Справа № 22а-1677/07
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2007-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1677/2007
Головуючий суду
першої інстанції, суддя - Васильєва Л.І. Категорія П-23
Доповідач апеляційної
інстанції, суддя -Димерлій О.О.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада
2007 року м. Одеса

Колегія суддів
Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Димерлія О.О.

суддів - Золотнікова О.С., Милосердного М.М.

при секретарі - Вихренко К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. АДРЕСА_1 адміністративну
справу за апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Центральному
районі м. АДРЕСА_2 на постанову господарського суду Миколаївської області від
22.05.2007 року за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до
державної податкової інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 про визнання
частково нечинним та часткове скасування рішення державної податкової інспекції
у Центральному районі м. АДРЕСА_2 про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

21.03.2007 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним
позовом та просив: визнати частково нечинним та скасувати рішення державної
податкової інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 від 3.11.2006 року
№НОМЕР_1 за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" щодо застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 7649 грн. 75 коп.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 22 травня 2007
року позов приватного підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Судовим рішенням скасовано рішення №НОМЕР_1 від 03.11.2006 року в частині
застосування штрафних санкцій у сумі 7142 грн. 05 коп. В решті позовних
вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі державна податкова інспекція
у Центральному районі м. АДРЕСА_2, з
посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржуване
судове рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
20.10.2006 року ревізорами державної податкової інспекції у Центральному районі
м. АДРЕСА_2 було здійснено перевірку відділу у магазині, що розташований за адресою: м. АДРЕСА_3, що належить суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1.

За результатами перевірки податківцями було складено акт №НОМЕР_2 від
03.11.2006 року, згідно до якого, було,
застосовано штрафна санкція в розмірі - 7649 грн. 75 коп.

Одним із правопорушень встановлено незабезпечення
відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів
яка визначена в денному звіті РРО на суму 1475 грн. 65 коп.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем не доведено факт
порушення позивачем вимог п. 13 ст.3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та
правомірність застосування до нього штрафних санкцій у сумі 7142 грн. 05 коп.
Цей висновок зроблено на підставі допиту свідків, що в приміщенні здійснюють торгівельну
діяльність два суб'єкта підприємництва,
кожен з яких має місце проведення розрахунків, а посадові особи державної податкової
інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 були інформовані та не прийняли до
уваги цю обставину.

З таким
висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій
формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової
книжки-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Визначення місця проведення розрахунків наведене в ст. 2
Закону. З аналізу вказаної норми вбачається,
що на місці здійснення розрахунків повинні знаходитись лише ті готівкові
кошти, які отримані від споживачів
реалізованої продукції, зберігання
власних коштів працівників підприємства на місці проведення розрахунків не
допускається.

У разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого
дня, відповідно до ст.22 Закону, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Таким чином, встановивши невідповідність суми готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі зазначеній в денному звіті РРО, податковий орган правомірно застосував до
позивача штрафні санкції.

Крім того, Постановою Центрального
районного суду м. АДРЕСА_2 від 13 грудня 2006 року продавець магазину, розташованого за адресою:м.АДРЕСА_3- ОСОБА_2., за порушення податкового
законодавства, була визнана винною у
вчинені правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 155-1 КУпАП, та притягнута до адміністративної
відповідальності.

З названої постанови суду вбачається,
що ОСОБА_2. допустила
порушення податкового законодавства щодо проведення розрахункових операцій у
сфері готівкового обігу, а саме - не
проведення розрахункової операції на повну суму покупки через РРО; порушено
режим попереднього програмування РРО по найменуванню товару та обліку їх
кількості, невідповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України "Вирок суду в кримінальній справі
або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією
особою".,

Таким чином, постанова суду
Центрального району м. АДРЕСА_2 стосовно ОСОБА_2. є обов'язковою для
адміністративного суду, який розглядав
позов про правомірність дій податкового органу,
оскільки судовим рішенням встановлено,
що мало місце діяння передбачене Кодексом України про адміністративні
правопорушення та воно вчинено продавцем магазину ПП ОСОБА_1

Посилання суду першої інстанції на те,
що постанова суду стосується тільки фізичної особи - ОСОБА_2.
безпідставні, так як, рішенням суду встановлено, що протиправні дії вчинено особою, що виконувала свої обов'язки від імені
приватного підприємця ОСОБА_1

"Підставами для скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи
або питання" п.3, 4. ч.1. ст..202 КАС України.

Згідно п.3 ч.1 КАС України: "За наслідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову постанову суду".

Зважаючи на все вище викладене, колегія суду вважає за необхідне скасувати
постанову господарського суду Миколаївської області від 22.05.2007 року за
адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 про визнання

частково
нечинним та часткове скасування рішення державної податкової інспекції у
Центральному районі м. АДРЕСА_2 про застосування штрафних санкцій в частині
задоволення позовних вимого ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись: ст.. ст.. 185, 195,
198, 202, 205, 207 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Центральному районі м.
АДРЕСА_2 - задовольнити частково.

Постанову господарського суду Миколаївської області від
22.05.2007 року за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до
державної податкової інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 про визнання
частково нечинним та часткове скасування рішення державної податкової інспекції
у Центральному районі М. АДРЕСА_2 про застосування штрафних санкцій - скасувати
в частині: скасування рішення №НОМЕР_1 від 03.11.2006 року державної податкової
інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 та застосування штрафних санкцій у
сумі 7142 грн. 05 коп.; стягнення з Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 - 3 грн.40 коп. та ухвалити нове рішення.

В задоволенні адміністративного позову приватного
підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Центральному районі м.
АДРЕСА_2 про визнання частково нечинним та часткове скасування рішення
державної податкової інспекції у Центральному районі м. АДРЕСА_2 про
застосування штрафних санкцій - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця.

Справа №22а-1677/2007

Головуючий суду
першої інстанції, суддя - Васильєва Л.І. Категорія П-23

Доповідач апеляційної
інстанції, суддя - Димерлій О.О.