Справа № 22-а-7494/08
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22-а-7494/08 Головуючий суддя суду 1 інстанції
суддя - доповідач Бабенко К.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді Бабенка К.А.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Дурицької О.М.,

при секретарі Ревуцькій А.О.,

розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1ОСОБА_2 на Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 вересня 2007 року у справі за адміністративним
позовомОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,
ОСОБА_11ОСОБА_12,ОСОБА_1ОСОБА_14,ОСОБА_15ОСОБА_16ОСОБА_17ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення Ленінського району м. Вінниці, Головного
управління праці та соціального захисту населення м. Вінниці про визнання
протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Ленінського
району м. Вінниці та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Постановою
Ленінського районного суду м. Вінниці від 12
вересня 2007 року в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 тОСОБА_2подані апеляційні
скарги, в яких вони просять скасувати оскаржувану Постанову та прийняти нову
постанову по суті їх позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1є учасником війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи
копією посвідченняНОМЕР_2 виданого 01 червня 2004 року.

ОСОБА_2 є учасником війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи
копією посвідчення НОМЕР_1, виданого 16 лютого 1998 року.

Згідно ст. 14
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" від 22.10.1993 № 3551 (далі - Закон № 3551), а саме право на
отримання щорічної разової грошової допомоги, яка повинна виплачуватися до 5
травня в розмірі трьох та восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно з
частиною четвертою ст. 17-1 Закону № 3551, особи, які не отримали щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати
її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Відповідно до
частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх
окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

В зв'язку з тим,
що Рішення Конституційного Суду України ухвалено 01.12.2004, тобто після 30
вересня 2004 року, вимоги Позивачів про стягнення на їх користь недоплачених
сум щорічної разової грошової допомоги за 2004 рік є необґрунтованими і
задоволенню не піддягають.

Відповідно до
ст. 34 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від
23.12.2004, розмір щорічної разової грошової допомоги для учасників війни
становив 50 грн.

Відповідно до
ст. 30 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від
20.12.2005, розмір щорічної разової грошової допомоги для учасників війни
становив 50 грн.

Позивачами
зазначені суми одноразової щорічної грошової допомоги за 2005 - 2006 роки
отримані.

Положення Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004 та
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від
20.12.2005, неконституційними не визнано. Тобто, в період 2005 - 2006 років
діяли нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, а саме Закон №
3551 та Закони України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від
23.12.2004, "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від
20.12.2005, якими встановлено розмір щорічної разової грошової допомоги до 5
травня учасникам війни.

Згідно ст. 75
Конституції України, Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади
в Україні.

Конституція
України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому
числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України,
який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову
юридичну силу.

Водночас пунктом
3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі №
18/183-97 за конституційним зверненням ОСОБА_9щодо офіційного тлумачення
частини п'ятої статті 94 та статті 160 Конституції України (справа про набуття
чинності Конституцією України) від 03 жовтня 1997 року № 4-зп зазначається, що
конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована
однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить
пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.
Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено
самим цим актом, автоматично скасовується однопредметннй акт, який діяв у часі
раніше.

За змістом частини
третьої статті 150 Конституції України, рішення Констрітуційного Суду України є
обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за
наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу
суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні
застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом
пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, що збігається з позицією Вищого
адміністративного суду України, викладеною в Ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 06 серпня 2008 року, у справі за позовом ОСОБА_18 до
Київського центру по нарахуванню та виплаті пенсій і допомоги та Управління
Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про стягнення
недоплаченої грошової допомоги та пенсії.

Крім того,
Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від
20.12.2005 зупинено дію частини п'ятої ст. 14 Закону № 3551 на 2006 рік, відтак
застосування правових норм дію яких зупинено не допускається.

Вимоги Позивачів
щодо виплати разової грошової допомоги за 2007 рік підлягають задоволенню, в
зв'язку із тим, що Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-29/2007
за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої
статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9,
12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103,
111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа
про соціальні гарантії громадян) від 09.07.07 № 6-рп/2007 року, положення
статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік",
якою визначено розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам війни, визнано
таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Зважаючи на
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права в частині відмови в задоволенні
адміністративного позову щодо стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги за 2007 рік, в зв'язку з чим апеляційні скаргиОСОБА_1 таОСОБА_2 задовольняються частково,
Постанова Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 вересня 2007 року
скасовується в частині відмовОСОБА_1
тОСОБА_2в задоволенні адміністративного позову щодо стягнення на їх
користь недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2007 рік в сумі 1175 грн. кожному та задовольняється
адміністративний позов в цій частині, в решті Постанова суду першої інстанції
залишається без змін.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційні
скаргиОСОБА_1 таОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці від 12
вересня 2007 року в частині відмовиОСОБА_1 тОСОБА_2у задоволенні адміністративного позову щодо стягнення на
їх користь недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік в
сумі 1175 грн. скасувати та задовольнити адміністративний позов в цій частині.

Визнати
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення Ленінського району м. Вінниці, Головного
управління праці та соціального захисту населення м. Вінниці в частині відмови
у виплаті недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги за 2007
рік.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Ленінського району м. Вінниці на користьОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік у сумі 1175 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Ленінського району м. Вінниці на користьОСОБА_2 недоплачену щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік у сумі 1175 грн.

В решті Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 вересня 2007 року залишити без
змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення її в повному обсязі.

Постанову
складено у повному обсязі 29.09.08.

Головуючий суддя К.А. Бабенко

судді: Я.Б. Глущенко

О.М. Дурицька