Справа № 22а-4508/08
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 листопада 2008 року

м. Одеса

Колегія
суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого -

Димерлія О.О.

суддів -

Яковлева Ю.В.,
Потапчука В.О.

при секретарі -

Мішиєвій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за
апеляційною скаргою головного управління міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 28
березня 2008 року за адміністративним позовом ОСОБА_1до головного управління
міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання
звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2007
рокуОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вказаним адміністративним
позовом.

Позивач
зазначив, що 12.03.1998 року він був прийнятий на службу в органи внутрішніх
справ. 07.02.2007 рокуОСОБА_1 подав заяву про звільнення за власним бажанням.

Наказом ГУ МВС
України в Одеській області від 23.04.2007 рокуОСОБА_1 був звільнений з
25.04.2007 року за власним бажанням.

Позивач,
посилаючись на те, що його було звільнено з порушенням вимог КЗпП, просив
визнати згаданий наказ незаконним, поновити його на службі, стягнути з ГУ МВС
України в Одеській області заробітну платню за час вимушеного прогулу та
провести розрахунок на час звільнення.

Постановою
Малиновського районного суду м.Одеси від 28.03.2008 року адміністративний
позовОСОБА_1. було задоволено повністю. Рішення суду мотивовано тим, що
работодавцем порушено вимоги п.68 Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів внутрішніх справ України стосовно тримісячного
терміну попредження про звільнення і позивач повинен був бути звільнений не
раніше ніж 07.05.2007 року.

25 квітня 2008 року на вказану постанову суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та постановити нову про відмовуОСОБА_1 в задоволенні позову.
Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне
з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів
встановлено, що 07.02.2007 рокуОСОБА_1 звернувся з рапортом до начальника ГУ
МВС України в Одеській області про звільнення його з органів внутрішніх справ
за власним бажанням. 25.04.2007 року згідно наказу № 228 о/с від 23.04.2007
року він був звільнений.

Відповідно до
п.68 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів
внутрішніх справ України особи
рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням,
попереджають прямого начальника
органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до
дня звільнення, про що подають
рапорт за командою.

Таким чином,
вказана норма встановлює обов'язок для службовця щодо строку попередження про
звільнення; зобов'язує работодавця звільнити службовця не пізніше тримісячного
терміну, але не позбавляє роботодавця права зробити це до закінчення
зазначненого строку.

Оскільки позивач
був звільнений 25.04.2007 року, вимоги вказаного Положення ГУ МВС України в
Одеській області дотримані.

За таких
обставин судова колегія вважає, що наказ про звільненняОСОБА_1. є правомірним.

Згідно п. 24
Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів
внутрішніх справ України особи
рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на
попередній роботі (посаді) у разі незаконного звільнення.

Оскільки
звільнення позивача є правомірним, підстав для поновлення його на роботі немає.

Заробітна платня
за час вимушеного прогулуОСОБА_1 не підлягає стягненню, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 п.24 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ України питання
про виплату особі рядового
і начальницького складу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу вирішується одночасно в разі поновлення на роботі (посаді).

З зазначеного
випливає, що вимушений прогул має місце в разі поновлення службовця на роботі.
Так як позивач не підлягає поновленню на роботі, підстав для стягнення
заробітної платні за час вимушеного прогулу немає.

Таким чином, суд
помилково дійшов висновку стосовно незаконності
наказу ГУ МВС України в Одеській області про звільненняОСОБА_1. з органів
внутрішніх справ, необхідності поновлення позивача на роботі та стягнення з
роботодавця на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Висновок суду
щодо зобов'язання
ГУ МВС України в Одеській області провести зОСОБА_1 розрахунок на час його
звільнення - є вірним, виходячи з
наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що ГУ МВС України в Одеській області не провело
розрахунок з позивачем на час його звільнення, тобто станом на 25.04.2007 року.

Згідно ст. 47
КЗпП власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок.

Справа №22а-4508/2008

Головуючий
першої інстанції суддя - Демченко О.М.

Категорія П-57

Доповідач
суддя - Димерлій О.О.

Статтею 116 КЗпП
закріплено, що виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації,
провадиться в день його звільнення.

Згідно п.4
ст.202 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи або питання, є підставою для
скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Виходячи з
вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність скасування судового
рішення, оскільки судом першої інстанції невірно застосовано норми
матеріального права.

Керуючись
ст.ст.185, 195, 198, 200, 202, 205, 207 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській
області - задовольнити частково.

Постанову
Малиновського районного суду міста Одеси від 28 березня 2008 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1до головного управління міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про визнання звільнення незаконним, поновлення
на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасувати
та прийняти нову постанову.

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Зобов'язати головне
управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області провести
розрахунок з ОСОБА_1 станом на 25 квітня 2007 року.

В задоволенні
позову ОСОБА_1про визнання незаконним
наказу головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській
області № 228 о/с від 23.04.2007 року про звільнення ОСОБА_1з органів внутрішніх
справ, поновлення ОСОБА_1на службі в головному управлінні міністерства
внутрішніх справ України в Одеській області, стягнення з головного управління
міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь
ОСОБА_1середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова
апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Справа №22а-4508/2008

Головуючий
першої інстанції суддя - Демченко О.М.

Категорія П-57

Доповідач суддя
- Димерлій О.О.