Справа № 22-а-5935/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06
червня 2008 року справа
№ 22-а-5935/08

зал судового засідання у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак
С.В.

Сухарька М.Г. при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради м.
Донецьк

на постанову Пролетарського районного суду Донецької
області

від

11 квітня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-150/08 (суддя Ульяніч І.В.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Донецьк

до

Управління праці
та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради м.
Донецьк

про

стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2002-2007р.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Пролетарського районного суду Донецької області від 11 квітня 2008 року позов
ОСОБА_1 м. Донецьк до Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради м. Донецьк був задоволений частково,
внаслідок чого стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради м. Донецьк за рахунок державного бюджету України на
користь позивача недоотримані кошти на оздоровлення за 2002-2005рр., 2007р. в
сумі 5815,50грн.

В
апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Скаржник просив розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника
скаржника.

Позивач
під час апеляційного розгляду справи проти доводів апеляційної скарги
заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена
судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі
повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
віднесений до ІНФОРМАЦІЯ_1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2
(арк. справи 5), та йому при повторному огляді встановлена ІНФОРМАЦІЯ_3
інвалідності з ІНФОРМАЦІЯ_4 безстроково, про що свідчить довідка ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідачем
24.09.03р., 29.04.04р., 23.06.05р., 20.09.06р., 15.05.06р., 27.12.07р. позивачу
була виплачена допомога на оздоровлення за 2002-2004р. в сумі 21,50грн. за
кожен рік, за 2005-2007рр. в сумі 90грн. за кожен рік, розмір якої встановлений
постановами Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального
захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Порядок надання щорічної допомоги регулюється
статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата інвалідам ІНФОРМАЦІЯ_3
допомоги у розміри чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Розмір
мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги за 2003р. - 205грн., за
2004р. - 290грн., за 2005р. - 375грн., за 2007р. - 460грн. Таким чином, розмір
допомоги, з урахуванням виплаченої позивачеві сум, становить: за 2003р.
- 798,5грн., за 2004р. - 1138,5грн., за 2005р. - 1410,00грн., за 2007р. -
1750грн.

Суд першої інстанції дійшов до правильного
висновку відносно правомірності дій при нарахуванні позивачеві допомоги на
оздоровлення в 2006 році, оскільки дія абзацу другого
та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV від 20.12.2005р.
“Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього часу не
визнаний неконституційним Конституційним
Судом України. Зазначена норма протягом 2002-2005 років була чинною і підлягає
застосуванню.

Колегія
суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України,
серед інших, положення пункту 30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають
застосуванню і у 2007 році.

Колегія
суддів не приймає посилання відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги
позивачу відповідно до постанов Кабінету Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 12.07.05р., «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996р.,
оскільки, ніякого обмеження стосовно зазначеного у Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»розміру компенсації ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України не застосовував.

Проте, суд першої інстанції допустив помилку щодо
зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради провести перерахунок щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення за 2002 рік. Ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки виплату щорічної допомоги на
оздоровлення хоча і здійснюють органи
соціального захисту населення, але починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2
Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256
(із змінами та доповненнями). Таким чином, в цій частині позивач пред'явив
позовні вимоги до неналежного відповідача у справі. Тому в частині стягнення з
відповідача щорічної допомоги на оздоровлення за 2002 рік, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити позивачу.

В решті постанова суду є законною і обґрунтованою,
доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового
рішення відсутні.

Керуючись статтями 24, 94, 167, 184, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради на постанову Пролетарського районного суду Донецької
області від 11 квітня 2008 року
у справі № 2-а-150/08- задовольнити
частково.

Скасувати постанову Пролетарського районного суду Донецької області від 11
квітня 2008 року у справі №
2-а-150/08.

Позов ОСОБА_1 м. Донецьк до Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради про
стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2002-2007рр. задовольнити
частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради за
рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 м. Кіровськ
недоотримані кошти на оздоровлення за 2002-2005рр., 2007р. в розмірі 5918,60
грн.

У
інший частині позовних вимог відмовити.

Вступна та
резолютивна частини постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 06 червня 2008 року.
Постанова у повному обсязі виготовлена 09
червня 2008
року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок