Справа № 22-а-12230/08
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

у 1-ій інст.:Качуріна Л.С.
Суддя-доповідач:Шаптала
донецький апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2008 року місто Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Ляшенко
Д.В., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання: Денисенко К.С.

З участю сторін: сторони або їх
представники у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи були належно повідомлені;

розглянувши
апеляційну скаргу

Управління
Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області

на постанову

Луганського окружного адміністративного суду

від

4 серпня 2008 року

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області

про

Визнання
бездіяльності незаконною, зобов'язання провести підвищення до пенсії та
стягнення не донарахованої суми підвищення до пенсії;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 4 серпня 2008 року бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області щодо
невиплатиОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.10.2007 року та Управління
Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області було зобов'язано
нарахувати та виплатитиОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.10.2007
року.

Відповідач з даною постановою суду
не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати, та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а постанова суду першої
інстанції має бути залишена без змін.

Правовий статус дітей війни, який і має позивачка
ОСОБА_1, визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної
захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки встановлює
Закон України “Про соціальний захист дітей війни” №2195-IV від 18.11.2004
року.

Відповідно до ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни” дітям
війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет» на 2006 та 2007
роки були встановлені певні обмеження щодо виплат підвищень до пенсії дітям
війни на підставі ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни”.

Так, статтею 77 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік”
дію статті 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” було
зупинено.

Згідно ст. 111 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім
тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру
надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону з
метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, зупинена
на 2007 рік дія ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 з 09.07.2007 року дійшов
вірного висновку, оскільки врахував рішення Конституційного суду України від
09.07.2007р. № 6-рп/2007, яким визнані такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення п. 12 ст. 71 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, якими дія ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” на 2007 рік була зупинена; разом з тим, суд
першої інстанції обґрунтовано відмовивОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог
щодо стягнення з відповідача підвищення до пенсії у розмірі 30 %, як дитині
війни, за 2006 рік, оскільки положення ст.77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік”, які зупинили дію статті 6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни” не були визнані
неконституційними.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів,
колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції
винесена законно та обґрунтовано та
апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 195, 198, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 4 серпня 2008 року, якою бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області щодо
невиплати ОСОБА_1підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.10.2007 року та Управління
Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області було зобов'язано
нарахувати та виплатитиОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.10.2007
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України, з дня набрання ухвалою законної сили.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова