Справа № 22-а-10076/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

25
вересня 2008 року справа №
22-а-10076/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Ханової
Р.Ф., Василенко Л.А.

при секретарі судового
засідання Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в м.
Красний Луч Луганської області

на постанову Луганського
окружного адміністративного суду

від по адміністративній справі

03 липня 2008 року № 2-а-8761/08
( суддя Смішлива Т.В.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду
України в м. Красний Луч Луганської області

про

визнання дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області незаконними,
зобов'язання зробити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м.
Красний Луч Луганської області про визнання дій управління Пенсійного фонду
України в м. Красний Луч Луганської області незаконними, зобов'язання зробити
перерахунок пенсії, згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та перерахунок та виплату
підвищення до пенсії відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 50% прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2008 року по справі № 2-а-8761/08 позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю: визнані дії посадових осіб управління
Пенсійного фонду України в м. Красний Луч щодо відмови у здійсненні перерахунку
та виплати пенсії ОСОБА_1 у зв'язку зі зміною групи інвалідності незаконними;
зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч зробити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 інваліду І групи з дня зміни групи
інвалідності - з 13.06.2007 р. державної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій
за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії як інваліду війни І групи -
50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За період з
01 січня 2008 року до 22 травня 2008 року перерахунок пенсії ОСОБА_1, як
інваліду І групи, здійснити виходячи з положень ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням змін, внесених відповідно до пункту 28 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007 р.

Не
погодившись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду першої інстанції, направити справу на новий
розгляд, судові витрати покласти на позивачів.

Сторони у судове засідання не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав
заяву про розгляд апеляційної скарги по справі без його участі.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою
Краснолуцького міського суду від 07.11.2006 року управління Пенсійного фонду
України в м. Красний Луч зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 як
інваліду ІІІ групи у розмірі 6 мінімальних пенсії за віком, додаткової пенсії у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та здійснити підвищення пенсії на 30 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ухвалою
Апеляційного суду Луганської області від 19.06.2007 р. постанову Краснолуцького
міського суду від 07.11.2006 року залишено без змін.

У подальшому стан здоров'я позивача
погіршився і після проходження повторного огляду МСЕК з 13.06.2007 р. йому було
встановлено І групу інвалідності захворювання, пов'язаного з виконанням
обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, строком до
01.07.2010 року.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач належить до першої категорії як
учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, є інвалідом І групи, що підтверджується довідкою НОМЕР_2
(а.с.5) і має право на основну та додаткову пенсію. Позивач також має статус
ветерана війни - інваліда війни І групи,
що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 (а.с.6).

Після
зміни групи інвалідності з ІІІ на І групу позивач заявою від 12.09.2007 року
звернувся до відповідача про перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною
інвалідності з ІІІ на І групу.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м. Красний Луч від 19.09.2007 року № 169/Д-11 позивачу в перерахунку
пенсії відмовлено. При цьому відповідач посилався на те, що постановою
Краснолуцького міського суду від 07.11.2006 року заявнику зобов'язано здійснити
перерахунок пенсії як інваліду ІІІ групи, зміна групи інвалідності вказаною
Постановою суду не передбачена (а.с.3).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з
дня зміни групи інвалідності.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема, інвалідам І групи - 100 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону
здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає,
що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по І групі - 10
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно ч.4 ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії,
підвищуються : інвалідам І групи - у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, інвалідам ІІ групи - у розмірі 40 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам ІІІ
групи - у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального
Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної
гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про
прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня
2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19
грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5
та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для
особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1
квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити,
що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Законом України «"Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008
року, затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила
працездатність з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня -
482 гривень, з 1 жовтня - 498 гривень.

Таким чином, для позивача як інваліда І групи, особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної та
додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005
від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права
на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян
на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою
Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України,
що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них
зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній
справі колегія суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і
право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6,
статтею 8, частиною 2 статті 19,
статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань,
виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів вважає, що дії
Управління щодо виплати пенсій позивачу (державної та додаткової) у розмірах
менших від 10 мінімальних пенсій за віком є неправомірними та додаткової пенсії
у розмірах менших від 100% мінімальних пенсій за віком, оскільки не
відповідають вимогам ст. 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції відносно того, що у
проміжок часу з 01.01.2008 до 22.05.2008 р. відповідач повинен був здійснювати
виплату пенсії позивачу виходячи з положень ст.ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням змін, внесених відповідно до пункту 28 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007 р., а починаючи з 22.05.08 р. -
виходячи із положень ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в
редакції від 09.07.2007 р.), виходячи з 10 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії - 100% мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2008
року по справі № 2-а-8761/08 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області про
визнання дій посадових осіб управління Пенсійного фонду України в м. Красний
Луч щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у зв'язку
зі зміною групи інвалідності незаконними; зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красний Луч зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
інваліду І групи з дня зміни групи інвалідності - з 13.06.2007 р. державної
пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, підвищення до
пенсії як інваліду війни І групи - 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; за період з 01 січня 2008 року до 22 травня 2008 року
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду І групи, здійснити виходячи з положень
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням змін, внесених
відповідно до пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. -
залишити без змін.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: