Справа № 22а-7729/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суду І інстанції - Рогова Т.Д.
Суддя-доповідач-Арабей
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 серпня 2008 року справа № 22а-7729/08
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді Арабей
суддів
Геращенко І.В., Старосуд М.І.
секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.
участю представників сторін:
позивача - ОСОБА_1.,особисто
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради
постанову Дружківського міського суду Донецької області
від 09 червня 2008 року
справі № 2а-201/08
адміністративним позовом ОСОБА_1
відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Дружківської міської ради Донецької області
про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
за 2000-2007 роки та одноразової компенсації як інваліду третьої групи,
звернувся до Дружківського міського суду
Донецької області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту
населення Дружківської міської ради Донецької області про визнання
неправомірними дій та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000,
2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки згідно ст. 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та стягнення разової грошової компенсації як інваліду третьої групи
згідно ч. 1 ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Дружківського міського суду Донецької області від 09 червня 2008 року у справі
№ 2а-201/08 позовна заява задоволена частково: визнані незаконними дії та
стягнуті недоотримані грошові кошти на оздоровлення за 2000-2005 та 2007 рік,
та стягнуто з відповідача на користь позивача недоплачену одноразову грошову
компенсацію як інваліду ІІІ групи у розмірі 5960,60 грн., в задоволенні іншої
частини позовної заяви відмовлено.
Не погодившись з таким
судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду змінити, та винести нову постанову, якою у частині задоволення позовних
вимог про стягнення недоотриманих грошових коштів на оздоровлення та недоплаченої одноразової грошової
компенсації як інваліду ІІІ групи у розмірі 5960,60 грн. - відмовити.
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.
що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Всі виплати, передбачені
Законом України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у тому числі виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати, виплачується
у розмірах, встановлених вказаними постановами КМУ.
матеріали справи, колегія суддів встановила.
- належав до 17.12.2003р. до другої категорії, як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №
023430 від 15.10.1998 року, а з 17.12.2003р.ОСОБА_1. належить до першої
категорії і є інвалідом ІІІ групи, як особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від
17.12.2003р. (а.с.9)
на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дружківської
міської ради Донецької області як особа, яка є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції, у зв'язку з чим користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
48 зазначеного Закону передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема,
учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії - 5 мінімальних
заробітних плат, та інвалідам ІІІ групи - 4 мінімальні заробітні плати при
цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.
відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення:
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 21 грн. 50 коп.,
рік - в сумі 21 грн. 50 коп.,
рік - в сумі 90 грн.,
рік - в сумі 90 грн.,
рік - виплати не проводились
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на порушення норм матеріального права.
суддів вважає апеляційну скаргу відповідача такою, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
63 Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення
сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення особам, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії - п'ять мінімальних
заробітних плат, а інвалідам ІІІ групи 1
категорії - 4 мінімальні заробітні
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії - 26 грн. 70 коп., та з
2005р. - в сумі 100 грн, для інвалідів
ІІІ групи 1 категорії - 21 грн. 50 коп., та з 2005р. - в сумі 90 грн.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а
не вказані Постанови КМУ.
- Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 21 грн. 50 коп. за 2003, 2004 роки та у розмірі 90 грн.
за 2005 рік неправомірні, а стягненню підлягає за 2003р.-1003,50
грн.(205х5-21,50); за 2004р.-1138,50 грн.(290х4-21,50); за 2005р.-1410
грн.(375х4-90); за 2007р.-2100 грн.(525х4), а всього 5652 грн.
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволені
позовної заяви в частині стягнення недоотриманих грошових коштів на
оздоровлення за 2006 рік, оскільки дія абзацу другого
та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний неконституційним
Конституційним Судом України.
того, апеляційний суд встановив, що за 2000 - 2002 роки позивачу, також, не
доплачені суми на оздоровлення відповідно до вимог спеціального Закону, але,
оскільки виплату щорічної допомоги на оздоровлення хоча і здійснюють органи соціального захисту
населення, але починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2
Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256,
то в частині стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2001 - 2002 роки
позивач пред'явив вимоги до неналежного відповідача у справі, тому колегія
суддів вважає за необхідне відмовити
позивачу в стягненні коштів за 2000 - 2002 роки саме з цього відповідача.
Крім того, відповідно до абз. 4 ч. 1
ст.48 Закону України № 796-ХП від 28.02.1991 року (далі Закон
796-ХІІ) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується
у розмірі 30 мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (абз.7 ч.4 ст. 48 Закону № 796-ХП).
Відповідачем виплачена позивачу одноразову компенсацію за 3 групу інвалідності у розмірі 189,60 грн.,
встановленому постановою КМУ № 836 від 26.07.96 року.
Відповідач, керуючись постановами Кабінету Міністрів України, які фактично
зменшили розмір допомоги, порушив ст. 113 ч. 3 Конституції України. Таким
чином, відбулося значне звуження обсягу
прав, які існували на той час щодо відповідної категорії громадян, а
саме звуження обсягу права позивача на спірну компенсацію.
Таким чином, право ОСОБА_1 на спірну виплату прямо встановлено Конституцією
України та Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, вказане право
гарантовано ст.17 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії», а також гарантований і розмір спірної соціальної допомоги. До цього
ж, в ч. 1 ст.17 закону зазначено, що соціальні гарантії встановлюються тільки
законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній
Пунктом 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
№ 489-У від 19.12.2006 року «з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом» дію абзаців 2-7
частини 1 статті 48 Закон 796 - XII в частині
виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати зупинено на 2007 рік. Однак, стаття 71 Закону 796-ХІІ,
яка діє з 01.01.2007 року, вказує на неможливість призупинення дії норм цього
закону іншими законами, крім законів про внесення
змін до нього. Відповідних змін до норм спеціального Закону 796-ХІІ внесено не було.
09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, яке має
преюдиціальне значення для судів при розгляді позовів щодо досліджених ним
правовідносин, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 30 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від
Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися
обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими
законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів
України, а також встановлюватися інше
(додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів
Враховуючи наведене, відповідач зобов'язаний виплатити компенсацію позивачу
у відповідності до ст. 48 № 796 - XII, а
саме у відповідності до розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2003 рік» розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 1 грудня 2003 року - 205 гривень на
Таким чином, дії відповідача щодо виплати позивачу одноразової компенсації
в наслідок настання інвалідності в розмірі 189,60 грн. - суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними та з урахуванням отриманої позивачем суми та розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої на
момент виплати, вірно стягнув на користь позивача одноразову компенсації внаслідок
настання інвалідності в розмірі 5960 грн. 60 коп. (205 х 30 - 189,60).
підставі викладеного керуючись Конституцією України, Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, ч.1 п.3 ст. 198, ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207, ст.
211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської
ради Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької
області від 09.06.2008 року у справі № 2а-201/08 - задовольнити частково.
Дружківського міського суду Донецької області від 09.06.2008 року у справі №
2а-201/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської
ради Донецької області про визнання неправомірними дій та стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005,
2006, 2007 роки згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та та
стягнення разової грошової компенсації як інваліду третьої групи згідно ч. 1
ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”- скасувати.
заяву ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про
визнання неправомірними дій та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки згідно ст. 48 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та та стягнення разової грошової компенсації як
інваліду третьої групи згідно ч. 1 ст. 48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”- задовольнити частково.
незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської
міської ради Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення за 2003 - 2005 роки, 2007 рік відповідно до положень ст. 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” та у перерахунку та виплаті одноразової
компенсації як інваліду ІІІ групи.
з Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради
області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
недоотриману щорічну допомогу на
оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки в розмірі 5652 грн.
з Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради
Донецької області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
недоплачену одноразову грошову компенсацію за шкоду здоров'ю як інваліду ІІІ
групи, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі
задоволені іншої частини позовної заяви - відмовити.
Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У
судовому засіданні 06.08.2008р. проголошений повний текст постанови.

Головуючий суддя Т.Г.
Арабей

Судді І.В.
Геращенко

/підписи/ М.І.
Старосуд

З
оригіналом згідно:

Суддя Т.Г.
Арабей