Справа № 22-а-4760/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Хільчук І.І., Справа № 22-а-4760/08
міськрайонний суд Івано-франківської області ряд. стат. звіту №
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі судового засідання - Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18
грудня 2007 року у справі № 2-а-193/07 за її позовом до Коломийської
санітарно-епідеміологічної станції Івано-Франківської області про визнання
незаконними дій та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати дії Коломийської санітарно-епідеміологічної станції
Івано-Франківської області (далі - Коломийська СЕС) щодо перевірки магазину
“Під ясенем” у селищі Печеніжин незаконними та стягнути з відповідача 100 000
грн. відшкодування моральної шкоди.

Постановою Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 18 грудня 2007 року у задоволенні вказаного
позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить
зазначену постанову скасувати та прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що судом було неповно з'ясовано обставини справи, оскільки вважає, що
Коломийською СЕС перевірка її магазину “Під ясенем” була проведена з порушенням
вимог Закону України “Про забезпечення санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення” відповідно до розпорядження Коломийської районної
державної адміністрації Івано-Франківської області № 296 від 31.08.2006 року та
була спланована Печеніжинським селищним головою з метою припинення експлуатації
її магазину. Оскільки розпорядження Коломийської районної державної
адміністрації Івано-Франківської області № 296 від 31.08.2006 року Коломийським
міськрайонним судом 02.04.2007 року було визнано незаконним, то і проведену на
його підставі перевірку слід вважати незаконною.

Коломийська СЕС подала апеляційному суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити апеляційну скаргу
ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін. У
обґрунтування своєї позиції покликається на те, що апелянткою не оспорюється
сам факт того, що у її магазині було виявлено харчові продукти із закінченим
терміном придатності, постанова про накладення на неї відповідного
адміністративного стягнення не оскаржувала, вона добровільно сплатила визначену
суму штрафу. Діяльність магазину апелянтки працівниками Коломийської СЕС не
припинялася, а лише було попереджено про таку можливість. Тому вважає, що
будь-яких прав ОСОБА_1 порушено не було.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що у магазині “Під ясенем”, що розташований у селищі Печеніжин,
де позивачка займалася підприємницькою діяльністю у формі торгівлі,
працівниками відповідача у ході проведення перевірки відповідно до вимог ст.ст.
19, 31, 39 Закону України “Про забезпечення санітарного та епідемічного
благополуччя населення” із залученням посадових осіб органів місцевого
самоврядування та районної державної адміністрації, було виявлено у порушення
Закону України “Про якість та безпеку харчових продуктів та продовольчої
сировини” реалізацію продуктів харчування із закінченим терміном придатності,
про що було складено акт та протокол про порушення санітарних норм, зобов'язано
позивачку прибути на розгляд справи на 04.09.2006 року. Позивачку 04.09.2006 року
було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 42 КУпАП та накладено на неї штраф у сумі 75
грн., який нею було сплачено 09.09.2006 року, тобто вона визнала вчинення
вказаного правопорушення. Відповідачем робота підприємства позивача не
припинялася, оскільки актом від 31.08.2006 року її було лише попереджено про
можливе припинення експлуатацію магазину. Тому суд зробив висновок про
відсутність порушення прав позивачки діями працівників відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України “Про
забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення” продовольча сировина,
харчові продукти, а також матеріали, обладнання і вироби, що використовуються
при їх виготовленні, зберіганні, транспортуванні та реалізації, повинні
відповідати вимогам санітарних норм і підлягають обов'язковій сертифікації.

Підприємства, установи, організації та громадяни, які
виробляють, зберігають, транспортують чи реалізують харчові продукти і
продовольчу сировину, несуть відповідальність за їх безпеку для здоров'я і
життя населення, відповідність вимогам санітарних норм.

З положень ст.ст. 31, 39 цього ж Закону вбачається, що
працівники відповідача уповноважені на проведення нагляду за дотриманням
санітарного законодавства.

На підставі аналізу наявних у матеріалах справи копій
акту від 01.08.2006 року, протоколу про порушення санітарних правил від
01.08.2006 року, постанови про накладення фінансових санкцій № 34 від
04.09.2006 року, квитанції № 13 від 09.09.2006 року (а.с.12-15) колегія суддів
приходить до переконання, що працівників відповідача було безперешкодно
допущено до проведення перевірки магазину позивачки “Під ясенем”, у ході якої
було виявлено факти реалізації продуктів харчування, термін зберігання яких
закінчився. Наведене потягнуло за собою накладення на позивачку ОСОБА_1
адміністративного штрафу відповідно до положень 46, 47 вказаного Закону у
розмірі 75,45грн., який нею оплачено 09.09.2006 року у добровільному порядку.

При цьому ні у ході розгляду спору судом першої
інстанції, ні у апеляційній скарзі
позивачкою ОСОБА_1 не заперечувався сам факт реалізації продуктів
харчування, термін придатності яких минув, а також не ставилися під сумнів
повноваження працівників відповідача по проведенню такої перевірки.

Покликання апелянта на те, що оспорювана перевірка
проводилася на підставі розпорядження Коломийської районної державної адміністрації
Івано-Франківської області № 296 від 31.08.2006 року, на думку колегії суддів,
є голослівними, оскільки не узгоджуються ні з текстом самого розпорядження, ні
з іншими матеріалами справи, а тому до уваги не приймаються.

Відтак колегія суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору вірно встановив фактичні обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому вона задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18
грудня 2007 року у справі № 2-а-193/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій