Справа № 22-а-7165/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Нікішин Ю.В.
Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2008
року справа №
22-а-7165/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді

Старосуда М.І.

суддів: при секретарі

Бадахової Т.П, Ханової Р.Ф. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради

на постанову

Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької
області

від

27 травня.2008 року

по справі

№ 2-а-6/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої
суми щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007 рік та щорічної допомоги
на оздоровлення, -

В С Т А Н О В
И Л
А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої суми
щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007 рік, згідно ст. 13 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік, відповідно до ст..48 “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”,

Постановою Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27 травня.2008 року по справі № 2-а-6/08 позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій протиправними
та стягнення недоотриманої суми щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007
рік та щорічної допомоги на оздоровлення було задоволено повністю, а саме
стягнуто недоотриману суму щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1670 грн. та
недоотриману одноразову допомогу до Дня Перемоги за 2007 рік у розмірі 2570
грн. 42 коп. на користь ОСОБА_1.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права, вважає, що діяв в межах чинного законодавства, а
саме, він здійснював виплату щорічної
допомоги на оздоровлення, керуючись Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та виплату щорічної разової допомоги до Дня
Перемоги, керуючись Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів встановила.

Позивач дійсно має статус
постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1, є інвалідом ІІІ групи і перебуває на
обліку у Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради.

Відповідно до ст. 48
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, передбачена щорічна допомога на
оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні плати, при цьому розмір
мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати. Відповідно до Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», на момент виплати розмір
мінімальної заробітної плати складав 440 грн.

В порушення
зазначених норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві
не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено в
2007 році - 90
грн. При призначенні допомоги відповідач керувався постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким чином, суд першої
інстанції вирішив, що позивач повинен був отримати від відповідача разову
грошову допомогу у такому розмірі за 2007 рік - (440 грн. х 4) - 90 грн. = 1670
грн.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за необхідне судове рішення змінити.

Відповідно до ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена
щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІІ групи - чотири
мінімальні заробітні плати, при цьому розмір мінімальної заробітної плати
встановлюється на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Зазначеною постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема для
інвалідів ІІІ групи, які постраждали внаслідок
ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС -90 грн.

З моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної
допомоги на оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як
Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної
плати, щорічно затверджувався державний бюджет.

Обґрунтовано суд першої інстанції застосував Рішення Конституційного суду
України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 щодо неконституційності п.30 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію в
частині виплати компенсації і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати ст..48 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Стосовно виплати щорічної разової допомоги до Дня
Перемоги, колегія суддів встановила наступне.

Фактично позивач отримав від відповідача у 2007 році - 300 грн., при цьому відповідач керувався
положеннями ст. 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів та інвалідів війни, забезпечення створення
належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві
шанобливого ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно до ст. 13
цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується
разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Абзацем 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає неправомірним довід заявника скарги щодо
правомірності застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п.
13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно
до якого у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I
групи - 450
гривень, інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III групи - 300
гривень; учасникам
бойових дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційним рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної
грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року в розмірі 300 грн.,
встановленому Законом України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а не в
розмірі, встановленому Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 90 грн.,
встановленому Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Наряду з викладеним, постанова суду підлягає зміні з наступних підстав.

Суд першої інстанції в своїй постанові не вказав за рахунок яких коштів
необхідно стягнути разову грошову допомогу до 5 травня та допомогу на
оздоровлення з відповідача. Тому колегія суддів вважає за необхідне змінити
постанову суду першої інстанції і уточнити, що
стягнення разової грошової допомоги до 5 травня та стягнення
недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення повинно
здійснюватися на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись Конституцією
України, Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” ст.
2, ст. 71, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 201, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради - задовольнити частково.

Постанову Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 27 травня.2008
року по справі № 2-а-6/08 за позовом
ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради про стягнення недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за
2007 рік у розмірі 1670 грн. та недоотриманої одноразової допомоги до Дня
Перемоги за 2007 рік у розмірі 2570 грн. 42 коп. на користь ОСОБА_1- змінити.

Замінити в абзаці 2
резолютивної частини постанови Совєтського районного
суду м. Макіївки Донецької області від 27 травня.2008 року по справі № 2-а-6/08
, вставити перед словами «на користь ОСОБА_1» слова «за рахунок Державного бюджету
України».

В іншій часті постанову Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 27 травня.2008
року по справі № 2-а-6/08
- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: