Справа № 22а-6016/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів -
Носа С.П., Довгополова О.М.,

при
секретарі судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області

на
постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 01.02.2008 року у справі №
2-а-486/08

за
позовом Управління
Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі

до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Зарічненському районі

про зобов'язання прийняти до заліку виплачену суму
пенсії гр. ОСОБА_1., включити до щомісячних актів звірок місячну суму пенсії гр. ОСОБА_1., стягнути з
відповідача 1578,58 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

25 грудня 2007 року Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі звернулося з позовом до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Зарічненському районі про зобов'язання прийняти до заліку виплачену суму
пенсії гр. ОСОБА_1., включити до щомісячних актів звірок місячну суму пенсії гр. ОСОБА_1., стягнути з
відповідача 1578,58 грн.

З адміністративного позову вбачається, що позивач просив
суд першої інстанції зобов'язати відповідача - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Дубровицькому
районі прийняти до заліку
виплачену суму пенсії гр. ОСОБА_1. за період з вересня 2006 року по грудень 2007 року та кожний наступний місяць,
за який виплачено пенсію, що підлягає
відшкодуванню та включити до щомісячних актів звірок місячну суму пенсії громадянина ОСОБА_1. в розмірі 97 грн. 08 коп. та
щомісячну суму витрат на доставку пенсії
у розмірі 1 грн. 51 коп. (у жовтні та листопаді по 1,89 грн.), стягнути з
відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі 1479,61 грн. Позивач
збільшив свої позовні вимог у зв'язку з неприйняттям відповідачем до
заліку суми пенсії, виплаченої позивачем
громадянину ОСОБА_1. у грудні 2007 року в розмірі 98,97 грн. Тому Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі просило стягнути з відповідача 1578 грн. 58 коп.
витрат на виплачену громадянину ОСОБА_1. пенсію по інвалідності.

Відповідач повністю заперечив позовні вимоги.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 01.02.2008 року у справі в
задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному
порядку Управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі, вважає її незаконною, ухваленою з
неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи, просить постанову скасувати та ухвалити нову,
якою позови задовольнити, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту
встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому
рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла
висновку про безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду
першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Частиною 2 ст. 24
Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком,
до якого звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону
особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено
згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання,
пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке
встановлено в Україні, не залежить від того, в
якій із колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до п. З
розділу XI ("Прикінцеві положення") Закону
"Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального страхування
від нещасних випадків також зазначеним у ст. 8 цього Закону особам, які потерпіли
до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і
соціальні послуги.

Абзацом 3 п. З розділу XI встановлено, що уся
заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної
й моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується
цими підприємствами, установами й організаціями, а в разі їх ліквідації без
правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Отже, за змістом
наведеної норми обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей матеріальну і
моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися, та на яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7
наведеного вище пункту, Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених ст. 21 Закону
"Про охорону праці", які ліквідуються.

Згідно статті 1 Угоди про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення
від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної
угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території
якої вони проживають. Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати,
пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава,
яка надає забезпечення. Тобто, страховиком, який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

Судом першої інстанції правильно встановлено і доведено в
судовому засіданні, що Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04 березня 2003
року №5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

Такою є і практика Верховного Суду України, який в
аналогічній справі №21-897, у постанові
від 20 березня 2007 року вказав на те, що у разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції
прийнято законне рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права. Рішення ухвалене на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ч.1 п.1 ст. 198, ст. 200, ч.1
ст. 205, ст. 206 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської
області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 01.02.2008 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
О.М.Довгополов