Справа № 22-а-11799/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Гончарова І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2008
року Справа
№ 22-а-11799/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І.,

при
секретареві Кірсановій М.В.,

розглянула
апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Ровеньки Луганської
області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня
2008р. у справі НОМЕР_1 за позовом ОСОБА_1 Управління Пенсійного Фонду України
в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання
виплатити підвищення до пенсії, і

В С Т А Н О В И Л А :

11 грудня 2007р.ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України ( далі
УПФУ) в м.Стаханові Луганської області щодо відмови у виплаті йому пенсії за
період з 01.06.2006р. до 10.12.2007р. з врахуванням підвищення, передбаченого ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язання відповідача виплатити
недоплачену пенсію за вказаний період та зобов'язати відповідача щомісячно
виплачувати 30 відсотків доплати до пенсії
на підставі зазначеного Закону.

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2008р. позов задоволений частково:: визнані незаконними
дії УПФУ в м.Стаханові щодо відмови у виплаті
підвищення до пенсії за віком, як дитині війни; зобов'язано відповідача здійснити виплату
підвищення до пенсії позивача у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком як дитині війни за період з 09
липня 2007 року до 10 грудня 2007 року. Тобто судом першої інстанції задоволені
позовні вимоги за період, починаючи з дати прийняття Конституційним Судом
України рішення про неконституційність Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”: В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з
таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує
неправильним застосуванням судом норм матеріального права і просить постанову
суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити
повністю.

Від позивача надійшли заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, розглянути справу у
його відсутність.

Сторони в судове
засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлені
належним чином.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_1.
відноситься до соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст. 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується копією паспорта
громадянина України (а. с. 4), копією пенсійного посвідчення(а.с.8). 08
листопада 2007 року позивач звернувся з заявою про виплату йому заборгованості
з підвищення до пенсії як дитині війни (а.с.7). Листом від 15.11.2007 року
позивачеві відмовлено у виплаті підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком у зв'язку х
тим, що на законодавчому рівні порядок виплати зазначеного підвищення до пенсії
не встановлено (а.с.5).

Згідно до ст. 6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни” в редакції, яка діяла до
01.01.2007 р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Законом України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19.12.2006 р., який набрав
чинності з 1.01.2007 р., ст. 111 було
встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) виплачується особам,
які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України ( 3551-12 )
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у
розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. положення
ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” визнане
неконституційним.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком
визначений лише ст. 28 Закону України “Про загальнообов'язкове соціальне
страхування” і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум"
від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за
віком.

Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" від 19 грудня 2006 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум
на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня
- 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року №
749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий
мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому,
зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Враховуючи положення ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей
війни”, керуючись таким принципом адміністративного судочинства як верховенство
права, з метою забезпечення передбаченого Конституцією України права позивача
на належне соціальне забезпечення, колегія суддів вважає правильними висновки
місцевого суду щодо необхідності задоволення позовних вимог частково.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Ровеньки Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2008р.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.
Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання
виплатити підвищення до пенсії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: