Справа № 22-а-6946/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-6946/08 р.
Головуючий у першій інстанції: Ізмайлова Т.Л.
Доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30
вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів: Коваля
М.П., Маслія В.І.,

при
секретарі:
Бадріашвілі К.С.,

розглянувши матеріали апеляційної
скаргиОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 вересня 2007 року у справі за позовомОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1звернувся
до Шевченківського районного суду м. Києва з адмінпозовом до Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі
м. Києва про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії: відмінити своє рішення-відмову, викладене в
листі № 1782/Л/17-0114 від 19.03.2007 року, як таке, що не відповідає вимогам
закону; включити до складу податкового кредиту частину суми процентів за
іпотечним житловим кредитом та виплатити належну до повернення суму податку з
доходів фізичних осіб.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2007
року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої
інстанції та постановити нову, якою позов задовольнити повністю. В своїй
апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, помилковість
висновків суду, порушення норм матеріального права, що є підставою для
скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарський суд м. Києва в своєму рішенні прийшов до
висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна інстанція повністю
погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
червня 2006 року позивач придбав за допомогою банківського кредиту однокімнатну
квартиру в м. АДРЕСА_1

ОСОБА_1вважає, що у відповідності до
ст. 5, п. 10.1 ст. 10 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», він
має право на включення до складу податкового кредиту частини суми процентів за
іпотечним житловим кредитом, фактично сплачених протягом звітного податкового
року, тобто протягом 2006 року. Для цього він має подати декларацію з двома
додатками до податкової інспекції за місцем проживання, що і зробив З березня
2007 року.

23 березня 2007 року ОСОБА_1.
отримав поштою відмову у включенні до складу податкового кредиту частини суми
процентів за іпотечним житловим кредитом. Причиною відмови було те, що придбана
ним квартира не є його основним місцем проживання, так як позивач
зареєстрований за іншою АДРЕСА_1. Позивач вважає, що ним виконано вимоги ст. 10
Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб", а тому він має
право на включення до складу податкового кредиту частини суми процентів за
іпотечним житловим кредитом. Відмову ж податкової інспекції вважає неправомірною, тому і звернувся до суду
за захистом свого порушеного права.

Виходячи з положень Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (із змінами та доповненнями (далі Закон)), платник податку -
резидент за наслідками звітного податкового року має право включити до складу
податкового кредиту частину суми процентів за іпотечним житловим кредитом,
фактично сплачених ним протягом звітного податкового року.

У відповідності до вимог ст. 10
Закону, у платника податку право на включення до складу податкового кредиту
суми, розрахованої згідно з цією статтею виникає у разі, якщо за рахунок такого
іпотечного житлового кредиту будується чи придбавається житловий будинок
(квартира, кімната), визначений таким платником податку як основне місце його
проживання.

Згідно ст. З Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання -
адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком
понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу
спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації".

Так як, позивач зареєстрований у
кв. АДРЕСА_1 а предметом іпотеки, згідно договору іпотеки № РСІ 0094972006,
який укладено 29.06.2006 р. між ним та Акціонерним комерційним банком
«Райфайзенбанк Україна» є
квартира, що знаходиться
за АДРЕСА_1., судова колегія
приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку, що відповідач
правомірно відмовив позивачу у включенні до складу податкового кредиту частини
суми процентів за іпотечним житловим кредитом.

З наведеного
можна зробити висновок, що суд першої інстанції правомірно відмовив а позові.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до наведених
вимог, податкова інспекція як суб'єкт владних повноважень довела правомірність
своєї відмови, діяла у відповідності до вимог чинного законодавства в межах
свої повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення, судова колегія не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права. Встановлено, що ОСОБА_1. не має права на включення до складу податкового
кредиту частини суми процентів за іпотечним житловим кредитом, оскільки
придбана ним квартира не є його основним місцем проживання (останній
зареєстрований за іншою адресою).

Таким чином,
апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 вересня 2007 року у справі за позовомОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про
зобов'язання відповідача вчинити певні дії, необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

.

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: