Справа № 22-а-2432/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Обрізко І.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі
судового засідання - Бацик О.Р.,

з участю сторін:

від позивача -
не явився,

від відповідача
- ОСОБА_1, ОСОБА_2 - представники,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Тернопільської
митниці

на постанову Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 01 жовтня 2007 року в справі № 2-а-387/07

за адміністративним позовом ОСОБА_3

до Тернопільської митниці Державної митної служби України,

третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю
«ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт Сервіс»,

про скасування постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и
л а :

Позивач ОСОБА_3.
в червні 2007 року звернувся до суду з позовом до Тернопільської митниці Державної митної служби
України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт Сервіс», про
скасування постанови про порушення митних правил.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 01 жовтня 2007 р. позов було задоволено, скаовано
постанову заступника начальника Тернопільської митниці у справі про порушення
митних правил № 0060/40300/2007 від 30 травня 2007 року стосовно ОСОБА_3

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що строк притягення до
адміністративної відповідальності позивача за порушення митних правил минув, а
тому оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог ст.328 МК України, ст.38
КпАП України, і тому підлягає скасуванню. При цьому суд вказував, що вчинена
позивачем правопорушення є продовжуваним.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Тернопільська митниця
ДМС України, представник якої в поданій апеляційній скарзі покликається на те,
що така прийнята з порушенням норм матеріального права, тому просить таку
скасувати та прийняти нову про відмову у задоволені позовних вимог.

Як на доводи в
своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те, що судом
помилково зроблено висновок, що порушення митних правил, передбачене ст.355 МК
України, що вчинене позивачем не є триваючим, оскільки це суперечить вище вказаній
нормі, а також ст.88 МК України. Крім того судом не враховано, що відповідно до
Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни, і такий обов'язок
припиняється із сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів) або їх
скасуванням.

Представники
апелянта - Тернопільської митниці в судовому засіданні підтримали вимоги
апеляційної скарги та просять таку задовольнити.

Позивач, його
представник та представник 3-ї особи в судове засідання не явились, хоча
належним чином були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду,
тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представників апелянта, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави
для її задоволення.

Як вбачається з копії матеріалів справи про порушення митних правил № 0060/40300/2007,
що долучена в якості додатку до даної адміністративної справи 22.02.2007 року,
декларантом (співзасновником) ТзОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт Сервіс» ОСОБА_3. було
подано до митного оформлення Тернопільської митниці п'ять вантажних митних
декларацій за № /7/000178, № /7/000177, №
/7/000176, № /7/000175 та № /7/000174 на
транспортні засоби (автомобілі Рено), що надійшли від фірми “RENAULT TRUKS SAS”, 69800, St-Priest, route de Luon, 99 Siege Social Franse.

У графі 31 зазначених ВМД декларант ТзОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт Сервіс» -
ОСОБА_3., здійснив опис товару де вказав, що транспортні засоби - сідельні
тягачі, які були заявлені до митного оформлення є новими, при цьому, у графі 33
ВМД вказав код -за УКТЗЕД, що передбачає нарахування та сплату
ввізного мита за ставкою 5 відстотків від митної вартості згідно Закону України
«Про митний тариф України від 05.04.2001 року № 2371-ІІІ.

В подальшому 30.03.2007 року відділом контролю митної вартості та
номенклатури Тернопільської митниці було прийнято рішення № КТ-403-025-07, яким
сідельні тягачі Renault Premium, що були заявлені декларантом до митного оформлення
класифіковано за кодом УКТЗЕД - , тобто транспортні засоби, що
використовувались, і згідно вказаного вище Звучну України «Про митний тариф
України» на такі транспортні засоби встановлена ставка мита 10% від митної
вартості.

З вказаним рішенням, як вбачається з матеріалів справи погодилось
підприємство та декларант, подало нові вантажно митні декларації, де визначили
код товару - та сплатило митні платежі за ставкою 10%.

Таким чином неточне заявлення декларантом ОСОБА_3. коду товару призвело до
застосування нижчої ставки мита та до недоплати сум мита до державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Тернопільської митниці від 30.05.2007 року в справі про порушення митних
правил № 0060/40300/2007 на
позивача ОСОБА_3, як на декларанта, накладено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого
ст. 355 Митного кодексу України.

В своїй
постанові судом першої інстанції не спростовано законності прийнятої постанови
в справі про порушення митних правил з огляду на наявність складу вказаного
правопорушення, що вказує на те, що судом першої інстанції фактично встановлено
наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст..355 МК
України, з чим погодився і сам позивач, оскільки ним в апеляційному порядку
постанова суду першої інстанції в частині оспорення наявності складу
правопорушення не оскаржувалась.

З врахуванням всіх встановлених фактичних обставин справи та вимог
законодавства, колегія суддів вважає, що позивач, як декларант до митного оформлення подав документи, що містили недостовірні відомості щодо опису товару
(транспортних засобів) з метою зменшення розміру митних
платежів за рахунок не поступлення податків до
Державного бюджету України, а відтак, правомірно був притягнутий до адміністративної
відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 355 Митного
кодексу України, оскільки в його діях позивача, як декларанта ТзОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт
Сервіс» наявно склад правопорушення - порушення митних правил, передбаченого
ст.355 Митного кодексу України.

Щодо висновків
суду першої інстанції про відсутність правових підстав застосування до позивача адміністративного стягнення за
порушення митних правил внаслідок спливу строків застосування такого, то суд
вважає такі неправильними з огляду на наступне.

Статтею
264 Митного кодексу України також визначено, що заявлена декларантом митна
вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватись на
об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

У
відповідності з ст. 265 Митного кодексу України митний орган
здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з
положеннями митного кодексу України. Такий контроль може здійснюватись в
установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до
ст.ст. 60 та 69 цього кодексу, після закінчення операцій митного контролю,
оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних
засобів.

Частиною 2 ст. 265 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має
право упевнитися в достовірності будь-якої заяви,
документа чи декларації, поданої для цілей митної вартості.

Згідно
ст. 328 Митного кодексу України адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу
можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення
правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його
виявлення. У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях
правопорушника ознак порушення митних
правил, стягнення у вигляді попередження, штрафу може бути накладено не
пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її
закриття.

Відповідно до статті 358 Митного кодексу України справа
про порушення митних правил вважається розпочатою з
моменту складення протоколу про порушення митних правил. Приводами і підставами для порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного
органу порушення митних правил; 2) повідомлення
про вчинення особою порушення митних правил отримані від інших органів (у тому
числі митних); 3) повідомлення про вчинення
порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів
іноземних держав, а також від міжнародних
організацій (стаття 360 МК України).

Статтею 319 Митного Кодексу
України визначено, що порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке являє собою
противоправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають, на встановлений законодавством України
порядок переміщення товарів і
транспортних засобів через митний кордон України і за які митним Кодексом
передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 10 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно,
коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків. Стаття 11 цього ж кодексу визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа,
яка його вчинила, передбачала
можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розрахувала на їх
відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна
була й могла їх передбачити.

Відповідно
до статті 88 Митного кодексу України декларант виконує всі обов'язки і несе у
повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і
транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним
брокером чи іншою уповноваженою
особою. Декларант зобов'язаний: здійснити
декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і
транспортні засоби для митного контролю
і митного оформлення; надати митному
органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Стаття
355 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність в разі: заявлення в митній декларації неправдивих
відомостей та надання митному органу
документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків
і зборів або зменшення їх розміру, або несплата податків і
зборів у строк, встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків
і зборів, за відсутності ознак злочину.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що діяння передбачене
ст.355 МК України може вважатись триваючим правопорушенням, оскільки пов'язане
з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою,
і припиняється або виконанням цих обов'язків, або притягненням винної особи до
відповідальності (в даному випадку дії спрямовані на неправомірне звільнення
від сплати податків і зборів або зменшення їх розміру).

Так в даному випадку заявлення позивачем як декларантом неточних відомостей у митних деклараціях потягло до зменшення сум
податкових зобов'язань зазначених в таких деклараціях, що вказує на порушення
ст.88 МК України та такий протиправний стан зберігався до погашення несплачених
податків та зборів, що підтверджується Законом України «Про систему
оподаткування» де вказано, що платники податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами терміни, і такий обов'язок припиняється із
сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів) або їх скасуванням. Колегія суддів вважає, що за наявності у митного
органу сумнівів в достовірності декларації, поданої для цілей митної вартості,
така повинна бути в кожному окремому випадку об'єктом окремої перевірки,
наслідком якої може бути складення протоколу про вчинення адміністративного
правопорушення (порушення митних правил).

Звідси
випливає, що висновок суду першої інстанції, щодо накладення на позивача
суб'єктом владних повноважень адміністративного стягнення за порушення митних
правил з порушенням строків протягом яких таке накладення можливе є помилковим.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суб'єктом владних
повноважень доведено правомірність своїх дій та рішення про притягнення
позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до
ст.159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно
до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції ґрунтується на неповно, не об'єктивно і всебічно не
з'ясованих обставинах, не відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України, прийнята з порушенням
норм матеріального права, доводи апеляційної скарги відповідача її
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Тернопільської митниці Державної
митної служби України задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 жовтня 2007 року в справі № 2-а-387/07 за адміністративним
позовом ОСОБА_3до Тернопільської митниці Державної митної служби України, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт Сервіс», про скасування постанови про порушення митних
правил, - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні
позову ОСОБА_3до Тернопільської митниці Державної митної служби України, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1Транспорт Сервіс», про скасування постанови про порушення митних
правил, - відмовити.

Постанова
набирає законної сили негайно після проголошення.

На постанову
апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після проголошення, а у
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з
дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
І.М. Обрізко

О.Б.Заверуха