Справа № 22-а-8197/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-8197/08 р. Головуючий у першій
інстанції: Нечуй Б.П.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної
І.В.,

суддів:
Коваля М.П., Зйцева М.П..

при секретарі:
Трибой І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві
апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області та Управління праці та соціального захисту
населення Лугинської районної Державної адміністрації Житомирської області на
постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 12.10.2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської облдержадміністрації, Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі Житомирської області, Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської
області про стягнення не виплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернулася до Лугинського районного суду Житомирської
області з адміністративним позовом про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації Житомирської області
коштів в розмірі 3096,80 грн. за період з 01.10.2002 року по 30.09.2005
року та з Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської
області, невиплачених коштів в розмірі
15484,00 грн. за період з 01.10.2002
року по 30.09.2005 року, передбачених Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 12.10.2007 року позов задоволено частково: стягнуто з
УПСЗН Лугинської РДА на користь позивачки 1272,49 грн. невиплачених коштів за період з 11.10.2004 року по 301.09.2005
року; стягнуто з УПФУ в Лугинському районі 6362,48 грн. невиплачених коштів за
період з 11.10.2004 року по 30.09.2005 року. В решті позову відмовлено за
безпідставністю.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, Управління
праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області, подали апеляційні скарги, в яких
просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну на їх думку постанову суду
першої інстанції, а провадження по справі закрити. В своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на неправильну правову оцінку обставин
справи, порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, що є безумовною підставою
для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач
в своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача певну грошову суму
без оскарження його дій або
бездіяльності.

Лугинський
районний суд Житомирської області частково задовольнив позов. Проте, суд першої
інстанції не звернув увагу на порушення в даному випадку підвідомчості спору.
А саме: предметом судового розгляду в
цієї справі є питання стягнення грошової суми, що ні в якому разі не може бути
предметом адміністративного спору. По своїй суті, дані правовідносини є
цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними
судами в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1
ст.ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції скасовує її і закриває провадження по справі з підстав,
визначених ст. 157 КАС України.

В даному випадку суду
першої інстанції було б доцільно звернути увагу на ч. 1 ст. 2 КАС України,
відповідно до положень якої завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС
України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 21 КАС
України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються
адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди
вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто, даною нормою виділено, що якби позивач
ставив вимогу про визнання незаконними
дій або ж бездіяльності відповідача та стягнення певної грошової суми, як
відновлення свого порушеного права, завданого оспорюваними нею діями чи
бездіяльністю, то за таких би умов виник публічно-правовий спір, який підлягає
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, встановивши
фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні спору не враховано одну обставину - підвідомчість
спору, а тому є неправильними всі процесуальні дії по даній справі,
починаючи з прийняття даного позову до провадження, відкриття провадження та
постановлення судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 КАС
України колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити позивачеві, що спір з таким предметом спору відноситься до юрисдикції місцевих загальних
судів в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи з вимог ст.ст. 21 та 108 КАС України,
судова колегія приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим скасовує постанову суду
першої інстанції та закриває провадження по даній справі.

Керуючись
ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні
скарги Управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі Житомирської області та Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації
Житомирської області - задовольнити.

Постанову
Лугинського районного суду Житомирської області від 12.10.2007 - скасувати.

Провадження
по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру
по нарахуванню та здійсненню виплат соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації,
Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області,
Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області про стягнення не
виплачених коштів, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: суддя:

судді: