Справа № 22а-3487/08
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2008-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2008 року м.
Одеса

Колегія
суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого
- Димерлія О. О.

суддів -
Яковлева Ю. В., Стас
Л. В.

при секретарі
- Мішиєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Кучурганської сільської ради
Роздільнянського районну Одеської області на постанову Роздільнянського
районного суду Одеської області від 05.03.3008 року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської
області про визнання розпорядження про звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2007 року позивачка
звернулась до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просила:
поновити строк на оскарження розпорядження голови Кучурганської сільської ради
Роздільнянського району Одеської області за НОМЕР_1 від 09.02.2007 р.; визнати
незаконним розпорядження голови Кучурганської сільської ради Роздільнянського
району Одеської області за НОМЕР_1 від 09.02.2007 р.; поновити ї на роботі на
посаді головного бухгалтера Кучурганської сільської ради Роздільнянського
району Одеської області; стягнути з Кучурганської сільської ради
Роздільнянського району Одеської області на її користь середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу з 09.02.2007 р. по день прийняття рішення судом
першої інстанції; стягнути з Кучурганської сільської ради Роздільнянського
району Одеської області на її користь у відшкодування завданої моральної шкоди
- 5000 грн.; стягнути з відповідача 150 грн. в відшкодування коштів сплачених
за надану юридичну допомогу; допустити негайне виконання судового рішення.

Постановою Роздільнянського
районного суду Одеської області від 05.03.2008 року адміністративний позов
ОСОБА_1. задоволено повністю.

Судовим рішенням визнано незаконним розпорядження голови
Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за
НОМЕР_1 від 09.02.2007 р.; поновлено на роботі на посаді головного бухгалтера
Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області; з
Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на користь
позивачки стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з
09.02.2007 р. по день прийняття рішення судом першої інстанції у сумі - 17209
грн. 89 коп.; з Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської
області на користь позивачки у відшкодування завданої моральної шкоди стягнуто
- 5000 грн.; з відповідача також стягнуто 150 грн. в відшкодування коштів
сплачених за отриману юридичну допомогу.

У поданій апеляційній скарзі Кучурганська сільська рада
Роздільнянського району Одеської області, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають
значення для вирішення справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та
постановити нове - про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія судів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства підставами для скасування постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка була
звільнена з посади головного бухгалтера Кучурганської сільської ради згідно
Акту Контрольно-ревізійного відділу Роздільнянського району Одеської області
від 19.01.2007 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Під час проведення ревізії встановлено один випадок
нецільового використання бюджетних коштів в розмірі 61 356, 8 грн. з вини
головного бухгалтера ОСОБА_1. та сільського голови ОСОБА_2

Згідно Розпорядження Роздільнянської районної ради № 45/07-РР
від 19.06.2007 р. було зменшено асигнування Кучурганській сільській раді за
рахунок коштів по цільовому фінансуванню на суму 61 537 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що порушення фінансової дисципліни, допущене позивачкою, не
може бути підставою для зменшення асигнування Кучурганській сільській раді.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є розпорядником бюджетних
коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеному радою. Сільський
голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом
повноважень.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що
головним розпорядником коштів за бюджетними призначеннями, передбаченими
місцевими бюджетами, є сільський голова як керівник виконавчого органу ради.

Таким чином саме сільський голова є особою,
відповідальною за цільове використання коштів відповідної територіальної
громади.

Крім того, п. 23 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях
сільської ради вирішуються питання про затвердження місцевого бюджету, внесення
змін до нього, затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Отже судом першої інстанції вірно встановлено, що
зменшення фінансування Кучурганській сільській раді не є наслідком дій
позивачки та не може бути підставою для її звільнення.

Кучурганська сільська рада та сільський голова
уповноважені чинним законодавством України на розпорядження коштами
територіальної громади та несуть відповідну відповідальність за їх цільове
використання.

Вищезазначене підтверджується також тим, що за
результатами проведення ревізії сільський голова ОСОБА_2 був притягнутий до
відповідальності за нецільове використання бюджетних коштів, а головний
бухгалтер ОСОБА_1. була притягнута до адміністративної відповідальності
неправильне нарахування заробітної плати, неналежне нарахування та
перерахування внесків до ПФУ.

З огляду на наведене судова колегія не вбачає причинного
зв'язку між діями позивачки та зменшенням асигнування Кучурганській сільській
раді.

Як вбачається з Акту ревізії від 19.01.2007 р. позивачка
виконувала усі трудові обов'язки, як головний бухгалтер, згідно Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Функціональних
обов'язків головного бухгалтера Кучурганської сільської ради, затверджених
сільським головою 19.02.2003 р.

Встановлення за результатами ревізії фактів порушення
фінансової дисципліни та правил ведення бухгалтерського обліку за період
проведення перевірки за період з 01.01.2004 р. по 23.11.2006 р. не є підставою
для звільнення позивачки за одноразове грубе порушення трудових обов'язків
згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Так, виходячи зі змісту п. 1 ст. 41 КЗпП України
підставою для звільнення є вчинення працівником одноразового грубого порушення
трудових обов'язків, а не триваюче, зокрема неналежне ведення бухгалтерського
обліку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що при
проведенні ревізії виявлено недоліки в роботі Кучурганської сільської ради,
зокрема завищення касових та фактичних видатків, нецільове використання коштів,
несвоєчасна виплата та прострочена заборгованість з оплати праці, зайво
нараховані та сплачені внески до Пенсійного фонду тощо, допущені в тому числі з
вини позивачки. Виявлені порушення бухгалтерського обліку були допущені
позивачкою неодноразово, вони носили тривалий характер.

Враховуючи те, що зазначені дії позивачки не мають
характеру одноразового грубого порушення трудових обов'язків, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про незаконність звільнення позивача з
підстав, передбачених п. 1 ст. 41 КЗпП Україні.

Судова колегія погоджується з судом першої інстанції щодо
задоволення вимог позивачки про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 237 1
КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. встановлено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи
юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до
чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного
громадського життя.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що позивачка була звільнена з постійного
місця роботи, де вона працювала на протязі останніх 30 років, після свого
звільнення вона вимушена була змінити свій життєвий уклад та звернутися до суду
за захистом своїх порушених прав, крім того шляхом видання оскаржуваного
розпорядження вона була позбавлена можливості утримувати своїх двох дітей.

Таким
чином, судова колегія дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог
щодо стягнення моральної шкоди з відповідача.

При
розгляді питання судом правильно застосовані норми матеріального та
процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана
правова оцінка.

Постанова
суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з
посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному
законодавству.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

За таких
обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги
не вбачається.

Керуючись:
ст. ст. 185, 195, 199, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Кучурганської сільської ради Роздільнянського районну Одеської області -
залишити без задоволення, а постанову Роздільнянського районного суду Одеської
області від 05.03.3008 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про
визнання розпорядження про звільнення незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди -
без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий
суддя:

Судді: