Справа № 22-а-8169/08
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-8169/08
Головуючий у І інстанції - Федчук В.В.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29
жовтня 2008 року Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Дурицької О.М., Зайцева М.П.,

при секретарі Токар
М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при Управлінні Міністерства внутрішніх справ
України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та незаконним
висновку спеціаліста, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького
окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2007 року, -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у
Вінницькій області та висновку спеціаліста цієї установи за № 109 від
14.09.2006 року.

Ухвалою
Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2007 року у
відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено з посиланням на
непідсудність справи адміністративному судочинству.

Не погоджуючись
з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу місцевого суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не
відповідають нормам процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,
а ухвала суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.
ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги
на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у
відкритті провадження у справі, суддя місцевого суду виходив з того, що
позивачем висунуті вимоги, які не підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства, а належать до юрисдикції місцевого загального
суду.

З таким
висновком не можна не погодитися.

З матеріалів
позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржуються незаконні дії
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у
Вінницькій області та висновок спеціаліста цього Центру за № 109 від 14.09.2006
року, який складено за наслідками проведення будівельно-технічної експертизи.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний ним
висновок є упередженим, суперечливим та необ'єктивним, що призвело до
руйнування престижу та ділової репутації позивача, як провідного оцінювача
Вінницької торгово-промислової палати, Звіт з незалежної оцінки якого було, на
думку позивача, протиправно піддано експертному дослідженню працівниками
відповідача. Розгляд НДЕКЦ відповідного звернення позивача, на його погляд,
носить формальний характер.

Судом першої
інстанції вірно встановлено, що даний спір не має ознак адміністративної
справи, а тому він не повинен вирішуватися
у адміністративному суді.

Дійсно,
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду
публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначення
поняття «суб'єкт владних
повноважень» наведено у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, відповідно до якого - це
орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Зі змісту
Положення про експертну службу Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 20 червня 2000 року №
988, вбачається, що експертна служба МВС є
системою експертних
підрозділів, утворених для
участі у запобіганні, виявленні, розкритті
і розслідуванні злочинів
та інших правопорушень шляхом
застосування
експертно-криміналістичних засобів
під час проведення
дізнання, попереднього слідства, оперативно-розшукових заходів,
і підпорядкована Міністру внутрішніх справ.

Права експертних
підрозділів визначені у п. 5 названого Положення, відповідно до якого вони, зокрема, мають право перевіряти в
установленому порядку діяльність органів та підрозділів внутрішніх справ з
питань судово-експертного та техніко-криміналістичного забезпечення, виконувати на госпрозрахункових засадах
дослідницькі, навчальні, консультаційні та інші роботи. Крім того,
Науково-дослідні експертно-криміналістичні центри при головних управліннях МВС
в Криму, м. Києві та Київській області, управліннях МВС в областях, м.
Севастополі і на транспорті діють на підставі положень, що затверджуються
Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС за
погодженням з начальником відповідного органу внутрішніх справ.

Таким чином, враховуючи правовий статус Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру та
його компетенцію, останній не відповідає вищенаведеному
визначенню поняття «суб'єкта владних повноважень».

Крім
того, судовою колегією враховується, що змістом владних управлінських функцій є
законодавче наділення конкретного суб'єкта певною компетенцією владно керувати
поведінкою іншого суб'єкта, а останній, в свою чергу, зобов'язаний виконувати
вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

При
здійсненні своїх обов'язків по складанню
висновку спеціаліста оцінювачі Михайлюк О.І. та Бондар Н.І. не здійснювали владних управлінських функцій по відношенню
до позивача, а діяли як фахівці, що володіють відповідними знаннями,
кваліфікацією та дозволами.

У даному випадку ознаки владно-управлінських функцій відсутні, а спір, що виник між сторонами,
має розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги спростовують вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу
Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Повний текст
ухвали виготовлений 03 листопада 2008 року.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 04 листопада 2008 року, шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя

Судді: