Справа № 22-а-1395/08
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №-22-а-1395/08 Головуючий у 1 інстанції Кошель Б.І.
Суддя доповідач Ситников О.Ф.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року. м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Ситникова
О.Ф.,

Суддів: Романчук
О.М., Василенка
Я.М.,

при секретарі: Кожокар
М.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 27 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в м. Білій Церкві про оскарження дій
суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ України у м. Білій Церкві про
оскарження дій суб'єкта владних повноважень.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від
27.03.2007 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач - ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не відповідає вимогам
матеріального права, судом не повністю з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим
обставинам по справі, тому вона підлягає скасуванню з постановленням нового
рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачу.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної
інстанції у встановлений судом строк від інших осіб не надійшло.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Відповідно
до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є
інвалідом другої групи, через захворювання, яке пов'язано з Чорнобильською
катастрофою та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.
Білій Церкві Київської області.

Відповідно до вимог 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що
в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Стаття 50 вказаного закону також
передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом
Міністрів України.

Такий порядок обчислення був
визначений Постановою №523 Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року «Про затвердження
нового Порядку обчислення пенсії по інвалідності, яке наступила в результаті
каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв'язку з втратою годувальника в
результаті Чорнобильської катастрофи» з подальшими змінами.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до положень
Постанов Кабінету Міністрів України: №1 від 03.01.2002 року та №836 від
26.07.1996 року встановлені певні обмеження щодо розмірів виплати пенсій та
допомоги.

Однак з такими висновками суду не
можна погодитися, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Пункт 5 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від
1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя» встановив, що судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента
України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів
місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази
керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді
справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таким чином встановлено, що Постанови Кабінету Міністрів України: №1 від 03.01.2002 року та
№836 від 26.07.1996 року на які посилається суд першої інстанції, в частині
встановлення обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідають
розміру, встановленому іншими законами України

Оскільки
Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень
із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору,
застосуванню підлягає саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не вказані постанови Кабінету Міністрів
України.

За таких умов рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим та
таким, що відповідає вимогам ст. 159 КАС України.

Оскільки
порушення судом норм матеріального та процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи в частині вказаних позовних вимог, тому воно
відповідно до вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення по справі.

Згідно
з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог законодавства
України розмір мінімальної заробітної плати з
01.07.2006 року становив - 375 грн. на місяць, розмір мінімальної пенсії
за віком становить: з 12.01.2005 року -
332 грн.

Зі
змісту вимог Законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних
плат на 2002 - 2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм
Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За
таких обставин та з урахуванням вимог вищезазначеного Закону, управління
Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області повинно виплатити
позивачу щорічну допомогу за зазначений в позові період, а саме починаючи з
01.01.2007 року, виходячи із суми мінімальної заробітної плати та мінімальної
пенсії за віком на момент виплати.

В іншій
частині постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27
березня 2007 року про відмову у задоволенні позову, щодо доплат громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення відповідно ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає
залишенню без змін, оскільки дію абзацу четвертого частини першої статті
39 зупинено на 2006, 2007 роки в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законами № 489-V
(489-16) від 19.12.2006 року та № 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005 року.

Керуючись
ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову в частині відмови в задоволенні позову про виплати передбачені
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» скасувати та постановити нове
рішення, яким:

зобов'язати УПФУ в м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок
пенсії та доплати до пенсії ОСОБА_2відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2007 року.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 27 березня 2007 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного Суду України протягом
одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

ЗГІДНО З

ОРИГІНАЛОМ

Суддя: О.Ф.
Ситников.