Справа № 22а-4217/08
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а- /2008р. Головуючий у першій інстанції Євсіков О.О.
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2008 року Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Маслія В.І. ,

суддів: Саприкіної І.В., Бараненка
І.І.

при секретарі Овчинніковій Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в
інтересах Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва та
Товариства з обмеженою відповідальністю „Стиль Лайф” на постанову
Господарського суду м.
Києва від 04 липня 2007 року у справі за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стиль-Лайф» до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва про визнання недійсними податкового
повідомлення-рішення, податкових вимог та рішення про стягненя коштів та інших
активів, -

встановила:

Позивач, урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернувся до суду
з позовом до ДПІ у Шевченківськомиу районі м. Києва про визнання недійсними
податкового повідомлення - рішення від 25 травня 2004 року № 07822308, першої
податкової вимоги від 2 вересня 2004 року №
1/4421, другої податкової вимоги від 11 жовтня 2004 року № 2/4845 та
рішення від 20 листопада 2004 року № 638 про стягнення коштів та інших активів.

4 липня 2007 року постановою Господарського суду м. Києва позово задоволено
частково.

Визнано недійсним податкове повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 25 травня 2004 року
№ 07822308 в частині: застосування його
в назві слів „податкове повідомлення”; визначення штрафу за порушення законодавства
у сфері РРО в розмірі 86385 грн. 00 коп., як податкового зобов”язання;
встановлення 10-денного строку для сплати вказаної суми; визначення вказаної
суми податковим боргом і в разі її несплати в установлені терміни можливості
застосування податковим органом заходів з погашення вказаної суми як
податкового боргу в порядку, встановленому ЗУ „Про порядок погашення
зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”; можливості вжиття заходів з продажу активів; нарахування пені та
штрафних санкцій.

Визнано недійсною першу
податкову вимогу ДПІ у Шевченківськлму районі м. Києва від 2 вересня 2004 року
№ 1/4421 в частині визначення до сплати штрафу за порушення законодавства у
сфері РРО в розмірі 86385 грн. 00 коп.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ „Стиль Лайф” судові
витрати в сумі 1 грн. 70 коп. судового збору.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1. подав в інтересах ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва апеляційну скаргу в якій просить скасувати
постанову суду та постановити нову, якою відмовити позивачу у задоволенні
позову у повному обсязі. ТОВ „Стиль лайф” також подало апеляційну скаргу на
постанову суду, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову,
якою задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Апелянти в своїх апеляційних
скаргах посилались на те, що суд неповно
дослідив обставини справи, виніс рішнення яке не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційних скарг колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з
наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся в суд з
позовом до відповідача про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення від
25.05.2004 №07822308, першої податкової вимоги від 02.09. 2004 №1/4421, другої
податкової вимоги від 11.10.2004 року № 2/4845
та рішення від 20.11.2004 №638
про стягнення коштів та інших активів вказуючи на те, що ДПІ в Подільському районі м. Києва провело
перевірку позивач щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в
сфері готівкового та безготівкового обігу та складено акт
від 08.04.2004 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача суд
першої інстанції зазначив,
що позивач не навів доказів неправомірності
нарахування йому штрафу
за порушення законодавства у
сфері РРО. Крім того, відповідач, як суб»єкт владних
повноважень не довів правомірності прийнятого
ним спірного податкового повідомлення -рішення в частині визначення штрафу за порушення
законодавства у сфері РРО як
податкового зобов»язання та в частині застосування положень Закону України « Про порядок погашення зобо»язань перед бюджетами та державними
цільовими фондами» щодо строків
сплати такого зобов»язання, а також першої податкової
вимоги від 02.09.2004 року в частині визначення до сплати штрафу за порушення
законодавства в сфері РРО в розмірі 86.385,00 грн.

Суд дав належну оцінку обставинам
справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому в задоволенні апеляційних
скарг слід відмовити, а постанову
Господарського суду м. Києва від 04 липня 2007 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва та Товариства з обмеженою відповідальністю
„Стиль Лайф” залишити без задоволення, а постанову Господарського суду м. Києва
від 04 липня 2007 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайноі може бути оскаржена протягом одного
місяця в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Судді