Справа № 22-а-11947/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2008 року справа №
22-а-11947/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26, 3 корпус

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів:
Міронової Г. М.

при секретарі
судового засідання

Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників від:

позивача:

ОСОБА_1 - особисто,

відповідачів:

не з'явилися,
повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Торезі

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

18 серпня 2008 року (повний текст постанови
виготовлений 23 серпня 2008 року)

по адміністративній справі

№ 2-а-12448/08 (суддя Галатіна О. О.)

за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Торез

до

начальника державної податкової інспекції у
м. Торезі ОСОБА_2, державної податкової інспекції у м. Торезі

про

визнання недійсним податкового повідомлення
- рішення та спонукання утриматися від здійснення дій

ВСТАНОВИЛА:

13 червня 2008
року суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа
- підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом (арк. справи 2) до начальника державної податкової інспекції у м. Торезі ОСОБА_2
про зупинення дії податкового повідомлення - рішення № /0 від 5
червня 2008 року, визнання протиправним та недійсним вказаного рішення
відповідача, зобов'язання відповідача
утриматися від здійснення таких дій в подальшому.

5 серпня 2008
року позивачем було надане клопотання про забезпечення адміністративного позову
(арк. справи 47) шляхом скасування першої податкової вимоги № 1/3 від 26 червня
2008 року або зупинення дії першої податкової вимоги.

Ухвалою від 5
серпня 2008 року (арк. справи 55-56) Донецький окружний адміністративний суд
задовольнив клопотання позивача та зупинив дію першої
податкової вимоги державної податкової
інспекції у м. Торезі № 1/3 від 26 червня 2008 року до набрання законної сили
рішенням по справі.

В
ухвалі від 5 серпня 2008 року про закінчення підготовчого провадження та
призначення справи до судового розгляду (арк. справи 54) Донецький окружний
адміністративний суд залучив до справи в якості другого відповідача державну
податкову інспекцію у м. Торезі.

18 серпня 2008
року Донецький окружний адміністративний суд постановою (арк. справи 78-82)
задовольнив частково позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до начальника державної податкової інспекції у
м. Торезі ОСОБА_2, державної податкової інспекції у м. Торезі Донецької
області. Суд першої інстанції визнав недійсним податкове повідомлення - рішення
№ /0 від 5 червня 2008 року, в задоволенні інших позовних вимог
відмовив.

Державна
податкова інспекція у м. Торезі в апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач проти
апеляційної скарги заперечував та просив постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Перший та другий
відповідачі про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені належним
чином, проте своїм правом бути присутніми на судовому розгляді не скористалися.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа -
підприємець (арк. справи 11), який в 2007 році був платником єдиного податку,
про що свідчить свідоцтво (арк. справи 12).

Під час виїзної
планової документальної перевірки дотримання позивачем вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за період з 1 квітня 2005 року по 31 березня
2008 року державною податковою інспекцією у м. Торезі було встановлено порушення
статей 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з
громадян» № 13-92 від 26 грудня 1992 року зі змінами та доповненнями внаслідок
заниження податку з доходів від підприємницької діяльності за 1 півріччя 2007
року на суму 47221 грн. 73 коп. За результатами перевірки податковим органом
був складений акт № 501/17-2/ від 28 травня 2008 року (арк. справи
14-29), на підставі якого було прийняте податкове повідомлення-рішення №
/0 від 5 червня 2008 року (арк. справи 30) про донарахування суми
податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 47221
грн. 73 коп. відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» від
21 грудня 2000 року № 2181-III.

У
статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" № 1251-ХІІ від
25 червня 1991 року, в редакції Закону України № 77/97-ВР від 18 лютого 1997
року, визначено, що до загальнодержавних податків належить податок на доходи
фізичних осіб.

Податок
на доходи фізичних осіб введений Законом України "Про податок з доходів
фізичних осіб" № 889-ІV від 22 травня 2003
року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.
Пунктом 22.10 статті 22 вказаного закону був визнаний таким, що втратив
чинність, Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92
"Про прибутковий податок з громадян", крім розділу IV у частині
оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю,
який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього Закону та
діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до
статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з
громадян" від 26 грудня 1992 року № 13-92 оподаткуванню
підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи
громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього
Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто
різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по
сприянню малим підприємствам та підприємництву. До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу
валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом
України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Підпунктом
9.12.1 пункту 9.12 статті 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" встановлено, що оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від
продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною
особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими
спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Податковий орган
зазначає, що до спеціального законодавства належить, зокрема, спеціальна
(спрощена) система оподаткування обліку і звітності, порядок провадження якої
здійснюється фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності за
правилами, встановленими Указом Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 3
липня 1998 року N 727 (в редакції Указу Президента України від 28 червня 1999
року N 746). Відповідно до статті 2 Указу фізична особа - платник єдиного
податку сплачує єдиний податок за ставкою, встановленою місцевими радами за
місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності.

Види діяльності
зазначаються в свідоцтві платника єдиного податку, порядок видачі якого
затверджено наказом ДПА України від 29 жовтня 1999 року N 599, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 752/4045, і саме від
виду (видів) діяльності залежить розмір єдиного податку, який повинен
сплачуватися. При цьому, єдиний податок сплачується виключно з доходів,
одержаних фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності з додержанням
вимог Указу, зокрема, якщо дохід платника єдиного податку не перевищує 500 тис.
грн. на рік, а в трудових відносинах перебуває не більше 10 осіб.

Згідно
свідоцтва про сплату єдиного податку виданого позивачу ДПІ у м. Торезі 15
грудня 2006 року за іншими видами діяльності: ремонт, монтаж та сервісне
обслуговування систем кондиціювання, торгівля промтоварами, терміном дії - на
2007 рік (арк. справи 12), суб'єкт підприємницької діяльності підприємцем -
фізичною особою ОСОБА_1 був у 2007 році платником єдиного податку.

ДПІ у м. Торезі
в обгрунтування донарахованих сум податку з доходів фізичних осіб зазначає, що
в результаті перевірки було встановлено, що позивач який обрав спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності, отримав доходи на умовах, відмінних ніж
встановлено Указом для впровадження спрощеної системи оподаткування, зокрема,
виручка 1 півріччя 2007 року перевищила 500 тис. грн. на рік, тому сума такого
перевищення підлягає оподаткуванню у порядку, встановленому розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян".

Як вбачається з матеріалів справи, 2 липня 2007 року
позивачем був поданий до ДПІ у м. Торезі, як платником єдиного податку, звіт за 2 квартал 2007 року вх. № 8466 (арк. справи 13), в якому було зазначено, що
обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) наростаючим підсумком з
початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку складає 814811 грн. 50
коп., в тому числі за 2 квартал 2007 року - 678711 грн. 50 коп. В запереченнях представника другого відповідача
(арк. справи 51-52) вказано, що СПД ОСОБА_1 здійснював придбання товарів
(робіт, послуг) без підтверджуючих документів та відмовився від написання заяви для прийняття витрат за
нормами, затвердженими Головною державною податковою інспекцією України 18
січня 1993 року № 36-32 на підставі листа від 26 травня 2008 року № 6957/10,
тому при розрахунку податку на доходи від підприємницької діяльності позивача
за 1 півріччя 2007 року з суми валового доходу 314811 грн. 50 коп., яка
складається з різниці між обсягом виручки за 1 півріччя 2007 року 814811 грн. 50 коп. та 500
000 грн. - лімітом виручки для платників єдиного податку, був вирахуваний
податок за ставкою 15 % в розмірі 47221 грн. 73 коп. та, при цьому, витрати
враховані не були. Проте, звітність у даних спірних відносинах є квартальною, а
податок відповідачем вирахуваний за 1 півріччя 2007 року. В обґрунтування не
вирахування витрат відповідач посилається на певний документ Головної державної
податкової інспекції України 18 січня 1993 року № 36-32, щодо якого відсутні
докази його дії як нормативно-правового акта на час прийняття спірного
податкового-повідомлення рішення та
доведення до відома платників податків. До того ж відповідач посилається
на Декрет Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», а
вираховує податок з доходів фізичних осіб
від підприємницької діяльності за максимальною ставкою 15 % податку з
доходів фізичних осіб передбаченою Законом України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Колегія суддів з
приводу висновків ДПІ у м. Торезі викладених в акті перевірки №
501/17-2/ від 28 травня 2008 року та прийнятого на його підставі
податкового повідомлення-рішення № /0 від 5 червня 2008 року про
донарахування суми податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб
в розмірі 47221 грн. 73 коп. зазначає також, що прямого посилання ні Закон
України "Про податок з доходів фізичних осіб", ні Декрет Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", ні Указ
Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" про підстави та порядок
оподаткування податковими органами доходів суб'єктів підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний податок та перевищили у звітному періоді
встановлений ліміт, не містять.

Підпунктом 5.3.1
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000
року № 2181-III передбачено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних
за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. Відповідач
посилається в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні на цю норму як на
підставу сплати донарахованої суми податку, незважаючи на те, що декларація по
податку з доходів фізичних осіб позивачем у спірному періоді не подавалася та
подаватися ним як платником єдиного податку не повинна була.

У разі
визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту
4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами», платник податків зобов'язаний
погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних
днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом
такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного
узгодження. Вказана норма права не передбачає прав відповідача на самостійне
визначення сум податкового зобов'язання у випадках, не передбачених підпунктом
4.2.2 пункту 4.2 статті 4 вказаного
закону.

Як вбачається з
законів України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» та
"Про податок з доходів фізичних осіб" у відповідача відсутнє
передбачене цими законами право самостійно визначати за 1 півріччя 2007 року
позивачу, як платнику єдиного податку, податкове зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на підставі звіту ОСОБА_1 за 2 квартал 2007 року.

Крім того,
статтею 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" передбачено, що
доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається
єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за
підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у
трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не
включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника
податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи
членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. Підпунктом
4.3.25 пункту 4.3 статті 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" передбачено, що до доходів, які не включаються до складу
загального місячного або річного оподатковуваного доходу, відноситься дохід (прибуток), одержаний самозайнятою
особою від здійснення нею підприємницької або незалежної професійної
діяльності, якщо така особа обрала спеціальну (спрощену) систему оподаткування
такого доходу (прибутку) відповідно до закону. Зазначені правові норми
застосовуються до суб'єктів підприємницької діяльності фізичних осіб -
підприємців незалежно від отриманого обсягу виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) та спростовують висновки перевірки ДПІ у м. Торезі.

Частиною 1
статті 5 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" передбачено, що у
разі порушення вимог, встановлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Позивачем перевищення
обсягу виручки понад 500 тис. грн. було зазначено в звіті за 2 квартал 2007
року, за який суми єдиного податку були сплачені авансом, тому позивач до
закінчення звітного (податкового) періоду (кварталу) перебуває на спрощеній
системі оподаткування. За частиною 2 статті 5 зазначеного Указу суб'єкти малого
підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність
подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно з законодавством
України. Проте, до цього часу відповідальність осіб, що сплачують єдиний
податок та перевищують обсяг реалізації законодавством не встановлена, у якості
заходу відповідальності передбачений лише
перехід з наступного звітного періоду на загальну систему оподаткування.

Згідно статті 19
Конституції України посадові особи
суб'єктів владних повноважень, якими є й податкові органи, зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України. Відповідно до статті 13 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" посадові особи органів державної податкової
служби зобов'язані дотримуватися Конституції і законів України, інших
нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян,
підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм
права.

З огляду на відповідність
прийнятої судом першої інстанції постанови нормам матеріального та
процесуального права колегія судів зазначає, що наявні підстави для залишення
її без змін.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м. Торезі
Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 18 серпня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-12448/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-12448/08 за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до начальника державної податкової інспекції у м.
Торезі ОСОБА_2, державної податкової інспекції у м. Торезі Донецької області
про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення та спонукання
утриматися від здійснення дій - залишити без змін.

На підставі
частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з
дня закінчення судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового
рішення у повному обсязі.

Вступна та
резолютивна частини ухвали складені та підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 жовтня 2008 року.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в
повному обсязі.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана колегією суддів 29 жовтня
2008 року.

Головуючий: /підпис/ В.Г.Яманко

Судді
/підпис/ Г.М.Міронова

/підпис/ К.П.Горбенко