Справа № 22-а-3805/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Дяченко С.П.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 червня 2008 року справа № 22а-3805/08
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Старосуда М.І.
суддів Бадахової Т.П., Ханової Р.Ф.
судового
засідання Чуріковій Я.О.
представника від відповідача - Потіпа Д.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду
по справі № 2а-1984/08
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до відповідача: Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради
про стягнення недоотриманих коштів на
оздоровлення за 2005 -2007 роки, -
ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та
соціального захисту населення Кіровської районної адміністрації Макіївської
міської ради Донецької області про стягнення недоотриманих коштів на
оздоровлення за 2005 -2007 роки згідно ст. 48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2008 року
у справі № 2а-1984/08 у задоволені
Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої
інстанції норм матеріального права.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування ст.48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” та ст.14 цього Закону, якою визначено
категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для
встановлення пільг і компенсацій. Згідно ч.4 даної статті, до категорій осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться громадяни, які
брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових
навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або2, або3.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 - визнаний інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язане з іонізованим
випромінюванням при випробуванні ядерної зброї у 1954 році (а.с.3), перебуває
на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Кіровської
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області.

Статтею 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних
плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на
момент виплати.

Відповідач в запереченнях проти апеляційної скарги зазначає, що до ОСОБА_1,
інваліда ІІ групи, захворювання якого пов'язане з іонізованим випромінюванням
при випробуванні ядерної зброї у 1954 році, не застосовується ст. 48 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Стаття 14 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визначає категорію осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і
компенсацій. Згідно частини 4 даної статті до категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться громадяни, які брали участь у
ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із
застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або2, або3.

Отже, ОСОБА_1, інвалід ІІ групи, захворювання якого пов'язане з іонізованим
випромінюванням при випробуванні ядерної зброї у 1954 році відноситься до категорії осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи і має право на пільги, компенсації, встановлені
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального
Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується органами соціального
захисту населення за місцем проживання громадянина.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою
затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок
субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь,
відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих
держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання
праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету
за рахунок субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо
реалізації механізму фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Статтею 48 Закону України “ Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення особам, зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних
плат, інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальних заробітних плат, при
цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Згідно Законів України «Про державний бюджет України» на
відповідні роки, розмір мінімальної заробітної плати становить у 2005 році - 332 грн.; у 2007 році - 406
грн.

Отже,
розмір щорічної допомоги на оздоровлення на 2005 , 2007 роки повинен
складати:

- 332 х 4 (до 2006 р. позивач був
прирівняний до ІІІ групи інвалідності)= 1328,00 грн.

- 406 х 5 = 2030, 00 грн.

Всього: 3358,00 грн.

Згідно п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р. “Про Державний бюджет України
на 2006 рік” дія абзацу
другого та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік, який до теперішнього часу не визнаний неконституційним
Конституційним Судом України.

Проте, згідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема,
інвалідам IIІ групи - 90 гривень .

Отже розмір
щорічної допомоги на оздоровлення на 2005, 2006, 2007 роки ОСОБА_1 повинен
складати: 90 грн. + 3358,00 грн. = 3448,00 грн.

Таким
чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, а
постанова прийнята з порушенням норм матеріального, процесуального права.

На
підставі викладеного керуючись Конституцією України, Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 198, п. 1 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст.
212, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2008
року у справі № 2а-1984/08 - задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2008 року у справі №
2а-1984/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області про відмову в
стягненні недоотриманих коштів на оздоровлення за 2005 -2007 роки - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області про стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2005 -2007 роки - задовольнити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області за рахунок Державного
бюджету на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2005, 2006, 2007 роки в
сумі 3448 грн. 00 коп.

Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі - з 06.06.2008 р.

Головуючий
суддя

Судді