Справа № 22-а-11608/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - Бахар С.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2008
року Справа
№ 22-а-11608/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді:
Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І.,

при
секретареві Кірсановій М.В.,

за участю
представника позивача Сарбаш О.О.,

розглянула
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Маріуполі Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня
2008 року у справі НОМЕР_1за позовом Державної податкової інспекції у м.
Маріуполі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Фльорта» про стягнення в доход держави грошових коштів, одержаних за нікчемний
правочин, і

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2008
року в задоволенні позовних вимог
Державної податкової інспекції у м. Маріуполі Донецької області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фльорта» про стягнення в доход держави грошових
коштів, одержаних за нікчемний правочин відмовлено.

З вказаним рішенням суду не
погодився позивач, який подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення
першої інстанції скасувати та постановити нове, яким його позивні вимоги
задовольнити в повному обсязі, у зв'язку з порушенням норм матеріального права,
оскільки вважає, що вироком суду встановлений факт створення ТОВ «Фльорта» з
метою прикриття незаконної діяльності по легалізації прибутку, отриманого
злочинним шляхом і цей факт має преюдиційне значення для адміністративного
суду.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі, просив судове рішення першої інстанції скасувати,
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений
належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що
вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 15 лютого 2008 року,
який набрав законної сили 2 березня 2008 року, визначено, що директором ТОВ
«Фльорта» ОСОБА_1були здійснені дії по переведенню грошових коштів з рахунку
ТОВ «Фльорта» в готівкові кошти, зокрема, грошовим чеком ЛВ 223083 від 25
квітня 2007 року. Суд першої інстанції
вирішив, що відповідно до ст.72 КАС
України для адміністративного суду вирок є обов'язковим лише в частині
встановлення, що саме ОСОБА_1було здійснено переведення коштів в готівку за
вищенаведеним підробленим чеком, суд не прийняв до уваги посилання позивача на частину 1
статті 208 Господарського кодексу
України, вважаючи, що
зазначена норма регулює
наслідки визнання судом господарського зобов'язання недійсним,
а не наслідки вчинення нікчемного правочину, і посилаючись на ч.2 ст.215,
ст.216, ст.228 ЦК України визначив, що Цивільний кодекс України не встановлює
таких наслідків вчинення нікчемного правочину як стягнення отриманих грошових
коштів на користь держави.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, пояснення представника позивача,
перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
постанова суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової з
наступних підстав.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 15 лютого 2008
року, який набрав законної сили 2 березня 2008 року встановлено, що в червні
2003 року, точна дата в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_1.
розробив злочинний план, відповідно до якого на території м.Маріуполя намагався
створити та зареєструвати в органах державної влади суб'єкти підприємницької
діяльності - юридичні особи - в формі приватних підприємств та товариств з
обмеженою відповідальністю, а також
придбати при необхідності такі суб'єкти
підприємницької діяльності, за допомогою яких він мав би можливість незаконно,
шляхом оформлення безтоварних операцій, переводити грошові кошти з
безготівкової форми в готівкову для різних суб'єктів підприємницької
діяльності, яких він підшукував через втягнення ним в злочинну діяльність осіб, з отриманням при
цьому матеріальної винагороди у вигляді грошових коштів від 4,5 до 6 відсотків
від безготівкової суми грошових коштів, переведених в готівкові грошові кошти.
В грудні 2004 року, ОСОБА_1., узгоджено діючи з іншими членами злочинної групи,
в порушення ст..ст.62, 79, 80 ГК України
повторно, умисне, з корисних мотивів, з метою прикриття своєї незаконної
діяльності, спрямованої на здійснення фінансово-господарських операцій по
переведенню безготівкових грошових коштів в готівку, виведення їх в тіньовий,
неконтрольований державою, обіг та незаконне отримання прибутку, створив в
м.Маріуполі товариство з обмеженою відповідальністю «Фльорта» без наміру
здійснювати підприємницьку діяльність, передбачену статутом вказаного
підприємства. Крім організації та
керівництва злочинним угрупуванням, ОСОБА_1. поклав на себе обов'язки директора
ТОВ «Фльорта», ТОВ «Українська дилінгова компанія», ТОВ «Техстрой та придбаних
членами злочинної групи підприємств з метою прикриття незаконної діяльності по
переводу безготівкових коштів в готівкові; повинен був особисто заповнювати та
підписувати грошові чеки на отримання коштів готівкою, в які вносити заздалегідь неправдиві відомості про
цілі, на які повинні бути зняті з рахунків готівкові грошові кошти; особисто
отримувати за підробленими грошовими чеками з рахунків, створених та придбаних
членами злочинної групи підприємств наявні грошові кошти; утримувати суму
винагороди за послуги по переведенню безготівкових грошових коштів в готівкові;
передавати готівкові кошти, які отримані
з безготівкової форми, представникам підприємств-контрагентів; складати,
підписувати як директор ТОВ «Фльорта», ТОВ «Українська дилінгова компанія», ТОВ
«Техстрой», а також завіряти відбитками кліше круглих печаток документи
бухгалтерського та податкового обліку створених і придбаних членами злочинної
групи підприємств з метою приховування незаконної діяльності по переводу
безготівкових грошових коштів готівкові; особисто передавати ці документи
представникам підприємств - контрагентів, які перерахували безготівкові грошові
кошти; особисто визначати суму грошової винагороди кожному члену злочинного
угрупування грошових коштів, які отримані злочинним шляхом і особисто
виплачувати їх. За вказівкою ОСОБА_1 , з відома інших членів злочинної групи,
Бамбуром Ю.В., який був необізнаний про злочинні наміри злочинної групи, з
метою переводу грошових коштів з безготівкової форми в готівкову, 04.02.2005
року відкрито поточний рахунок ТОВ «Українська дилінгова компанія» в
національній валюті в філіалі ДРУ ТОВ «Банк»Фінанси і кредит», внаслідок чого
ОСОБА_1. та інші члени злочинної групи отримали можливість розпоряджатися
грошовими коштами ТОВ «Фльорта» через підставного директора - ОСОБА_2. Зокрема вироком суду встановлено, що
здійснюючи незаконну діяльність по переведенню у готівку грошових коштів,
легалізацію (відмивання) грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_1.,
діючи спільно з іншими членами злочинної групи, умисно вніс свідомо неправдиві
відомості до рядку «мета витрат» в офіційний документ - грошовий чек ТОВ «Фльорта» на зняття
готівкових грошових коштів по поточному рахунку ТОВ «Фльорта» НОМЕР_2у філіалі
ДРУ ТОВ «Банк «Фінанси і Кредит», тоді як фактично витрати по чеку ЛВ №2233083
не здійснювалися.

Вказаним вироком суду ОСОБА_1 та інших членів злочинної групи визнано
винними в скоєнні злочину за ч.3 ст.28,
ч.2 ст.205, ч.1 ст.366 КК України в
здійсненні фіктивного підприємництва, тобто створення суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, повторно,
вчиненого злочинною групою та у здійсненні службового підроблення тобто
внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей,
а також видачі завідомо неправдивих
документів ( а.с.20, 21, 30, 31, 33, 47,
54, 55).

Колегія суддів приймає посилання позивача
на частину 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, якою
визначено, що вирок суду в кримінальній
справі, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду,
що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою. Вважає, що
посилання позивача на зазначений вирок суду як доказ спрямованості умислу та
доведення мети, яка суперечить інтересам держави та суспільства при здійсненні
господарських зобов'язань є обгрунтованим, оскільки вироком місцевого суду при
встановлені вини ОСОБА_1 та членів злочинної групи доказаний епізод по
переведенню у готівку грошових коштів, легалізацію відмивання) грошових
коштів, отриманих злочинним шляхом, з умисним внесенням ОСОБА_1- директором ТОВ
«Фльорта» свідомо неправдивих відомостей до рядку «мета витрат» в офіційний
документ - грошовий чек ТОВ «Фльорта» на
зняття готівкових грошових коштів в сумі 24750 гривень по поточному рахунку ТОВ «Фльорта» НОМЕР_2у
філіалі ДРУ ТОВ «Банк «Фінанси і Кредит», тоді як фактично витрати по чеку ЛВ
№2233083 не здійснювалися.

За приписами частини 1 статті 207 Господарського кодексу України
господарське зобов'язання, що не відповідає
вимогам закону, або вчинено з метою, яка свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Колегія суддів вважає, що факт засудження директора - суб'єкта
господарювання та інших засновників ТОВ «Фльорта» за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.205
КК України є доказом наявності мети такого суб'єкта господарювання на укладання
всіх угод та виконання всіх господарських зобов'язань з метою, суперечною
інтересам держави та суспільства, оскільки вказана мета встановлена вироком
суду (а.с.20 -56).

Згідно до статті 208 цього кодексу України якщо господарське зобов'язання
визнано недійсним як таке, що вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією стороною
з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне
з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише
у однієї із сторін усе одержане нею повинно
бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Положення статей 207 та 208 Господарського кодексу
України застосовуються з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам
суспільства, а тому згідно з частиною 1 статті 203, частиною 2 статті 215 ЦК
України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним судом не
вимагається. Органи державної податкової служби, вказані в абзаці першому
статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні",
можуть на підставі пункту 11 цієї статті звертатись до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка свідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до
висновку, що вимоги позивача
обгрунтовані та законні, в судовому засіданні
позивачем доведений умисел директора ТОВ «Фльорта» ОСОБА_1у вчиненні правочину з метою, яка свідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, посилаючись на його
нікчемність.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги обґрунтовані і
спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки його висновки не
відповідають обставинам справи і при вирішенні спору судом допущені порушення
норм матеріального права.

Керуючись ст. 195,ст.196, ст.198, ст.202 ч.1 п.3, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА
:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Маріуполі Донецької
області задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2008
року у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Маріуполі
Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фльорта» про
стягнення в доход держави грошових коштів, одержаних за нікчемний правочин
скасувати.

Позовні вимоги Державної податкової
інспекції у м. Маріуполі Донецької області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фльорта» про стягнення в доход держави грошових коштів,
одержаних за нікчемний правочин задовольнити.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Фльорта» в рахунок
Державного бюджету України кошти в сумі
24750грн. (двадцять чотири тисячі сімсот п'ятдесят
гривень), отриманих за грошовим чеком №ЛВ 2233083 від 25.04.2007року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий

Судді: