Справа № 22-а-6949/08
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,

Маслія
В.І.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області від 31 липня 2007 року в адміністративній справі №2-а-2620/07 за позовом
Поліщука Михайла Олександровича до Управління Пенсійного фонду України у місті
Білій Церкві Київської області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області з адміністративним позовом, у якому, посилаючись на
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.62, 76 Закону України
«Про державний бюджет на 2007 рік», інші норми права, просив зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області
провести перерахунок пенсії згідно ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової
пенсії за шкоду здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру 380 грн. - з 01.01.2007р. та зобов'язати провести
перерахунок доплати згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру 400 грн. - з 01.01.2007р.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31
липня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин
положення ст.ст.39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», норми постанови
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. №1 «Про підвищення розмірів пенсій
та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється
за рахунок державного бюджету» і на підставі зазначених норм права дійшов
висновку про необґрунтованість позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач, вказуючи на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального права просить скасувати постанову
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2007 року і
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та, перевіривши доводи
апеляції наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку
застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов'язковими до виконання міністерствами та
іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно
від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Стаття 63 вищевказаного
закону зазначає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону
здійснюється за рахунок державного бюджету.

У відповідності до ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової
політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту,
освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і
природокористування. Згідно ст.117 Конституції України, Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України була
прийнята постанова № 1 від 03.01.2002 року.

Відповідно до п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
Законом.

Згідно ст.65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 350
гривень, з 1 квітня -359 гривень, з 1 жовтня -366 гривень.

Разом з тим, в п.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» зазначено, що цей мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених
згідно з цим законом, тобто ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Тому немає підстав застосувати зазначену норму Закону для
призначення пенсій відповідно до ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підвищення
розміру доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом проводиться Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Для реалізації норм ст.39 зазначеного Закону була прийнята постанова КМУ
від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Закони України про Державний бюджет на відповідні роки визначають розміри
мінімальної заробітної плати, але не містять жодних вказівок щодо використання
цього розміру, як розрахункової величини при виплаті доплат та допомог,
передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч.2 ст.95
Конституції України виключно Законом України «Про державний бюджет України»
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Частиною 2 ст.4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього
Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в
межах бюджетних асигнувань.

Крім того, ст.101 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
Кабінету Міністрів України в 2007 році надано право встановлювати розміри
соціальних виплат, які за законодавством визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними бюджетними програмами. Згідно зі статтею 87
Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому
порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету у
межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті України.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який набув чинності з дня опублікування - 31 жовтня 2006 року.
Частиною третьою статті 67 вказаного Закону передбачено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до
статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» розмір та порядок такого підвищення пенсії визначається у
межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої інстанції та застосування матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня
2007 року в адміністративній справі №2-а-2620/07 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
В.Маслій

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 17 ВЕРЕСНЯ 2008 РОКУ