Справа № 22-а-6949/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2008 року справа №
22-а-6949/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька
М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій
В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов

на постанову Стахановського міського суду Луганської
області

від

15 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-448/08 (суддя Люклянчук В.Ф.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Стаханов

до

Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов

про

визнання незаконною бездіяльність, стягнення
недоотриманої щорічної допомоги до 5 травня за 2004-2007рр.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Стахановського міського суду
Луганської області від 15 травня 2008 року по справі № 2-а-448/08
задоволений частково позов ОСОБА_1 м. Стаханов до Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов, внаслідок
чого визнана незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради м. Стаханов щодо недонарахуванню та
невиплаті у 2004р., 2007р. грошової допомоги в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради м. Стаханов за рахунок Державного бюджету України на користь
позивача грошову допомогу до 5 травня за 2004р. в сумі 854,03грн., за 2007рік в
сумі 1175,18грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники
відповідача, позивача у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце
апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, скаржник
просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії Д № 365741 від 17.09.04р. (арк. справи 5).
Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як учаснику війни
за 2004-2007роки.

Пільги для учасників війни визначені у Законі
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII, за приписами
частини 5 статті 14 якого, учасникам війни встановлена щорічна до 5 травня разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в
дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого
бюджетів.

Законом України N 968-IV від 19.06.2003
наведений Закон було доповнено статтею
17-1, якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Відповідачем щорічна разова допомога за
2004рік не була виплачена позивачу, за 2005-2006роки по 50,00грн., за 2007рік в розмірі 55,00грн.

Мінімальна пенсія за віком складала: у
2004році - 92,45грн. згідно з Законом України № 1058 від 09.07.03р., у 2005році
- 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у
2006році - 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у
2007році - мінімальна пенсія станом на 5.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі
ст. 62 Закону України № 489 від 19.12.06р.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції щодо виплати щорічної разової допомоги у 2005, 2006
роках по 50грн. за кожен рік, оскільки, згідно до ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги учасникам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється у розмірі 50 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.
За таких обставин, відповідачем правомірно було виплачено позивачеві за 2005, 2006 роки по 50 грн.

Статтею 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової допомоги
учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 55 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 положення цієї
статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким чином, разова грошова допомога
у 2007році для учасників війни становить 1230,18грн.(410,06х3). З урахуванням
виплаченої суми щорічної разової допомоги 55грн., позивачеві підлягає виплаті
1175,18 грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2007рр. у зв'язку
із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що судові
рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від
надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Висновки суду першої інстанції щодо стягнення з
управління на користь позивача щорічної допомоги до
05 травня за 2004 рік колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

В суді першої інстанції та в апеляційній скарзі
відповідач наполягав на застосуванні судом наслідків пропуску строку звернення
до суду, передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України.

З позовом
до суду позивач звернувся
11.03.2008 року, в той час як його вимоги
стосуються виплати недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2004 рік.

За приписами
ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Виплата щорічної допомоги до 05 травня є щорічною, тому про
порушення свого права, якщо позивач вважав своє право порушеним, він міг
дізнатися при виплаті допомоги за відповідний період. Колегією суддів
не приймається посилання суду першої інстанції на ст. 268 ЦК України, оскільки
щорічна грошова допомога до 5 травня не є відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін. Тому, пропуск такого строку є підставою
для відмови в задоволені позову.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції порушив норми
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку
з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов на
постанову Стахановського міського суду Луганської області від 15 травня 2008
року по справі № 2-а-448/08 задовольнити частково.

Скасувати постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 15 травня 2008 року по справі №
2-а-448/08.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 м. Стаханов до Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов про визнання незаконною бездіяльності,
та стягнення недоплаченої щорічної допомоги за 2004-2007рр. задовольнити
частково.

Визнати
незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов щодо недонарахуванню та невиплаті у
2007р. грошової допомоги в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_1 м. Стаханов.

Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов на користь ОСОБА_1 м.
Стаханов за рахунок коштів Державного бюджету України недоплачену щорічну
допомогу, передбачену ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2007р. в сумі 1175,18грн.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова винесена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 23 липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г. Сухарьок

З оригіналом згідно:

Суддя
Т.Г. Гаврищук