Справа № 22а-2938/08
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 2938/08 (08)
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 48
С.М.(справа № 2а-332/07)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у
складі:

Головуючого
- Стежко В.А. (доповідач),

суддів -
Нагорної Л.М., Суховарова А.В.,

при секретарі
- Пономаренко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради Кіровоградської області

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 08 листопада 2007 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської
ради Кіровоградської області

про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення, -

в с т а н о в и
л а :

В апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради просить скасувати
постанову Олександрійського міськрайонного суду від 08 листопада 2007 року в
частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2005рр. у сумі 5811,50грн.

Апелянт посилається на те, що він є розпорядником бюджетних коштів і не
може виходити за межі бюджетних асигнувань на відповідний рік. Відповідач
здійснював позивачу виплати допомоги в розмірах, встановлених нормативними
актами Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів, перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженої постанови в межах доводів апеляційної скарги, не
вбачає підстав для її задоволення.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення Олександрійської міської ради як учасник
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та є інвалідом ІІ
(а.с. 2), а тому має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідності до ст. 48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

У 2000-2005рр. відповідач при виплаті щорічної допомоги позивачу на
оздоровлення керувався постановами Кабінету Міністрів від 26.07.1996 р. №836
«Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із змінами та від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які передбачають її виплату в менших розмірах, ніж встановлено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, Кабінет Міністрів не уповноважений зменшувати встановлені законом
конкретні розміри допомоги на оздоровлення. Навпаки, ці розміри повинні
підвищуватись Кабінетом Міністрів із зростанням мінімальної заробітної плати.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на достатній життєвий рівень.

Підзаконні акти не можуть звужувати зміст закону, обсяг існуючих
конституційних прав громадян та суперечити ч. 3 ст. 22 Конституції України,
тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що щорічна
допомога позивачу повинна бути виплачена відповідачем за 2000-2005рр. в
передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірах, оскільки закон
має пріоритетне значення в порівнянні з підзаконними нормативними актами.

З урахуванням права позивача на доплату щорічної допомоги на оздоровлення
за кожен рік, міськрайонний суд правильно прийняв до розрахунку розмір
мінімальної заробітної плати, який діяв на момент нарахування допомоги та
стягнув на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2000-2005 роки в сумі
5811,50грн.

Позивач надав докази, що звертався у 2004 році
з позовом про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення в
порядку ЦПК України, однак ухвалою від 31.03.2006 року його позов був залишений
без розгляду.

З урахуванням наведенного підстав для застосування ст. 99 КАС України та
відмови в позові за пропуском строку звернення до суду немає.

Оскаржена постанова відповідає обставинам
справи та вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради - залишити без
задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 08 листопада 2007 року в частині стягнення недоплаченої
сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2005 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її у
повному обсязі.

Головуючий: В.А.
Стежко

Судді: Л.М.
Нагорна

А.В.
Суховаров