Справа № 22-а-8256/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Довгополова О.М.,

при секретарі судового засідання - Федуніву Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Приватного
підприємця ОСОБА_1

на постанову Господарського суду Хмельницької
області від 20 березня 2008 року у справі № 18/733-А

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до Середівської сільської ради Згурівського району
Київської області

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ПП
Вітровчак звернулась до суду із позовом до Середівської сільської ради, просила
(з врахуванням уточнених позовних вимог) визнати неправомірною бездіяльність
відповідача із ненадання у встановлений термін відповіді на її заяву від
15.10.2007 року; стягнути з відповідача 7438,80 грн. витрат, пов'язаних з
розглядом адміністративної справи. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
15.10.2007 року ПП ОСОБА_1 звернулась із заявою до Середівської сільської ради. У встановлений
законодавством 30-денний термін відповіді на свою заяву не отримала. Вважає,
що, не надавши у встановлений законодавством строк відповідь на заяву,
відповідач порушив гарантоване Конституцією України та Законом України «Про
інформацію» право позивача на можливість вільного одержання інформації. За
захистом свого порушеного права, вона змушена була звернутись до суду. В
зв'язку з цим несе ряд витрат, пов'язаних із заявленим позовом, прибуттям до
суду, витрат на правову допомогу, витрати за втрачений заробіток, за відрив від
звичайних занять, витрати, пов'язані із залученням спеціалістів для вчинення
дій, необхідних для розгляду справи, витрати пов'язані з переїздом до іншого
населеного пункту та за наймання житла. Суду поданий розрахунок даних витрат та
докази їх понесення.

Постановою
Господарського суду Хмельницької області від 20 березня 2008 року позов
задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність Середівської сільської
ради Згурівського району Київської області із ненадання відповіді на заяву №
07/10-240 від 15.10.2007 року у визначений законом 30-денний термін по всіх
питаннях запиту, в решті позовних вимог відмовлено. Постанова мотивована
наступним. На заяву позивача від 15.10.2007 року № 07/10-240 відповідач не
надав у встановлений законом 30-денний термін відповіді щодо порушених в заяві
питань. Доказів про направлення такої відповіді у встановлений термін
відповідач суду не надав. Суд відмовив в позові в частині стягнення з
відповідача витрат, понесених позивачем в зв'язку з розглядом адміністративної
справи, оскільки позивач не надала належних доказів на їх підтвердження.

Постанову
суду першої інстанції в апеляційному порядку
оскаржила позивач ПП ОСОБА_1
вважає її незаконною, неправомірною, винесеною з не вирішенням всіх позовних
вимог, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими, невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити. На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, зокрема, наступне. Суд першої інстанції не провів попереднє
судове засідання; не доповів позицію позивача щодо позовних вимог, викладену в
письмових поясненнях; суд не повернув оригіналів доказів після їх дослідження;
суд не дослідив всіх письмових доказів; суд не розглянув і не вирішив письмових
клопотань позивача; після проголошення вступної та резолютивної частин
постанови суд не повідомив про час виготовлення постанови в повному обсязі, в
постанові такі відомості не зазначені; суд прийняв заяву позивача про зміну
позовних вимог, але не відклав розгляд справи і не надав відповідачу можливості
висловити свою позицію з цього приводу; суд безпідставно відмовив у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з розглядом
справи, хоч позивач надав докази їх понесення, суд не дослідив даних доказів;
суд не вирішив питання про розподіл між сторонами судових витрат, зокрема
судового збору; суд прийняв заяву про зміну позовних вимог, однак в постанові
не виклав на які позовні вимоги змінені первинні вимоги, не вирішив питання по
всіх позовних вимогах, зокрема, про повернення оригіналів наданих доказів.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

На заяву
ПП ОСОБА_1 від 15.10.2007 року за № 07/10-240 /а.с. 6/, яку Середівська
сільська рада отримала 23.10.2007 року, що підтверджується представленою
позивачем копією повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 10/,
позивачу не надана відповідь у встановлений ст. 33 Закону України «Про
інформацію» 30-денний термін з часу отримання заяви позивача. Доказів про
надання такої відповіді відповідач суду не надав. Тому суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про визнання неправомірною бездіяльності
відповідача щодо ненадання відповіді на заяву позивача.

Отже,
суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті - визнав протиправною
бездіяльність відповідача та зобов'язав останнього вчинити певні дії. Разом з
тим суд, відмовляючи у стягненні з відповідач на користь позивача 7438,80 грн.
витрат, пов'язаних з розглядом справи, помилково вказав, що відмовляє у
задоволенні решти позовних вимог.

Частинами
3 та 4 ст. 105 КАС України визначено, які вимоги може містити адміністративний
позов.

Відповідно
до ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 цієї статті до
витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу;
витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані
з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи. Тобто вимога про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом
справи, не є позовною.

Щодо
стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з розглядом
справи, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка
не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа). З аналізу даної норми
вбачається, що присудження судових витрат здійснюється судом незалежно від
того, чи заявлена така вимога.

Позивач
просила суд стягнути з відповідача на її користь наступні судові витрати:
витрати за втрачений заробіток 1545,00 грн.; витрат за відрив від звичайних
занять 515,00 грн.; витрати за одержання правової допомоги 3000,00 грн.;
витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та на наймання житла
2078,80 грн.; витрати, пов'язані із залученням спеціаліста та вчинення дій,
необхідних для розгляду справи 300,00 грн.

Наданий
позивачем розрахунок втраченого часу (35 годин) проведений позивачем довільно
та не підтверджений жодними доказами. Тому проведені з врахуванням цього
розрахунку розрахунки витрат за втрачений заробіток та витрат за відрив від
звичайних занять не можуть прийматись судом, оскільки за таких обставин не
можливо встановити реальні розміри зазначених витрат.

Позивач
не надала належних доказів витрат, пов'язані з переїздом до іншого несеного
пункту та на наймання житла, оскільки нею не доведено кошти сплачені за оренду
квартири розрахункова квитанція, та за переїзд автобусом з м. Дунаївці до м.
Хмельницького - квитки на автобус, пов'язані саме з розглядом даної адміністративної
справи. Також позивачем надано доказів підтвердження відряджень її чи
представника чи докази перебування їх в господарському суду Хмельницької
області.

Щодо
витрат позивача на правову допомогу, які підтверджені договором про надання
правової допомоги, актом виконаних робіт з надання правової допомоги,
квитанцією про оплату, колегія суддів враховуючи обсяг правової допомоги особи,
яка її надає і затраченого часу, зокрема, те, що представник не приймав участі
в судових засіданнях, вважає, що слід зменшити розмір оплати за цю допомогу, що
підлягає відшкодуванню, до 300,00 грн.

Щодо
витрат позивача на оплату послуг нотаріусів із посвідчення довіреностей
представників позивача та вчинення інших нотаріальних дій - довідки, то колегія суддів вважає, що дані
витрати позивачем не підтверджені, оскільки в матеріалах справи відсутні самі
документи (чи їх належно завірені копії), посвідчені нотаріусами і відсутні
відомості про те, що дані документи посвідчувались для їх використання в даній
адміністративній справі.

Клопотання
позивача про повернення їй оригіналів наданих доказів не є позовною вимогою,
оскільки не містить вимог про захист прав, свобод чи інтересів у сфері
публічно-правових відносин.

Доводи
позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме
непроведення попереднього судового засідання є безпідставними, оскільки
відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 110 КАС України суд до судового розгляду
адміністративної справи вживає заходи для всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи в одному судовому засідання протягом розумного строку, з цією
метою суд може прийняти рішення про проведення попереднього судового засідання.
Із аналізу зазначеною норми вбачається, що проведення попереднього судового
засідання не є обов'язковим.

Інші
порушення норм процесуального права, на які вказує позивач в апеляційній
скарзі, не призвели до неправильного вирішення справи. Крім того, позивач,
вказуючи на дані порушення, не зазначає яким чином вони призвели до
неправильного вирішення справи.

При
подачі позовної заяви позивачем сплачено державне мито в розмірі 3,40 грн., що
підтверджується відповідною квитанцією. Тому слід стягнути на користь позивача
з місцевого бюджету Середівської сільської ради Згурівського району Київської
області дані кошти.

За таких
обставин, суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, однак
помилково застосував норми матеріального та процесуального права та не вирішив
всіх питань, а саме питання щодо судових витрат, що відповідно до ст. 201 КАС
України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
201, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Господарського суду Хмельницької області від 20 березня 2008 року у справі №
18/733-А за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 до Середівської сільської
ради Згурівського району Київської області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - змінити.

Стягнути
з місцевого бюджету Середівської сільської ради Згурівського району Київської
області на користь Приватного підприємця ОСОБА_1 3 (три) грн. 40 коп.
сплаченого нею при подачі позовної заяви судового збору та 300 (триста) грн. 00
коп. витрат на правову допомогу.

В решті
постанову залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
С.П.
Нос

Суддя О.М.
Довгополов