750
кв.м.

Позивачка
неодноразово зверталась до міськради з проханням надати їй земельну ділянку для
ведення господарства та садівництва, однак земельна ділянка надана не була.

19
липня 2007 року Новгород-Сіверською міською радою було прийнято рішення „Про
надання, вилучення земельних ділянок, надання дозволу на збір технічної документації, відміну
рішень, надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки”.

Згідно
п. 2 ч. 2 вищезазначеного рішення, ОСОБА_2 була надана земельна ділянка
загальною площею 0,08 г по АДРЕСА_1. Зазначена ділянка граничить з
домоволодінням позивачки, у звязку з чим вона звернулась до суду першої
інстанції з позовом про визнання нечинним п. 2 ч. 2 рішення двадцятої сесії
п'ятого скликання від 19.07.2007 року в частині надання земельної ділянки
площею 0, 08 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2

Колегія
суддів заходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову
(ч. 2 ст. 72 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує
названі документи та матеріали (ч. 4 ст. 72 КАС України).

Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі
наявних доказів (ч. 6 ст. 72 КАС України).

До
повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин
належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної
власності (ст. 12 Земельного кодексу України).

Землями
сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва
сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої
інфраструктури або призначені для цих цілей (ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу
України)

Землі
сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у
користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства,
садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва (ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України).

Визначення земель, придатних для потреб сільського господарства,
провадиться на підставі даних державного земельного кадастру (ч. 2 ст. 23
Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Земельного кодексу України громадяни України
можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства.

Проте в рішенні Новгород-Сіверської міської ради не зазначено, в я кості
кого ОСОБА_2 буде користуватися земельною ділянкою (власник або орендар).

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної
власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки
із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського
господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до
відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська
рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському
господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу
земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів
робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами
архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних
місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (ст. 118
Земельного кодексу України).

Проте,
як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, якій є депутатом міської ради,
міською радою не була проведена зміна цільового призначення земельної ділянки та не був розроблений
проект відведення, що унеможливлює вирішення спірного питання відповідачем. Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Однак, суд першої інстанції не надав належної оцінки вищезазначеним
обставинам, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст.
202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення судом норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Підсумовуючи вищевикладене,
апеляційна інстанція дійшла однозначного висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від
03.10.2007 року по справі за їх позовом до Новгород-Сіверської міської ради,
третя особа: ОСОБА_2 про визнання нечинним п. 2 ч. 2 рішення міської ради від
19 липня 2007 року - підлягає задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з постановлянням нового судового рішення.

Керуючись
ст.ст. 2, 9, 199, 200, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

П
О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову
Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2007
року - скасувати.

Прийняти
нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради, третя
особа: ОСОБА_2 про визнання нечинним п. 2 ч. 2 Рішення двадцятої сесії п'ятого
скликання Новгород-Сіверської міської ради - задовольнити.

Визнати
нечинним п. 2 ч. 2 Рішення двадцятої сесії п'ятого скликання
Новгород-Сіверської міської ради про надання земельної ділянки площею 0,08 га
для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: суддя:

Судді: