Справа № 22а-7749/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
статобліку - 47 Бевз О.Ю.(справа №2а-40/08)
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
- Нагорної Л.М.(доповідач),
суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.
секретарі - Хоменко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області та
на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12
червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в
Бобринецькому районі Кіровоградської області про поновлення пропущеного строку
на звернення до адміністративного суду та про стягнення недоплаченої суми
щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,-
в с т а н о в и л а:
Постановою Бобринецького
районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_1. було задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Бобринецькому районі Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачці
щомісячних доплат до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії ОСОБА_1. відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 09 липня 2007 року. У відновленні пропущеного строку на
звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав щодо отримання
щомісячних доплат до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за 2006 рік позивачці було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1. та Управління
Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області подали
на нього апеляційні скарги.
Відповідач в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати
постанову Бобринецького
районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2008 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1. щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі
Кіровоградської області здійснити перерахунок
та виплату підвищення до пенсії позивачки відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з 09 липня 2007 року, та прийняти
нову постанову, якою відмовити у задоволенні цих позовних вимог. Обґрунтовував
свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не
визначений на законодавчому рівні, не вказано,
яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється, а затвердженим Кабінетом Міністрів
України бюджетом Пенсійного фонду України не передбачено кошти на здійснення
Позивачка в своїй апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 12 червня 2008 року в частині відмовлених позовних
вимог та постановити нову про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.
Посилається на те, що судом першої інстанції було невірно застосовано ст. 99
КАС України та на підставі цього відмовлено у задоволенні її позовних вимог
щодо стягнення з відповідача на її користь щомісячних
доплат до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» за 2006 рік, тому що вона дізналася про Рішення Конституційного Суду
України лише у травні 2008 року. Раніше вона цього не знала, оскільки
відповідач не інформував її про існування пільг «дітям війни». Також ОСОБА_1.
зазначила, що не згодна з рішенням суду першої інстанції і в частинні
зобов'язання відповідача здійснити перерахунок її пенсії саме з 09 липня 2008
року, оскільки вважає, що такий перерахунок має проводитися не з липня, а з
січня, тому що право на здійснення підвищення пенсії виникає у неї саме з січня
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови
суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з
Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1., відповідно до
абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус дитини війни, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення позивачки Серії
НОМЕР_1 від 18 вересня 1998 року та відповідною відміткою в ньому (а.с.5).
Згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.
Дія ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік».
Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії положення ст. 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними.

У відповідності до статті 8
Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема,
людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Частина 2 статті 19
Конституції України визначає, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт,
що ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» про
зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007
рік, відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 6-рп, втратила
чинність з дня прийняття цього рішення, а саме з 09.07.2007 року, то відповідач
повинен був здійснити перерахунок та
виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1. відповідно до чинного
законодавства саме з дати прийняття вказаного Рішення Конституційного Суду
України.

Сторонами визнано, що Управління
Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області
будь-яких дій, пов'язаних з перерахунком пенсії позивачки в частині її
підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2007 рік не здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Тому колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що відповідач припустився
бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії позивачки в
розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
з 09 липня 2007 року, оскільки суб'єкт владних повноважень, а саме, Управління
Пенсійного фонду України в Бобринецькому
районі Кіровоградської області, зобов»язаний діяти на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в
якому разі не проявляти бездіяльність, що приводить до обмеження законних прав,
встановлених ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» для цієї категорії осіб.

Таким чином, доводи
апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Бобринецькому районі Кіровоградської області не
спростовують зроблений судом першої інстанції висновок. Посилання відповідача на
те, що затвердженим Кабінетом Міністрів України
бюджетом Пенсійного фонду України не передбачено кошти на здійснення таких
виплат, не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки суди не
перевіряють наявність коштів для виплати, а вирішують правові питання щодо
порушень з боку суб'єктів владних повноважень прав та свобод громадян на певні
соціальні виплати встановлені відповідними законами.

Щодо доводів апеляційної скарги
ОСОБА_1. про неправильність застосування судом першої інстанції ст.99 КАС
України, то вони не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення з відповідача на користь позивачки
щомісячних доплат до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за 2006 рік, суд першої інстанції вірно встановив,
що позивачкою було пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України
річний строк для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. Строк для звернення до суду
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В 2006 році позивачці не
виплачувалося підвищення до пенсії, встановлене ст.6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни», про що їй було відомо,
а відтак саме з цього моменту починає перебіг строку позовної давності.

Так же колегія суддів зазначає, що, оскільки,
відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнані неконституційними, втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України
цього рішення, тому посилання ОСОБА_1. на те, що перерахунок
доплат до пенсії має проводитися не з
липня 2007 року, а з січня 2007 року, адже
право на здійснення підвищення пенсії виникає у неї саме з січня місяця,
визнаються колегією суддів безпідставними.

Відповідно
до ст.200 КАС України , суд апеляційної
інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову суду
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198
, ст. 200 , 205
, 206 КАС України
, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі
Кіровоградської області та ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2008 року - без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту виготовлення
повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2008 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді:
В.А.Стежко

А.В.Суховаров