Справа № 22-а-562/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Маслія
В.І.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

за участю: представника відповідача - Соломона В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському
районі Вінницької області на постанову Тиврівського районного суду Вінницької
області від 13 березня 2007 року в адміністративній справі №2-а-9/07 за позовом
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2006 року позивач звернувся до Тиврівського районного суду
Вінницької області з адміністративним позовом в якому, посилаючись на порушення
відповідачем положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ від
27.12.2005 року №1293 «Про збільшення пенсії деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», просив визнати відмову
управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі у перерахуванні
пенсії неправомірною та зобов'язати відповідача провести перерахування пенсії
відповідно до постанови КМУ №44 від 18.06.1991р. та постанови КМУ №1293 від
27.12.2005р.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 березня
2007 року вказаний позов задоволено частково, а саме: зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у Тиврівському районі перерахувати ОСОБА_1. пенсію
виходячи із заробітку отриманого ним в зоні відчуження відповідно до ст.. 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та збільшити її розмір в 3,5 рази
відповідно до Постанови КМУ №1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів
пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2006 року.

В апеляційній скарзі відповідач, вважаючи прийняте рішення незаконним,
просить визнати рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від
13.03.2007 року нечинним та закрити провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, пояснення представника
відповідача в підтримку вимог апеляційної скарги та, перевіривши доводи
апеляції наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з
виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
отримував пенсію за віком, однак потім
перейшов на пенсію згідно із ст.54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 15.07.
2002 року згідно заяви був переведений
на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З
14.05.2003р. ОСОБА_1 був переведений на пенсію по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а з 01.01.2006р. пенсію перераховано відповідно до Постанови КМ України «Про
збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1293 від 27.12.2005р.,виходячи з
мінімального розміру пенсії для інвалідів ІІІ групи - 467 грн.

Філією «Вінницький райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», яка є правонаступником Вінницького ДРСУ 103,
видано довідку (а.с.11), в якій наведені відомості про період роботи в зоні
відчуження, кількість відпрацьованих в ній годин, ( в т.ч. по надурочно) в
розрізі помісячно, категорію зони небезпеки, годинну тарифну ставку за
даний період, кратність підвищення,
розмір збереженого середнього заробітку. Листом від 24.07.06р. №К-112 відповідач
відмовив позивачу у збільшення заробітної плати у 3,5 рази, оскільки первинні
документи за період перебування в зоні відсутні.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно
безпідставності тверджень відповідача, про те, що відсутність первинних
документів за період роботи в зоні відчуження не може бути підставою для
позбавлення позивача права на отримання пенсії.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися
за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 1997 року №523 1 встановлено, що пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990
роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із
законодавством. Якщо особа пропрацювала у 1986 - 1990 роках у зоні відчуження
менше календарного місяця, пенсія обчислюється за її бажанням із заробітку, одержаного
за роботу у зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми
заробітку за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробіток
за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а
одержана сума множиться на 25,4. Коли дні роботи припали на вихідні і святкові
дні, розрахунок заробітку за 25,4 робочих дня здійснюється у такому ж порядку,
як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні нарахована за
фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності, додається до
суми обчисленого заробітку.

Відповідно до п.п. «л» п.1, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної
плати, затвердженого Постановою КМ України №100 від 08.02.1995р., середня
заробітна плата обчислюється шляхом множення середньоденного заробітку на число
днів, які мають бути оплачені. Таким чином, всі необхідні дані для обчислення
середньої заробітної плати містяться в довідці виданої філією «Вінницький
райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»,
а тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про необґрунтованість твердження відповідача
щодо неповноти та недостовірності даних для збільшення заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Тиврівський районний суд Вінницької області правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі
Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного
суду Вінницької області від 13 березня 2007 року в адміністративній справі
№2-а-9/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
В.Маслій

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 8 ВЕРЕСНЯ 2008 РОКУ