Справа № 22а-6528/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Гармаш Т.І. (справа № 2а-28/2008)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02
жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.

при секретарі -
Хоменко О.С.

за участю позивача - ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Житлово-експлуатаційної контори №2 та виконавчого
комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області

на постанову Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 29 квітня 2008 року по справі № 2а-28/08 за позовом
Світловодського міжрайпрокурора в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_4до виконавчого
комітету Світловодської міської ради, треті особи - Житлово-експлуатаційна контора №1, Житлово-експлуатаційна контора №2, про
визнання незаконними рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради
від 11 січня 2007 року №83 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Конько №5», №162 , «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Леніна ,31», -

в с т а н о в и л а:

Світловодський міжрайонний прокурор
звернувся до суду в інтересах громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з позовом, в якому
просив визнати незаконними рішення виконавчого комітету Світловодської міської
ради від 11 січня 2007 року №83 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Конько №5», №162 , «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Леніна ,31» з часу їх прийняття. Позовні вимоги обґрунтував тим, що
зазначені рішення є регуляторними актами, які були прийняті з порушенням Закону
України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської
діяльності», а також тим, що відповідачем не були дотримані вимоги щодо порядку
формування тарифів на послуги, як то передбачено Порядком формування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового
договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560
щодо визначення розмірів та конфігурації прибудинкових територій, а також щодо
обов'язкового переліку послуг, який зокрема не містить таких послуг, як
дератизація та дезінсекція.

Відповідач та
треті особи проти позову заперечували.

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2008 року адміністративний позов було задоволено. Визнано
незаконними рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11
січня 2007 року №83 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Конько №5», №162 , «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Леніна ,31».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції
відповідач та третя особа:
Житлово-експлуатаційна контора №2 звернулись до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати
постанову суду першої інстанції як таку, що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права і є незаконною та необґрунтованою, та
відмовити Світловодському міжрайонному прокурору в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтували тим, що зазначені рішення
виконавчого комітету Світловодської міської ради не є регуляторними актами, так
як вони не встановлюють, не змінюють та не скасовують норми права, не
спрямовані на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторними
органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Те,
що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11.01.2007
року, якими встановлюються побудинкові тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, не є регуляторними актами, підтверджується
роз'ясненнями Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва. Так, листом голови представництва Державного комітету України з
питань регуляторної політики та підприємництва в Кіровоградській області
№21/11/20 від 15 січня 2007 року, куди було направлено проект рішення виконкому
для попереднього вивчення, та роз'яснення від 06.12.2007 року № 9192 Держаного
комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, яке було
надано виконкому Світловодської міської ради та роз'ясненням цього ж органу №
9841 від 28.12.2007 року та № 2334 від 19.03.2008 року наданому як відповідь на
звернення громадянина ОСОБА_5зазначається, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської
ради від 11.01.2007 року, якими встановлюються тарифи на послуги з утримання
будинку та прибудинкової території для населення по кожному будинку окремо, не
є регуляторними актами та не підпадають
під дію Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері
господарської діяльності»

29.09.2008 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду звернувся ЖЕК № 1 м. Світловодська з заявою про приєднання
до апеляційної скарги виконавчого комітету Світловодської міської ради. Даною
заявою третя сторона підтримала вимоги апеляційної скарги відповідача по
справі, та просила скасувати постанову Світловодського міськрайонного суду від
29 квітня 2008 року, в задоволенні позовних вимог Світловодського міжрайонного
прокурора відмовити (а.с.22-23).

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи незаконними
рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської
області, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржені позивачами рішення
за своїми ознаками є регуляторними актами. Процедура прийняття регуляторного
акту визначена Законом України "Про засади державної регуляторної політики
у сфері господарської діяльності". Оскільки відповідачем порушено процедуру
прийняття оскаржених рішень, а саме те, що їх проекти не були оприлюднені в
засобах масової інформації, що призвело до відсутності аналізу регуляторного
впливу, суд першої інстанції визнав оскаржені рішення суб'єкта владних
повноважень незаконними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої
інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що
виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області
11.01.2007 року прийняті рішення №83 «Про тарифи на послуги з утримання
будинку та прибудинкової території за
адресою вул.Конько №5», №162 , «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Леніна 31»
.Вказані рішення мають ознаки нормативно-правового акту, оскільки вони
встановлюють тарифи на послуги, розраховані на неодноразове застосування,
стосуються невизначеного кола осіб і регулюють господарську діяльність
підприємств у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до
ст..1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері
господарської діяльності" регуляторний акт це:

- прийнятий
уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі
положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами
державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший
офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права,
застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі
положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної
влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей
документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері,
нормативно-правовим актом.

З аналізу вказаної норми права та сутті оскаржених рішень
вбачається, що рішення суб'єкта владних повноважень за своєю правовою природою
є регуляторними актами, якими встановлені відповідні правила поведінки (норми
права) у сфері надання платних послуг суб'єктами господарювання з
обслуговування житлових будинків та прибудинкових територій та відповідно
сплати цих послуг. Вказані рішення направленні на правове регулювання
господарських відносин, вони не мають характеру одноразового застосування і
стосуються не конкретної особи, а не визначеного кола осіб.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що оскаржені рішення суб'єкта владних повноважень є регуляторними
актами.

Посилання апелянта на лист голови представництва Державного комітету України з питань
регуляторної політики та підприємництва в Кіровоградській області №21/11/20 від
15 січня 2007 року та роз'яснення від 06.12.2007 року № 9192 Держаного комітету
України з питань регуляторної політики та підприємництва, яке було надано
виконкому Світловодської міської ради та роз'ясненням цього ж органу № 9841 від
28.12.2007 року та № 2334 від 19.03.2008 року, відповідно до яких зазначається,
що прийняті Виконкомом рішення не є
регуляторними актами, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони
спростовуються вищенаведеним та протирічать суті Закону
України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської
діяльності"та обставинам справи, а саме: рішення прийнято регуляторним
органом , встановлені тарифи, які використовуються суб»єктом господарювання для
надання платних послуг невизначеному колу осіб та не мають характеру
одноразового застосування.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що
органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах
щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи
на участь у
процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім
того, згідно ч.2 ст. 72 КАС України обов'язок доказування в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи
бездіяльності покладається
на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції
вірно зазначив, що відповідачем
не надано доказів того, що проект регуляторного акту разом з відповідним
аналізом регуляторного впливу був оприлюднений з метою одержання зауважень і
пропозицій від фізичних і юридичних осіб, їх об'єднань, тобто, не надано
доказів того, при прийнятті оскаржуваних рішень дотримана процедура прийняття
регуляторного акту, передбачена ст. ст.7- 9, 12-13,20-21,35 Закону України
"Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської
діяльності". Вказані обставини представник відповідача не заперечував і в
судовому засіданні апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
про те, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм Закону України « Про житлово-комунальні
послуги», «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій» і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,
оскільки із Типового переліку послуг були виключені такі послуги як дератизація
та дезінсекція. Посилання апелянта на те, що такі послуги визначаються виключно
за домовленістю сторін не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони
спростовуються вимогами статей 14 та 15 Закону України « Про житлово-комунальні
послуги», та статтями 14 і 15 «Про затвердження Порядку формування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового
договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових
територій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
року № 560.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваних рішень відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією
та Законами України, не з урахуванням всіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття
рішення, суд першої інстанції обґрунтовано визнав такі рішення незаконними.

Відповідно до ст.. 36 Закону України "Про засади
державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" орган
місцевого самоврядування повинен скасувати або зупинити дію регуляторного акту,
якщо він прийнятий без аналізу регуляторного впливу, або проект регуляторного
акту не був оприлюднений. Відповідач самостійно не скасував і не зупинив дію
регуляторних актів, тому з питанням про перегляд регуляторних актів звернулися
до суду позивачі, яких позбавили прав, передбачених ст. 6 Закону України
"Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської
діяльності".

Колегія
суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_4 в
інтересах якої Світловодський міжрайонний прокурор звернувся до суду з
позовом про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Світловодської
міської ради від 11 січня 2007 року №83 , «Про тарифи на послуги з утримання
будинку та прибудинкової території за
адресою вул. Конько 5» з часу його прийняття, померла 28 серпня 2008 року,
тобто, після ухвалення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.203 КАС України, якщо судом першої
інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які
стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його
ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним та закриває
провадження у справі.

Таким чином, постанову Світловодського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 29 квітня 2008 року в частині визнання
незаконним рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11
січня 2007 року №83 , «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Конько 5» слід визнати нечинною та провадження по справі за позовом
Світловодського міжрайпрокурора в інтересах
ОСОБА_4закрити.

Керуючись ст.198 ,
ст. 20 3, 205
, 206 КАС України
, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційні скарги Житлово-експлуатаційної
контори №2 та виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської
області - задовольнити частково.

Постанову Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 29 квітня 2008 року в частині визнання незаконним
рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11 січня 2007 року
№83 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою вул.Конько 5» - визнати
нечинною та провадження по справі за позовом Світловодського міжрайпрокурора в
інтересах ОСОБА_4до виконавчого
комітету Світловодської міської ради, треті особи - Житлово-експлуатаційна контора №1, Житлово-експлуатаційна контора №2, про
визнання незаконними рішенння виконавчого комітету Світловодської міської ради
від 11 січня 2007 року №83 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою
вул.Конько №5» - закрити.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня виготовлення повного тексту
ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 07 жовтня 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

А.В.Суховаров