Справа № 22-а-2759/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Івашкевич І.І.
Справа № 22-а-2759/08
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
ряд.ст.зв. № 47
Справа
№ 2а-892/07
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

24
березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П., Носа С.П.,

при секретарі Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.
Ужгороді Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 12 жовтня 2007 року по справі № 2а-892/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.
Ужгороді Закарпатської області про перерахунок пенсії -

в с т а н о в и л
а :

12 жовтня 2007 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської області прийнято постанову по справі №
2а-892/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області про перерахунок
пенсії, якою позовні вимоги задоволено.

Прийняту постанову суд першої інстанції мотивував тим, що
позивачу повинна бути перерахована призначена йому пенсія
з врахуванням ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, оскільки по справі не оспорюється та
обставина, що ОСОБА_1відноситься до категорії пенсіонерів, які підпадають під
дію Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Вказану постанову суду в
апеляційному порядку оскаржив відповідач - Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області,
представник якого в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що
оскаржувана постанова суду першої інстанції суперечить чинному законодавству на
даний час, в зв'язку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, яким в
задоволені позову відмовити.

Як на доводи в своїй апеляційній
скарзі представник апелянта покликається на те, що рішення суду першої
інстанції в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.
Ужгороді виплачувати зазначене підвищення до пенсії, суперечить чинному
законодавству, оскільки відповідний порядок проведення таких виплат громадянам
не розроблений, а механізм нарахування відсутній. Крім того, на сьогоднішній
день у відповідача відсутнє програмне забезпечення, яке б забезпечувало
можливість виконання рішення Конституційного суду. При врегулюванні механізму
проведення таких виплат, органами Пенсійного фонду України будуть здійснені
відповідні перерахунки пенсій всім пенсіонерам, які підпадають під дію Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”.

Представник апелянта, як і позивач, в
судове засідання не явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату
та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий
проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи
спір та приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно
і обґрунтовано виходив із вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист
дітей війни” відповідно до якого, дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що позивач відноситься до категорії пенсіонерів, які підпадають
під дію Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, і справі ця обставина
не оспорюється.

Судом
першої інстанції правильно встановлено, що п. 12 ст.71 Закону України “Про
державний бюджет України на 2007 рік”
зупинено дію ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” на 2007
рік і разом з тим, рішенням Конституційного суду від 09.07.2007 року п.12 ст.71
та ст.111 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” визнано
неконституційними.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що пенсія позивачу - ОСОБА_1 має бути перерахована з
врахуванням вимог зазначеного законодавства.

Суд першої інстанції зробив
правильний висновок про неправомірне посилання відповідача - УПФУ в м. Ужгороді
Закарпатської області на відсутність програмного забезпечення можливості
виконання рішення Конституційного Суду та механізму проведення таких виплат
органам Пенсійного фонду України.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується
на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.10,11,71,138,143,159,161-163 КАС України, ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”, доводи апеляційної скарги його не спростовують,
тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді залишити без задоволення, а
постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня
2007 року по справі № 2а-892/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області про
перерахунок пенсії, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
М.П.Кушнерик

С.П.Нос