Справа № 2-а-8151/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8151/08
м. Харків 23
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Тацій Л. В.
при секретарі судового засідання - Андрієць М.О.
представник відповідача - Божко В.С., діє за дорученням б/н
представник третьої особи - не прибув
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення в м. Первомайський, третя особа - Головне управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про
визнання відмови незаконною та стягнення сум,-
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, прийнятих
судом, просив суд визнати відмову відповідача у перерахунку і виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік та щорічної грошової допомоги до
05 травня за 2007 рік - незаконними, стягнути з відповідача недоплачені у 2007
році щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 1750,00 грн. та щорічної
грошової допомоги до 05 травня у розмірі 2605,77 грн.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в
обґрунтування яких зазначив наступне. Позивач є інвалідом третьої групи з
12.04.2001, а також має пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів
війни. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на
отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 7-ми
мінімальних пенсій за віком. Разом з
тим, у 2007 році позивач отримав
допомогу до 5 травня у значно менших розмірах. Також, позивач є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 3 групи. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. У 2007 році позивач не отримав
вказану допомогу в передбаченому законом розмірі, щорічну одноразову допомогу
на оздоровлення в розмірі 90 грн. він отримав у січні 2007 року, а разову
грошову допомогу до 5 Травня в розмірі 300 грн. - в квітні 2007 року. На його
звернення щодо перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги у визначеному
спеціальним законом розмірі відповідач відмовив.
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити
в позові в повному обсязі, в обгрунтування заперечень зазначив наступне.
Законом № 489-V від 19.12.06 зупинено
на 2007 рік виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати, щорічна допомога на оздоровлення виплачувалася згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.05 в розмірі 90,00 грн.
Виплата щорічної разової допомоги здійснюється на підставі постанови Кабінету
Міністрів від 03.01.02 № 1. Щодо виплати щорічної разової грошової допомоги у
письмових запереченнях зазначено, що дані виплати здійснюються відповідно до п.
1 постанови КМУ № 177 від 18.02.2004 (зі змінами, внесеними згідно з постановою
КМУ № 726 від 25.05.2006) у розмірах, встановлених законом про державний бюджет
Третя особа, Головне управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації,
до суду свого представника не направила, письмових заперечень щодо
поданого позову не подала, про час, дату та місце судового засідання було
повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення на судове засідання, призначене на 23.09.2008 (а.с. 29).
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності
представника Головного управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, на підставі наявних у справі
Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія
НОМЕР_1 , виданого 28.04.2001 (а.с. 8), а також є особою, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується
копією посвідчення серія НОМЕР_2,
виданого 19.10.1993 (а.с. 7), є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має першу
категорію, що підтверджується копією вкладки до посвідчення (а.с. 7).
ОСОБА_1присвоєно третю групу інвалідності безстроково з 12.04.2001, що
підтверджується копією довідки МСЕК № 056592 (а.с. 9).
Відповідно до вимог ст. 13 ч. 5
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від
01.01.07 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять
мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.
Згідно з пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги була зупинена.
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від
28.02.91, в редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, щорічна допомога на оздоровлення виплачується
в таких розмірах: інвалідам І та ІІ групи - п'ять
мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та п. 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії була зупинена.
Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії
громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.2007
пункт 30 статті 71 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік» було
визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не
конституційними).

Пунктом 5 зазначеного
Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення
п.п. 13, 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V втратили чинність 09 липня 2007 року.

Позивачем пояснено та
не заперечувалось представником відповідача, що щорічну одноразову допомогу на
оздоровлення він отримав у січні 2007 року, а разову грошову допомогу до 5
Травня - в квітні 2007 року.

Згідно довідки
Управління праці та соціального захисту населення в м. Первомайський, щорічну
одноразову допомогу на оздоровлення позивач отримав у розмірі 90 грн., разову
грошову допомогу до 5 травня - 300 грн.
(а.с. 42).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 КАС
України, дії відповідача на момент виплати не можуть бути визнані
неправомірними, оскільки він здійснював виплату на підставі діючого бюджетного
закону та не мав повноважень застосовувати зупинені норми Законів України «Про
соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Як зазначено вище, 09.07.2007 рішенням Конституційного суду України визнано
неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», в тому числі щодо зупинення норм Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», які визначають розмір виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня у кратному розмірі до мінімальної пенсії
за віком та допомоги на оздоровлення у кратному розмірі до мінімальної
заробітної плати.

Позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок щорічної
разової допомоги за 2007 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік,
виходячи з норм Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с. 12). Відповідач відмовив позивачу у
перерахунку щорічної разової допомоги за 2007 рік листом № 01/19-1357 від
18.01.2008 (а.с. 15) та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік листом
вих. № 01-19/1358 від 18.07.2008 (а.с. 14), посилаючись на той факт, що не
дивлячись на те, що рішенням Конституційного суду України від 09.07.07 було
визнано неконституційною ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», фінансування грошової допомоги здійснювалося у відповідності до ст.
29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а тому зробити
перерахунок не можливо.

Суд зазначає, що з 09.07.07 у разі звернення осіб про виплату їм щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня та щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірах, встановлених нормами Законів України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», органи соціального захисту
населення не мають підстав відмовляти у здійсненні таких виплат, посилаючись на
виплату допомоги у розмірах, встановлених бюджетним законом на 2007 рік,
оскільки з моменту прийняття рішення Конституційним судом України норми цього
закону втратили чинність та зобов'язані діяти на підставі Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», здійснюючи виплати у розмірах, встановлених саме цим Законом.

Отже суд, вважає, що, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом
України рішення щодо неконституційності положення п. 30, 13 ст.71 Закону
України „Про Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма Закону втратила чинність,
а тому на момент звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 та щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік були чинними статті 12, 13, 14 та 15 Законів України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та стаття 48 «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня
2007 застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої
ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05 травня 2007 року,
відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»
мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” вбачається, що мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом та не може бути менше розміру прожиткового
мінімуму.

Таким чином, законодавчо визначено
лише розмір мінімальної пенсії, які призначені особам, згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч. 7 ст. 9
КАС України, суд, приходить до висновку,
що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює спірні правовідносини, а
саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру щорічної
разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює
подібні правовідносини, а саме ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” та ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік».

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня інвалідам ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі
7 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного
закону такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивач у 2007 році
повинен був отримати до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 2870 гривень
(410х7=2870), а отримав лише 300 гривень, тобто не виплаченою залишилась сума у
розмірі 2570 (2870-300=2570) гривень.

Крім того, суд прийшов до висновку, що позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до частини 4 статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону
від 09.07.07, як особа, яка мала ІІІ групу інвалідності на день виконання
виплат (квітень 2007 року), у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від
28.02.1991, в редакції закону від 09.07.2007, розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Як зазначено вище, позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення
у в розмірі 90,00 грн., що підтверджується довідкою (а.с. 42).

Згідно зі ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень
на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440
гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена
щорічна допомога на оздоровлення у 2007
році в сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) грн., з розрахунку 4
мінімальних заробітних плат (400 грн. х 4=1600 грн.). Фактично виплачено 90,00
грн. Таким чином недоплаченою залишається сума в розмірі 1510,00 грн.
(1600-90=1510 грн.).

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від
28.02.91 в редакції закону від 09.07.07,
щорічна допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова Управління праці та
соціального захисту населення м. Первомайська щодо виплати позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення у 2007 році в розмірі чотирьох мінімальних заробітних
плат та разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій
за віком, не відповідає законодавству.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 75, 92 Конституції України,
48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону
від 09.07.07, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V, ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.03, Постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня
1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07, Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07, ст.ст. 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення в м. Первомайський, третя
особа - Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації про визнання відмови незаконною та стягнення сум задовольнити частково.

2. Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення в м.
Первомайський щодо перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік та щорічної грошової допомоги до 05 травня
за 2007 рік - незаконними.

3. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення в м.
Первомайський (місце знаходження: вул. Жовтнева, 4А, м. Первомайський,
Харківська обл., 64100) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму
одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2570,00 (дві тисячі
п'ятсот сімдесят грн. 00 коп.) грн. та суму щорічної разової допомоги до 5
травня за 2007 рік в розмірі 1510,00
(одна тисяча п'ятсот десять грн. 00 коп.) грн.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2008 року.

Суддя Л.В. Тацій