Справа № 22-а-14074/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Селезньова
Т.В. Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

(письмове провадження)

16
грудня 2008 року м. Донецьк

справа
№ 22-а-14074/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого
судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

розглянувши
апеляційну скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м.
Луганська

на
постанову

Артемівського
районного суду м. Луганська

від

01
жовтня 2008 року

по
адміністративній справі

№
2-а-241/07

за
позовом

ОСОБА_1

до

1-Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської районної ради м.
Луганська; 2-Головного управління Державного казначейства України в
Луганській області

про

визнання
дій неправомірними та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2008 року позивач звернувся
до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідачів щодо виплати йому у
неналежному розмірі щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2003-2005,
2007,2008 рр. неправомірними та стягнути
з відповідача на його користь недоплачені суми щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2003-2005,2007, 2008 роки у розмірі 7924,90 грн..

Постановою
Артемівського районного суду м. Луганська від 01 жовтня 2008 року позов
задоволено частково.

Суд першої інстанції при розгляді
справи встановив, що позивач перебуває на обліку в УПСЗН як особа, яка є
учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (надалі ЧАЕС) інвалідом 2 групи (1 категорія), у
зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Суд задовольнив позов про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2003-2005,2007,2008 роки і виходив з того, що ст. 48
вищезазначеного закону передбачає щорічну виплату допомоги на оздоровлення
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної
плати на момент виплати становив: у 2003 році - 185 грн., у 2004 році - 205
грн., у 2005 році - 332 грн., у 2007 році - 400 грн. , у 2008 році - 525 грн.

З урахуванням фактично отриманих
позивачем сум щорічної грошової допомоги на оздоровлення, суд першої інстанції
визнав дії УПСЗН Артемівської районної у місті Луганську ради ради, що
полягають у неповній виплаті щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2003
- 2005, 2007, 2008 роки неправомірними та зобов'язав відповідача виплатити
позивачу недоплачені суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2003-
2005, 2007, 2008 роки у розмірі 7871 грн. 60 коп.

Не погодившись з таким рішенням, 1-й
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме,
управління зазначило, що здійснювало виплати, керуючись Постановами КМУ № 836
від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Головне управління Державного
казначейства України в Луганській області приєдналося до апеляційної скарги
Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у місті
Луганську ради та просили скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити
у задоволені позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне в їх задоволенні
відмовити, а судове рішення залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. віднесений до
1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, його
визнано інвалідом 2 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Відповідно до абз.
3, 4 ч.4 ст.48 Закону № 796-ХП щорічна допомога інвалідам 2 групи виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.
При цьому розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати (абз.7 ч.4 ст. 48 Закону № 796-ХП).

Відповідачем виплачена
позивачу щорічна грошову допомога на оздоровлення у таких розмірах: за
2003 рік - 26,70 грн., за 2004 рік - 26,70 грн., у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи», за 2005 рік - 120 грн., за 2007 рік - 120 грн., за 2008 рік - 120
грн. у відповідності до Постанови
КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними
постановами № 836 та № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір
щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема,
постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2 групи постановою
№ 836 встановлена допомога - 26,70 гривень (за грошовою реформою 1996 року),
інвалідам 2 групи постановою № 562 встановлена допомога - 120 гривень.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України, яким встановлені
розміри мінімальної заробітної плати, зокрема на час виплати допомоги позивачу
у 2003 році - 185 грн., 2004 році -
205грн., у 2005 році - 332 грн., у 2007 році - 400 грн., у 2008 році - 525
грн., а не постанови №№ 836, 562.

Крім того, положення пункту 30 статті 71 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та
сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними рішенням Конституційного
Суду України від № 6-рп від 09.07.2007 р.

Положення п.п. 11 пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України» Закону України “Про Державний бюджет України
на 2008 рік”, яким зупинено на 2008 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог
у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини
третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого
частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від
№ 10-рп від 22.05.2008 р.

Таким чином, дії відповідача в частині
виплати позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірах менших
ніж передбачено Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” - суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними та стягнув з Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті Луганську ради
на корить позивача недоплачені суми щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2003 - 2005, 2007, 2008 роки у розмірі 7871 грн. 60 коп.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-197, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської районної у місті Луганську ради на постанову
Артемівського районного суду м. Луганська від 01 жовтня 2008 року у справі №
2-а-241/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у місті Луганську ради, Головного управління
Державного казначейства України в Луганській області «про визнання дій
неправомірними та стягнення суми» - залишити без задоволення, а постанову суду
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: