Справа № 22-а-7987/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
І інстанції суддя Руднева О.Т.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2008
року Справа
№ 22-а-7987/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Дяченко С.П.,

Нікуліна О.А.,

при
секретареві Білоус К.І.,

за участю представника
позивача ОСОБА_2

розглянула
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Дзержинської міської ради Донецької області на постанову Дзержинського міського
суду Донецької області від 19 травня 2008р. у справі № 2-а-55/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської
міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та спонукання до
вчинення певних дій, і

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дзержинського міського суду
Донецької області від 19 травня 2008р. позов ОСОБА_1 задоволений частково: з
Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради
Донецької області (далі УПСЗН) на користь позивача стягнуто недоплачені суми на
оздоровлення за 2007 роки в сумі 1590,00 грн., в задоволенні позовних вимог за
2005-2006 р. відмовлено у зв'язку з пропущенням строку звернення до
адміністративного суду.

Не
погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, просив
постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, не враховано, що відповідач здійснював виплати на
оздоровлення у порядку, встановленому Постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постановою КМУ від
12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які є обов'язковими для
виконання.

Представник позивача в судовому засіданні
вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Позивач та представник відповідача в
судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду
справи сповіщені належним чином.

Суд першої інстанції при розгляді справи
встановив, що позивач перебуває на обліку у відповідача як особа, яка є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції
(надалі ЧАЕС), категорія 1, є інвалідом
3 групи, у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому повинна виплачуватися щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Суд першої
інстанції дійшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачеві у
виплаті допомоги на оздоровлення з урахуванням положень ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у 2007 році є незаконними і що на підставі вказаного
Закону відповідач повинен виплатити позивачеві суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік.
В задоволенні позовних вимог за 2005-2006 рік відмовлено, оскільки позивачем
пропущений строк звернення до адміністративного суду, і на відмові в
задоволенні позову саме з цих підстав наполягав відповідач.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника
позивача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і
дійшла до висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню,
постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних
підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у спірний період часу був
віднесений до категорії 1, є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням
НОМЕР_1 (а. с. 6), у зв'язку з чим користується правами та пільгами, ередбаченими
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і згідно до ст. 48 цього Закону йому
повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного
порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій,
соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Порядок надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного
Закону, якою передбачена виплата особам, віднесеним до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інвалідам 3 групи,
допомоги у розміри 4 мінімальних заробітних плат.

При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Постанова № 836), якою розмір такої допомоги встановлений в
21,5 грн., з 2006 року - Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 562), якою
розмір такої допомоги встановлений в розмірі 90,0 грн.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Зазначеними Постановами № 836 та № 562 всупереч Закону № 796-ХІІ (який
встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру
мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати)
установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема,
і для осіб віднесених до 1 категорії, зокрема
інвалідів 3 групи - 21,5 грн. та з 2006
року - 90,0 грн.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами при вирішенні спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону №
796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати
2007 рік, а не Постанова № 562.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
про стягнення недотриманої суми на оздоровлення за 2007 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при прийнятті постанови були дотримані норми матеріального права,
тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої
інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Дзержинської міської ради Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 19 травня
2008р. у справі № 2-а-55/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Дзержинської міської ради Донецької області про
визнання дій неправомірними та спонукання до вчинення певних дій залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: