Справа № 22а-4045/08
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 4045/08
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції- Курочкіної О.М.
Доповідач Семененко Я.В.
(справа
№ 2а-99/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Семененка Я. В.

суддів -
Баранник Н.П., Юхименка О.В.

при секретарі - Галоян О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної
державної адміністрації Дніпропетровської області

на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської
області від 21 грудня 2007 року у справі
№ 2а-99/07 за позовомОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської
області про визнання дій незаконними та виплати соціальної допомоги, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1
звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з
позовом до управління праці та соціального захисту населення у
Петропавлівському районі про визнання дій незаконними та виплати соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі 2658,61 грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилався на те, що 09 липня
2007 року Конституційний Суд України прийняв Рішення, яким було визнано
неконституційними норми ст.. 29, 36, абз.3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», щодо встановлення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50
відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї
в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90
грн. для сім'ї в розрахунку на одну особу
за попередні шість місяців, але не менше 90 грн.. для незастрахованих осіб та
не менше 23% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, у
порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Нарахування та виплати
позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
забезпечувались саме таким порядком.

Постановою Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2007 року
адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачкою постанова суду в
незадоволеній частині її адміністративного позову, а саме щодо розміру
недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку, яку вона просить стягнути з відповідача - не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах
доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спірні
правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства,
які регулюють порядок та розміри виплат допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Тобто, позивачем порушено питання щодо правомірності дій відповідача, який в даних
правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, при нарахуванні ним та виплаті
вказаної допомоги.

Так, позивач, посилаючись на неправомірність дій відповідача, вказував на
те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна
виплачуватися у розмірах, що визначені ст..15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідач наполягав на тому, що допомога нараховується та виплачується у
розмірах, що встановлені Законами України про державний бюджет, в спірних
правовідносинах Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, судом першої інстанції
правильно встановлено обставини справи, суть спірних правовідносин та надано їм
вірну правову оцінку.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ст..15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею
56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"
встановлено, що у 2007 році щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
виплачується відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", передбачена у
розмірі, що дорівнює
різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість
місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України.

Між тим, Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини
другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66
, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41,
43, 44, 45, 46 статті 71 , статей 98
, 101 , 103 ,
111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"
(справа про соціальні гарантії громадян) від
09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення абзацу третього
частини другої статті 56
та пункту 14 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" .

Відповідно
до ч. 2 ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України"
, якщо акти або їх окремі положення визнаються
такими, що не відповідають Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007р. у позивачки виникло право на отримання допомоги
за 2007 рік у розмірі, який визначено ст..15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Між тим, відповідач будь-яких дій на виконання зазначеного Рішення
Конституційного Суду України та ст..15 вказаного Закону не вчинив, грошову
допомогу позивачці сплачував не в повному обсязі, що підтверджується довідкою
№743 від 13.11.2007р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачка має право на
отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у
розмірах встановлених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»,
а оскільки відповідачем вказане право не визнається, то має і право на стягнення
недоотриманої частини такої грошової допомоги з відповідача.

Колегія суддів не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що
допомога по догляду за дитиною, повинно здійснюватися в межах бюджетного
фінансування та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Право позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів
та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку органи соціального захисту населення, і
несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах, які
нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини,
яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те,
що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків ( справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що
судом першої інстанції правомірно зобов'язано відповідача перерахувати
позивачці щомісячну допомогу по догляду за дитиною за 2007 рік з урахуванням
встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Не приймає до уваги колегія суддів твердження відповідача про те, що
Міністерство праці та соціальної політики мають бути належними відповідачами у
справі, з тих підстав, що відповідно до ст..5 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною призначається та
виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту
населення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене судове
рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому
передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України і
підстав для його скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст. 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області
залишити без задоволення, а постанову Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 21 грудня 2007 року у справі № 2а-99/07 -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення ухвали
в повному обсязі.

(Повний
текст ухвали виготовлено 03.11.2008р.)

Головуючий Я.В.
Семененко

Судді Н.П.
Баранник

О.В.
Юхименко