Справа № 22а-15154/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя І-ї інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Геращенка І.В.
суддів Малашкевич
розглянувши в порядку письмового
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м. Донецька
на постанову Донецького
окружного адміністративного суду
у справі №
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м. Донецька
ОСОБА_1. звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного
фонду України в Будьонівському районі м. Донецька про перерахунок та виплату
Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2008 року у справі №
Суд першої
інстанції виходив з того, що позивачу з 22.05.2008 року, не зваджаючи на
рішення Конституційного Суду України, відповідачем неправомірно сплачено пенсію
в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрві України від 28.05.2008
року № 530, а не у відповідності до Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Відповідачем
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.

Зазначає,
що відповідно до ст. 51 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Вважає
обґрунтованим застосування при обчисленні додаткової пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської
катастрофи, розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які втратили працездатність і визначеного
законом про Державний бюджет України, який не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Частиною 3
ст. 67 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено, що максимальний розмір
пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством)
не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком,
встановленої абз. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов¢язкове
державне пенсійне страхування”.

З
викладеного відповідачем зроблений висновок, що розмір пенсії позивачу
встановлено у відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивач -
учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії
(посвідчення серії НОМЕР_1 - арк.спр. 4).

11.06.2008
року він звернувся до управління з заявою про нарахування додаткової пенсій у
розмірах, встановлених 51 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, на що
20.06.2008 року УПФУ відмовило в перерахунку призначених пенсій з огляду на
правомірність своїх дій (арк.спр. 5-6).

Між сторонами
немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та
апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується тільки на порушення норм
матеріального права.

Заявник
скарги вважає, що при нарахування та виплаті додаткової пенсії учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії
застосовується розмір прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які втратили працездатність у 15 процентів, встановлений
постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»
від 28.05.2008 № 530.

Колегія
суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею 19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49
цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у
вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття
51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі
30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виплата
зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Норми
статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розповсюджуються на позивача
як віднесеного до категорії 2.

Згідно ч. 3
ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір
пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.

Посилання
відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі
питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 № 530, якою установлено, що особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили працездатність, а саме: тим, що належать до
категорії 2, - 15 відсотків, колегія судів не приймає, оскільки 22
травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були
визнані неконституційними положення пункту 28 розділу ІІ Закону України
"Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", якими з 01 січня 2008 року були внесені зміни
зокрема до ст. ст. 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
перерахунок пенсії повинний бути здійснений з урахуванням мінімальної пенсії за
віком.

Визначення
прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії
громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України "Про прожитковий
мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України
"Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від
5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідно до статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною 3
статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а
також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних
груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Тобто,
судом першої інстанції правильно застосовані норми Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України
"Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Таким
чином, для позивача як особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи,
2 категорії, розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із
вищевикладеного.

Колегія
суддів не приймає доводи відповідача, як з огляду на недоведеність приписів
зазначеної постанови до спірних відносин, так і з огляду на положення принципу
законності, визначених пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні
№ 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з
реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював
правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють
певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України
зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження
змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін
до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Здійснюючи
апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія
суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення
прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23,
частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія
суддів дійшла висновку щодо правомірності застосування судом першої інстанції
норм спеціального закону у межах спірних відносин для нарахування та виплати
позивачу пенсії.

На підставі викладеного керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
Законом України “Про загальнообов¢язкове
державне пенсійне страхування”, ст. 2, 160, ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч.
1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м. Донецька
на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2008
року у справі № 2а-14576/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2008 року у справі №
2а-14576/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька про перерахунок та виплату пенсії - залишити без змін.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
І.В. Геращенко

Судді:
С.А. Малашкевич

Т.Г.
Арабей