Справа № 22а-1781/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1781/08 Головуючий
суддя у суді
категорія статобліку - 41 1-й
інстанції - Водоп'янов С.М.
(справа
№ 2а-252/07 )
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Мартиненка О.В. (доповідача)

суддів - Сафронової С.В., Уханенко
С.А.

при секретарі судового засідання -
Кочковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника
Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Хотиненка Володимира Сергійовича на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 04 вересня 2007 року у справі № 2а-252/07 за
позовом ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Північної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2006 року позивачка звернулась в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Північної МДПІ у м.
Кривому Розі, який в наступному уточнила, та
просила визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови
здійснювати податковий облік її неповнолітньої дитини за раніше встановленими
формами обліку без застосування ідентифікаційного номера, проставити в
свідоцтві про народження її неповнолітньої дитини відмітку про право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру; зобов'язати відповідача утриматися від
вчинення антиконституційних дій щодо збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації про її неповнолітню дитину; зобов'язати
відповідача зробити в свідоцтві про народження її неповнолітньої дитини
відмітку наступного змісту «Має право здійснювати будь-які платежі без
індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної
особи і гербовою печаткою Північної МДПІ у м. Кривому Розі; при досягненні
16-ти річчя перенести відмітку до паспорту дитини позивачки ОСОБА_2;
зобов'язати відповідача зберегти за її неповнолітньою дитиною раніше
встановлену форму обліку платника податків та інших обов'язкових платежів без застосування
ідентифікаційного номеру; зобов'язати відповідача не вносити без письмової
згоди позивачки (при досягнення ОСОБА_2 повноліття - без його згоди) ніякої
інформації про дитину позивачки на електронні носії інформаційного фонду ДПІ та
Державного реєстру ДПАУ; допустити негайне виконання рішення суду.

Постановою
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 вересня 2007 року
адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача в частині
відмови здійснювати податковий облік неповнолітньої дитини позивачки за раніше
встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного
номеру; зобов'язано відповідача утриматися від вчинення яких не будь дій щодо
збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про
неповнолітню дитину позивачки та не вносити без письмової згоди позивачки
ніякої інформації про її дитину на електронні носії інформації інформаційного
фонду ДПІ та Державного реєстру ДПАУ; зобов'язано відповідача зробити в свідоцтві
про народження неповнолітньої дитини позивачки відмітку наступного змісту «Має
право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного
номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаттю Північної
МДПІ у м. Кривому Розі. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої
інстанції представник відповідача
Хотиненко В.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 вересня 2007 року скасувати та
постановити нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано
порушенням судом норм матеріального та процесуального права. При цьому в
апеляційній скарзі представник відповідача вказує на те, що відповідно до
Закону України "Про державний
реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів"
від 16 липня 1999 року N 1003-XIV до Державного реєстру включаються відомості
лише про тих неповнолітніх осіб, які мають об'єкти оподаткування і зобов'язані
сплачувати податки. Також скаржник зазначає, що жоден із законів не покладає на
відповідача обов'язок робити відмітки у свідоцтвах про народження громадян, які
через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного
номеру.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
16 жовтня 2006 року позивачка звернулася до відповідача з заявою, в якій
просила визнати незаконним Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина
України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та
інших обов'язкових платежів, затверджений спільним наказом ДПА України і МВС
України від 19.10.2004 р. N 602/1226. Також позивачка просила зробити в
свідоцтві про народження її дитини відмітку про наявність у неї права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, зберегти за її дитиною раніше
встановлені форми обліку платника податків та обов'язкових платежів без
застосування ідентифікаційного номеру та не вносити без її письмової згоди (при
досягненні дитиною повноліття - без її письмової згоди) ніякої інформації про
неї на електронні носії інформації інформаційного фонду Держреєстру ДПАУ.

Листом відповідача № 21951/А/290
від 18 жовтня 2006 року позивачку було повідомлено, що визнання незаконним
Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів не входить до повноважень відповідача, а також надані
роз'яснення щодо вимог чинного законодавства про порядок внесення відмітки до
паспорту особи про наявність права здійснювати платежі без ідентифікаційного
номеру та про неможливість внесення такої відмітки до свідоцтва про народження.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно
п. 8 Положення про свідоцтво про народження, затвердженого Постановою Верховної
Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII до свідоцтва про народження
заносяться прізвище, ім'я та по батькові; дата і місце народження дитини.
Свідоцтво про народження містить також: а) відомості про: запис у книзі актів
громадянського стану про народження дитини, дату його складання та номер;
батьків народженого, їх громадянство і національність. У разі коли мати дитини
не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків або рішення суду про
встановлення батьківства, запис про батька дитини провадиться за прізвищем
матері, а ім'я, по батькові - за бажанням матері, запис про громадянство і
національність батька - за громадянством і національністю матері; місце
реєстрації і дату видачі свідоцтва про народження; орган, що видав свідоцтво
про народження; б) серію і номер свідоцтва про народження. Вносити до
свідоцтва про народження записи, не передбачені цим Положенням або іншими
законодавчими актами України, заборонено.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про
державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів" для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного
номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються
раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових
платежів.

При цьому статтею 6 вказаного закону визначено, що
нормативні акти з питань формування Державного реєстру видаються Головною державною
податковою інспекцією України.

На
виконання Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів"
спільним Наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 року № 602/1226 було
затверджено Порядок унесення відмітки у паспорт громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових
платежів.

Пунктом 1.4. цього Порядку
визначено, що особа, яка через свої релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, у разі відсутності в неї
ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової
служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 1 до
Порядку.

Пунктом
2 вказаного Порядку визначено перелік документів, що подає фізична особа, яка
відмовляється від ідентифікаційного номера, до органу державної податкової
служби (свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, свідоцтво про
шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво
про зміну імені (за наявності), копію документа про присвоєння
ідентифікаційного номера (за наявності).

Таким чином, діючим законодавством визначено умови та
порядок звернення особи до органу державної податкової служби у разі, якщо така
особа відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та наполягає на
зберіганні за нею раніше встановленої форми обліку платнику податків та інших
обов'язкових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у встановленому порядку, з заявою, встановленого
зразка та необхідними документами до відповідача не зверталася.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
, правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що позиція
відповідача ґрунтується на вищевказаних чинних нормативних актах, а відтак не
може вважатися неправомірною.

За таких обставин неможливо погодитись із твердженням
позивачки відносно неправомірності дій відповідача щодо відмови облікувати її
неповнолітню дитину як платника податків та інших обов'язкових платежів за
раніше встановленими формами обліку та проставити в її свідоцтві про народження
відмітки про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

Щодо вимог позивачки про
зобов'язання відповідача утриматися від вчинення антиконституційних дій щодо
збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про
її неповнолітню дитину та про зобов'язання відповідача перенести відмітку про
право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру до паспорту її
дитини при досягненні нею 16-ти річчя колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з
адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи
інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

Якщо за результатами розгляду справи факту такого
порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для
задоволення позову.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою
підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав,
свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено
чи ні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції припустився порушень вимог норм матеріального та
процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
оскаржувана постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового
судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3
ст. 160, ст. 196, ст.198, ст. 202, п. 4 ст. 205, ст. 207 КАС України, колегія
суддів, -

п о с т а н о
в и л а:

Апеляційну скаргу представника Північної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
Хотиненка Володимира Сергійовича задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 04 вересня 2007 року у справі № 2а-252/07 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_2
відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 21.11. 2008 року.

Головуючий суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко