Справа № 22-а-15653/08
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

у 1-ій інст.: Максюта І.О.
Суддя-доповідач:
донецький апеляційний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2008 рік місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Юрченко В.П., Лях О.П.

розглянувши
в порядку письмового провадження апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області

на
постанову

Кіровського міського суду
Луганської області

від

25 вересня 2008 року

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області

про

Стягнення
недоотриманої грошової допомоги на оздоровлення;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського міського суду
Луганської області від 25 вересня 2008 року визнані протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку
розміру призначеної щорічної допомоги на оздоровлення як особі, що постраждала
в наслідок Чорнобильської катастрофи за період з 2003 по 2008 рік та з
відповідача на користь ОСОБА_1 було стягнуто суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі встановленому
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» у сумі 8398 грн. 50 коп., за 2003-2008
роки.

Відповідач з вказаною
постановою суду не погодився, та подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовити в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши
матеріалами справи в межах апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду
підлягає скасуванню в частині стягнення недоплаченої суми на оздоровлення за
2006 рік, за наступних підстав.

Суд 1-ї інстанції вірно встановив обставини
справи і прийшов до правильного висновку, щоОСОБА_1. є учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи, якому була встановлено 3 група
інвалідності, а з 14.08.2007 року позивачу було встановлено 2 групу інвалідності,
та йому відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від
28.02.1991 року підлягають сплаті одноразові щорічні компенсації на
оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати,
встановленої на момент її виплати, як інваліду 3 групи, та у розмірі п'яти
мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої на момент її виплати, як
інвалід 2 групи.

Колегія суддів, вважає, що суд 1-ї інстанції
вірно виходив з вимог закону, який має вищу юридичну силу відносно постанов
Кабінету Міністрів України, якими керувався відповідач, сплачуючи позивачу
допомогу у зменшених розмірах, замість встановлених за нормами ст. 48 Закону №
796- XII від 28.02.1991 року, - тобто п'яти та чотирьох (для інваліда
відповідної групи) мінімальних заробітних плат, розмір яких не може бути меншин
за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до норм ст.ст. 5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним
стандартом є прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються та
визначаються державні гарантії та стандарти в усіх сферах життєдіяльності
населення, в тому числі й щодо дотримання соціальних гарантій та стандартів підтримки інвалідів, осіб
похилого віку.

Відповідно до ст.17
ЗУ № 2017 основні державні соціальні гарантії встановлюються законами України з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть
бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1. суд першої інстанції не врахував норми ст.77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»,
яким дія ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призупинена на
2006 рік, з огляду на що, виплата одноразової допомоги на оздоровлення має
складати суму встановлену Законом України «Про Державний бюджету України на
2006 рік».

Крім того, при розрахунку суми щорічної
допомоги на оздоровлення, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1. за 2007 рік, суд першої інстанції припустився
помилки, оскільки, як вбачається з матеріалів справи Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області в 2007 році ОСОБА_1. сплачено
допомогу у розмірі 120 грн. (на чому також наголошує і сам позивач), натомість
судом при розрахунку не доплаченої допомоги на
оздоровлення, у розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зазначено, що сплачена допомога складала 90 грн. Таким чином, з відповідача на
користь ОСОБА_1. за 2007 рік підлягає стягненню сума щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 1640 грн., що складає (440 грн. х 4) - 120 грн.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню, в частині стягнення недоплаченої грошової допомоги на
оздоровлення за 2006 рік, і в цій частині позовних вимог ОСОБА_1. має бути
відмовлено, а саме, судом першої інстанції було стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області на користь позивача 8398 грн. 50 коп., в тому числі й за
2006 рік -1410 грн. З огляду на відмову позивачу у виплаті допомоги за 2006
рік, на зменшення суми стягнення за 2007 рік (1640 грн. замість 1670 грн.) на
користь позивача підлягає стягненню 6958 грн. 50 коп. В іншій частині постанова суду має бути
залишена без змін.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 195, п.3 ч.1 ст. 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Кіровського міського суду Луганської області від 25
вересня 2008 року - скасувати, в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 недоплаченої
суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2006 рік - відмовити.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін, стягнувши з
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 допомогу у
розмірі 6958 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня набрання
постановою законної сили.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

В.П.
Юрченко

О.П.Лях