Справа № 22-а-781/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Якимчук Л.М.
Справа № 22-а-781/08 Господарський суд Закарпатської області
ряд.ст.зв. № 79
№ 11/14
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

21 квітня 2007 року м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді
Олендера І.Я.,

суддів
Заверухи О.Б., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Закарпатської області
від 05 липня 2007 року по справі № 11/14 за адміністративним позовом Суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Ужгородської міської
ради, Управління майнової політики Ужгородської міської ради, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Комунальне
підприємство „Ринок-1”, про визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської
міської ради Закарпатської області від 12 вересня 2006 року № 36 „Про
ліквідацію комунального підприємства „Ринок-1”, наказу Управління майном
Ужгородської міської ради від 13 вересня 2009 року № 90 „Про ліквідацію
комунального підприємства „Ринок-1”, а також про зобов'язання Ужгородської
міської ради скасувати та визнати незаконними всі акти, що видані на підставі
рішення Ужгородської міської ради від 12 вересня 2006 року № 36 „Про ліквідацію
комунального підприємства „Ринок-1”,-

в с т а н о в и л а:

05 липня 2007 року Господарським судом Закарпатської
області прийнято постанову по справі № 11/14 за адміністративним позовом
Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Ужгородської
міської ради, Управління майнової політики Ужгородської міської ради, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Комунальне
підприємство „Ринок-1”, про визнання незаконним та скасування рішення
Ужгородської міської ради Закарпатської області від 12 вересня 2006 року № 36 „Про
ліквідацію комунального підприємства „Ринок-1”, наказу Управління майном
Ужгородської міської ради від 13 вересня 2009 року № 90 „Про ліквідацію
комунального підприємства „Ринок-1”, а також про зобов'язання Ужгородської
міської ради скасувати та визнати незаконними всі акти, що видані на підставі
рішення Ужгородської міської ради від 12 вересня 2006 року № 36 „Про ліквідацію
комунального підприємства „Ринок-1”, якою в задоволені позову було відмовлено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що дії відповідачі,
щодо прийняття оскаржуваних рішень відповідають вимогам Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” та іншим нормативно-правовим актам, що
регулюють діяльність органів місцевого самоврядування, будь-яких доказів про
порушення прав та законних інтересів позивача, в сфері публічно-правових
відносин зі сторони відповідачів здобуто не було.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржив позивач - СПД ФО ОСОБА_1.,
представник якого в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та
матеріального права, прийнята в наслідок неповного з'ясування обставин, що
мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим просить постанову
скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі позивач покликається на те, що судом першої
інстанції в порушення норм матеріального права не враховано, що відповідно до
норм Закону України „Пор місцеве самоврядування в Україні” передбачено чітку
процедуру та спосіб прийняття рішень органом місцевого самоврядування, яка була
порушена, оскільки відповідач не повідомив належним чином громад кість про
засідання на якому були прийнятті спірні рішення, що також суперечить вимогам
Закону України „Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та
органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації”. Таким
чином було порушено право позивача на участь у місцевому самоврядуванні та
роботі його органів, що визначено Законом України „Про звернення громадян”.
Судом неправильно визначено право позивача за захистом якого він звернувся до
суду.

Представник
позивача - СПД ФО ОСОБА_1. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги та просить таку задовольнити.

Представники
відповідачів та третьої особи в судове засідання не явились, хоча належним
чином були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на
підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника апелянта - позивачки, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового
задоволення, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження в справі
закриттю, з наступних підстав.

Розглядаючи
спір та приймаючи постанову про задоволення позову суд першої інстанції виходив
з того, що поданий на розгляд спір підвідомчий адміністративним судам.

Однак,
з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки колегією
суддів апеляційного суду встановлено, що позивач - СПД ФО ОСОБА_1. звернулась з
позовом до відповідачів, в якому ним фактично оскаржувались дії відповідачів,
щодо прийняття рішення про ліквідацію суб'єкту господарювання - третьої особи
Комунального підприємства „Ринок-1”, засновником якого є орган місцевого
самоврядування - Ужгородська міська рада Закарпатської області.

Як,
вбачається з матеріалів справи (а.с.9 абз.2) оскаржувані рішення позивач бажає
визнати протиправними та скасувати лише з однією метою, з метою поновити
порушені належні їй, як суб'єкту господарювання права, оскільки наслідком
виконання рішення про ліквідацію комунального підприємця є припинення права та
дієздатності КП „Ринок-1”, що призводить до припинення та відповідно
незаконного невиконання покладених на це підприємство зобов'язань, що виникли
на підставі Договору № 101 оренди торгового місця (місць) (Додаток № 2),
укладеного між позивачем та вказаним підприємством 01 липня 2006 року, що
фактично призведе до неможливості здійснення нею господарської діяльності.

Суд
першої інстанції не взяв до уваги те, що вимоги позивача про визнання
протиправними рішень та наказів органу місцевого самоврядування та їх
скасування нерозривно пов'язані з вимогами про поновлення його прав на
здійснення підприємницької діяльності, відносини з приводу реалізації та
захисту яких регулюються цивільним та господарським законодавством.

При
цьому судом першої інстанції не враховано, що при прийнятті оскаржуваного
рішення сесія Ужгородської міської ради діяла в порядку визначеному ст.ст.59,60
Господарського кодексу України, ст.ст.104.,105,111 ЦК України, які регулюють
порядок ліквідації суб'єктів господарювання, їх засновниками, в якості якого в
даному випадку виступає суб'єкт владних повноважень - орган місцевого
самоврядування, тобто реалізуючи свої права у корпоративних відносинах.

Таким
чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та
обставин встановлених судом першої інстанції, слід зробити висновок, що в
даному випадку наявний спір про корпоративне право, яке підлягає захисту на
підставі норм Господарського та Цивільного Кодексу України в порядку
господарського судочинства.

Однак,
незважаючи на це 05.07.2007 року судом першої інстанції ухвалено по даній
справі постанову в порядку адміністративного судочинства, з чого слід зробити
висновок, що суд вважав дану справу адміністративною і при її вирішені
керувався нормами КАС України, що регулюють вирішення справ адміністративної
юрисдикції.

Колегія
суддів, як зазначено вище, не погоджується з висновками суду першої інстанції
та вважає їх неправильними.

Так,
відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації
майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів
про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги
(виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть
бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських
товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що компетенція Господарського суду Закарпатської області, як
адміністративного суду не поширюється на даний спір, що виник з правовідносин
пов'язаних з виконанням господарських договорів та корпоративних відносин, який
не є публічно-правовим, тому постанова підлягає скасуванню, провадження у даній
справі закриттю, а подана апеляційна скарга частковому задоволенню.

Поряд з цим, позивач - СПД ФО ОСОБА_1. вправі звернутись
до суду для вирішення даного спору в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 203, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Закарпатської області від
05 липня 2007 року по справі № 11/14 за адміністративним позовом Суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Ужгородської міської
ради, Управління майнової політики Ужгородської міської ради, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Комунальне
підприємство „Ринок-1”, про визнання незаконним та скасування рішення
Ужгородської міської ради Закарпатської області від 12 вересня 2006 року № 36
„Про ліквідацію комунального підприємства „Ринок-1”, наказу Управління майном Ужгородської
міської ради від 13 вересня 2009 року № 90 „Про ліквідацію комунального
підприємства „Ринок-1”, а також про зобов'язання Ужгородської міської ради
скасувати та визнати незаконними всі акти, що видані на підставі рішення
Ужгородської міської ради від 12 вересня 2006 року № 36 „Про ліквідацію
комунального підприємства „Ринок-1” - скасувати, а провадження у справі -
закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а уразі її складення в порядку передбаченому ч.3
ст.160 КАС України, з часу складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель