Справа № 22а-6159/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 6159/08 (02) Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку -
Чаплицький В.В. (справа № 2а-29/08)
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
- Поплавського В.Ю.
(доповідач),

суддів
- Кожана М.П. Сафронової С.В.,

при секретарі
- Кочковій А.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області

на постанову
Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2008
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій
відповідача незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок щорічної одноразової
матеріальної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської
області та просив стягнути несплачену
йому грошову суму на оздоровлення за період з 1997 року по 2007 рік включно, що
становить 10 020 грн. Посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у зв'язку з чим користується
всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї
категорії осіб, а тому, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від
28.02.1991 року №796-ХІІ, йому передбачені щорічні виплати на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте, відповідачем, всупереч
вимогам Конституції України та Закону України №796-ХІІ, відповідачем не було
проведено на користь позивача нарахування суми компенсації на оздоровлення
відповідно до встановленого на території України розміру мінімальної заробітної
плати починаючи з 1997 року та по 2007 рік, включно.

Постановою
Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2008
року позовні вимогиОСОБА_1 були
задоволені у повному обсязі. З відповідача на користь позивача було стягнуто
несплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 10 020 грн. за
період часу з 1997 року по 2007 рік включно.

Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду, оскільки
вона винесена з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 14 грудня 1992 року (а.с.3), і
перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в
Нікопольській міській раді.

Згідно листа
відповідача, ОСОБА_1була виплачена щорічна допомога за 2005 рік - у розмірі 100
грн.; за 2006 рік - у розмірі 100 грн.,
за 2007 рік - 100 грн. (а.с.6)

На обліку в Управлінні праці та соціального
захисту населення в Нікопольській міській раді позивач перебуває з 11 січня
2005 року (а.с.37).

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС другої категорії виплачується
щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.
При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
допомоги.

Суд вірно зазначив, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів
над урядовими нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору необхідно
застосовувати саме норми Закону, а не постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України
, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте,
суд першої інстанції не врахував те, що до 11 січня 2005 року позивач на обліку
у відповідному Управлінні праці та соціального захисту населення не знаходився
та таких доказів суду не надав.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що судом неправомірно було враховано суми в
частині стягнення несплаченої одноразової грошової допомоги на оздоровлення за
1997 - 2004 роки і тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити як
необґрунтованих.

Крім того, що
стосується вимоги позивача в частині
виплати коштів на оздоровлення за 2006 рік, то суд першої інстанції
повинен був відмовити в задоволені цієї вимоги, оскільки дію абз. 2 ч. 4 ст. 48
Закону №796-ІІ було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із
Законом України "Про Держаний бюджет України на 2006''. Цей закон не
визнано неконституційним, він є чинним, тому при вирішенні питання необхідно
враховувати його положення і таким чином нема правових підстав для стягнення
матеріальної допомоги за цей рік з урахуванням розміру мінімальної зарплати.

Щодо
положень Закону України "Про Держаний бюджет України на 2007 рік",
якими було зупинено в 2007 році дію ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то в цьому випадку суд першої інстанції вірно застосував висновки рішення
Конституційного суду України від 09 липня 2007 року, яким вищезазначені
положення Закону України "Про Держаний бюджет України на 2007 рік"
були визнані неконституційними та нечинними.

Таким чином,
стягненню підлягають суми недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за
2005 рік - ( 290 х 5) - 100 = 1450 - 100
= 1350 грн.;

за 2007 рік - ( 400 х 5) - 100 = 2000 - 100 = 1900
грн., а всього
3250 грн..

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України, колегія
суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської
ради Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову
Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2008
року в частині розміру стягнення
змінити.

Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області донарахувати ОСОБА_1недоплачені кошти на оздоровлення
за 2005 рік у розмірі 1350 грн., за 2007
рік - 1900 грн., а всього 3250 грн., та
забезпечити виплату цих коштів.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий:
В. Ю. Поплавський

Судді:
М.П. Кожан

С.В.
Сафронова