Справа № 22а-5803/08
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2008-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-5803/08 р. Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Дігтярь Н. В.
- Семененко Я.В. (№ 2а-608)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді -
Семененка Я.В.

суддів -
Мірошниченка М.В., Юхименка О.В.

при секретарі - Горностаєвій О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на постанову
Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2008 року по справі № 2а-6/08
року за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної
державної адміністрації про зобов'язання проведення перерахунку по
щорічній разовій грошовій допомозі до 5
травня і виплати недоплаченої суми за минулий час, -

в
с т а н о в и л а :

У липні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати
Дніпропетровський обласний військовий комісаріат та Дніпропетровський Центр по
нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю
призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Головного управління
праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5
травня в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни 2 групи за
2000-2003 роки, в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни 3
групи за 2004 рік та в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком як учаснику
бойових дій за 2005-2006 роки і виплату недоплаченої суми в розмірі 4460,29
грн. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до ст.. 12,
13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22.10.1993 року має право на щорічну разову допомогу до 5-го травня в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком,
як інвалід війни 2 групи за 2000-2003 роки, в розмірі 7-ми мінімальних пенсій
за віком, як інвалід війни 3 групи за 2004 рік та в розмірі 5-ти мінімальних
пенсій за віком як учасник бойових дій за 2005-2006 роки. Відповідач виплату
вказаної допомоги за вказаний період здійснював лише частково, що є порушенням
вимог вказаного Закону. Посилаючись на неправомірність дій відповідачів,
позивач просив зобов'язати відповідача сплатити на його користь недоплачену
щорічну одноразову допомогу у розмірах, визначених законом.

Ухвалою
Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2007
року виключено з кола відповідачів Дніпропетровський центр по нарахуванню і
виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати
пенсій та цільових грошових допомог Головного управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Ухвалою
Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2007
року замінено відповідача на Головне управління праці та соціального захисту
населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Постановою
Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня
2008 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що
відповідач при виплаті вказаних сум діяв на підставі законодавчих актів, якими
встановлено граничні виплати особам, що мають статус учасника війни, зокрема
Законами України «Про державний бюджет України», Бюджетним Кодексом України.

Не
погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, який посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спірні
правовідносини між сторонами суд першої інстанції дійшов висновку про те, що
відповідач, при виплаті грошової допомоги позивачу діяв на підставі та у
спосіб, що передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та іншими нормативно-правовими актами, якими врегульовані
виплати такої допомоги.

Проте, такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає
передчасними з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Одним із принципів адміністративного судочинства є принцип
офіційного з'ясування всіх обставин у справі, який надає право суду самостійно
визначатися з обставинами, які підлягають доказуванню, з доказами у справі та
витребування необхідних доказів.

Згідно із ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних
вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін
чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.4 ст.11 КАС України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі.

Розглядаючи адміністративну справу суд першої інстанції ухвалою
від 30.07.2007р. виключив з кола відповідачів Дніпропетровський центр по
нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю
призначення та виплати пенсій та цільових грошових допомог Головного управління
праці захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації.

Постановивши вказану ухвалу, суд вирішив питання щодо виключення з
кола відповідачів, яке взагалі не передбачено КАС України і при цьому не дав
належну правову оцінку повноваженням Дніпропетровського центру по нарахуванню і
виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати
пенсій та цільових грошових допомог Головного управління праці захисту
населення Дніпропетровської облдержадміністрації.

Між тим, відповідно до Положення про центр по нарахуванню і
виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати
пенсій та цільових грошових допомог Головного управління праці захисту
населення Дніпропетровської облдержадміністрації, затвердженого розпорядженням
голови облдержадміністрації від 06.04.2001р. №143-р, до повноважень Центру, в
тому числі, віднесено і здійснення соціальних виплат.

З наданих Центром документів вбачається, що виплати позивачу, який
перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення
Верхньодніпровської районної державної адміністрації, здійснювалися саме
Центром.

Суд першої інстанції ухвалою від 20.11.2007р. притягнув до участі
у справі, в якості належного відповідача, Головне управління праці захисту
населення Дніпропетровської облдержадміністрації, при цьому таке рішення не
мотивував.

В той же час, судом не вирішене питання щодо притягнення до участі
у справі управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації, в якому перебуває на обліку позивач, у
зв'язку з чим суд не з'ясував повноваження районного управління щодо виплати
грошової допомоги позивачу, що має значення для з'ясування державного органу,
який здійснює нарахування грошової допомоги, її виплату і як наслідок значення
для визначення належного відповідача (відповідачів) у справі.

Неповне з'ясування обставин справи, не може бути усунено при
перегляді справи в апеляційному порядку, оскільки для об'єктивного та
усестороннього розгляду спірних правовідносин виникає необхідність в
притягненні до участі у справі інших осіб, які, не можуть бути позбавлені права
участі у справі при розгляді її в суді першої інстанції (ст..6 КАС України), а
також не можуть бути позбавленні права, а у випадках передбачених ч.2 ст.71 КАС
України і обов'язку, надавати суду докази і доводити перед судом їх
переконливість (ст..11 КАС України).

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне постанову
суду першої інстанції скасувати, а праву направити на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.198, ст..ст.205, 206
КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2008 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст..212 КАС
України.

(Повний текст ухвали виготовлено 11.12.2008р.)

Головуючий
Я.В. Семененко

Судді М.В.
Мірошниченко

О.В.
Юхименко