Справа № 22-а-4350/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Мазка Н.Б.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05 червня 2008 року справа № 22а-4350/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Старосуда М.І.

суддів
Бадахової Т.П., Ханової Р.Ф.

при секретарі

судового засідання Чуріковій Я.О.

за участю сторін:

позивача
- не
з'явився

представник
від відповідача - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за довіреністю в інтересах
позивача ОСОБА_1

на постанову Первомайського
міського суду Луганської області

від 08.02.2008 року

по справі № 2а-47/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області

про
визнання дій незаконними з відмови у проведенні виплати заборгованості з
щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до Первомайського міського суду Луганської області з позовною заявою
до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області про визнання дій незаконними з відмови у проведенні
виплати заборгованості з щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 5 мінімальних
пенсій за віком.

Постановою Первомайського міського суду Луганської
області від 08.02.2008р. у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Позивачем
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм матеріального
права.

Вважає правомірним та обгрунтованним застосування у
спірних правовідносинах норм права, які є чинними на час розгляду справи та
були незаконно призупинені Законом України „Про Державний бюджет України на
2007 рік”. Зазначає, що на час звернення до відповідача з заявою про виплату
заборгованості з щорічної грошової допомоги за 2007 рік діяла ч.5 ст.12 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”

Сторони у
судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином. Надали клопотання про розгляд апеляційної скарги по справі без їх участі.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1
має статус ветерана війни - учасника бойових дій, у зв'язку з чим та відповідно
до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9
травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

01.10.2007
року позивач звернувся до Управління з заявою про виплату заборгованості з
щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій у розмірах, встановлених ч.
5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, але 03.10.2007 року відповідач своїм листом №09-3091 відмовив
позивачу у виплаті допомоги (а.с.8).

Фактично
позивач отримав від відповідача у 2007 році - 280 грн., при цьому відповідач
керувався положеннями ст. 29 Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу
такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення
належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві
шанобливого ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно до
ч. 5 ст. 12 цього Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Абзацем
1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та
місцевих бюджетів.

Згідно
абз. 1 ст. 17 щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким
чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних повноважень, на
якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню виплат, передбачених
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає неправомірними дії відповідача щодо
застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п. 13 ст. 71
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно до якого
у 2007 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I
групи - 450
гривень, інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III групи
- 300 гривень; учасникам бойових
дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційним рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Статтею
62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006
року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, затверджений прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 грн., з 1
квітня - 387 грн., з 1 жовтня - 395 грн.

Зазначена
стаття змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня - 406
грн., з 1 жовтня - 411 грн.

При
цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410
грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким
чином, для позивача як учасника бойових дій, щорічна грошова допомога до 9
травня за 2007 рік повинна складати (410,06 х 5 ) - 280 = 1770,3 грн.

Відповідно
до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім
випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не
довів правомірність дій щодо
нарахування ОСОБА_1
щорічної
грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року - в розмірі 280 грн.,
встановленому Законом України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а не в
розмірі, встановленому Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Згідно ст. 22
зазначеного закону рішення підприємств, установ і організацій, які надають
пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації, виконавчого
комітету міської Ради або до районного (міського) суду.

Оскільки
орган праці та соціального захисту населення порушив право позивача на
отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ч. 5 ст. 12
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, але суд першої
інстанції ухвалив судове рішення з порушенням
норм матеріального права, посилаючись на те, що виплата одноразової
грошової допомоги була здійснена 09.05.2007р у розмірі, встановленому ст. 29
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, а вже пізніше ст.29
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” була визнана
неконституційною Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по
справі №1-29/207. Тобто на час виплати допомоги Управління діяло відповідно до
норм законодавства.

Внаслідок
зупинення на певний час дії чинних законів України,

якими
встановлено пільги, компенсації чи інші
форми соціальних

гарантій,
відбувається фактичне зниження життєвого рівня громадян,

який не
може бути нижчим від встановленого законом
прожиткового

мінімуму
(частина третя статті
46 Конституції України), та порушується гарантоване у
статті 48 Конституції

України
право кожного на достатній життєвий рівень.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 195-196, п.3 ч.1 ст. 199, ч.4 ст. 202, п.3 ч.1

ст. 206, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
- задовольнити.

Постанову Первомайського міського суду Луганської
області від 08.02.2008р по справі № 2а-47/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської
області про визнання дій незаконними з відмови у проведенні виплати
заборгованості з щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком - скасувати. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської
області про визнання дій незаконними з відмови у проведенні виплати
заборгованості з щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік ОСОБА_1 у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком -
задовольнити. Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської міської ради Луганської області з відмови у
проведенні виплати заборгованості з щорічної разової грошової допомоги до 9
травня за 2007 рік ОСОБА_1 у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської
ради Луганської області на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову
грошову допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі 1770,3 грн. Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції. Головуючий: Судді: