Справа № 22-а-6397/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 червня 2008 року
справа
№ 22-а-6397/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарьок М.Г. при секретарі
судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Будьонівської районної у м. Донецьку ради

на постанову Будьонівського районного суду м. Донецька

від

8 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-75/08 (суддя Назарцева В.О.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Донецьк

до

Управління праці
та соціального захисту населення Будьонівської районної у м. Донецьку ради

про

стягнення
недоотриманої компенсації на оздоровлення за 2004-2007рр.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Будьонівського районного суду м.
Донецька від 08 травня 2008
року у справі № 2-а-75/08 позов ОСОБА_1
м. Донецьк до Управління праці та соціального захисту населення Будьонівської
районної у м.
Донецьку ради був задоволений частково, внаслідок чого зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення Будьонівської районної у м. Донецьку
ради виплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно до
ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період 2004-2005рр., 2007р.
у розмірі 3735грн. В задоволенні позову щодо стягнення неотриманих сум на
оздоровлення за 2006р. в сумі 1310грн. було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.

Позивач у
письмових запереченнях та під час апеляційного розгляду проти доводів
апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою,
ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на
підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній
справі.

Представник
відповідача у судове
засідання не з'явився,
про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином. Скаржник
листом від 17.06.08р. № 01-15/2237 просив розглянути справу без участі
представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 (арк. справи 3), та йому встановлена 3 група інвалідності
з 23.06.92р. безстроково, про що свідчить довідка обласної МСЕК
№ 002138.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон).

Порядок
надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою
передбачена виплата інвалідам 3 групи допомоги у розміри чотирьох мінімальних заробітних плат.

Відповідачем 22.12.04р., 10.08.05р.,
14.06.06р., 13.04.07р. позивачу була виплачена допомога на оздоровлення за
2004-2005р. в сумі 21,50грн. за кожен рік, за 2006-2007рр. в сумі 90грн. за
кожен рік, розмір якої встановлений постановами Кабінету Міністрів України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від
26.07.1996р.

Розмір мінімальної заробітної плати на час
виплати допомоги складав за 2004р. - 237грн., за 2005р. - 310грн., за 2006р. -
350грн., за 2007р. - 420грн. Таким чином, розмір допомоги, з урахуванням
виплаченої позивачеві сум, становить: за 2004р. - 926,5грн., за 2005р. -
1218,50грн., за 2007р. - 1590грн.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку відносно правомірності дій при нарахуванні позивачеві
допомоги на оздоровлення в 2006 році в сумі 90грн., оскільки дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була
зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N
3235-IV від 20.12.2005р. “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний
неконституційним Конституційним Судом України. Зазначена норма протягом
2002-2005 років була чинною і підлягає застосуванню.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1
Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту
30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню також у
2007 році.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги позивачу відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р., оскільки, ніякого обмеження стосовно
зазначеного у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розміру компенсації ні Верховна
Рада України, ні Кабінет Міністрів України не застосовував.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини
справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального
права.

Керуючись статтями 24, 94, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Будьонівської районної у м. Донецьку ради на
постанову Будьонівського районного суду м. Донецька від 08 травня 2008 року у справі № 2-а-75/08 - залишити без
задоволення.

Постанову Будьонівського районного суду м.
Донецька від 08 травня 2008
року у справі № 2-а-75/08 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 червня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 20 червня
2008року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В.
Білак

М.Г. Сухарьок