Справа № 22-а-10828/08
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Єрмаков
Доповідач - Г.А. Колеснік
Кіровський міський суд Луганської області
Справа № 2-а-193/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2008 року
Справа 22-а-10828/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі судового засідання: Запорожцевій
Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області - про визнання
дій неправомірними та стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення за
2002-2008 роки,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області на постанову
Кіровського міського суду Луганської області від 20 серпня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського міського суду Луганської області з позовом
про визнання дій неправомірними та стягнення з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської
області щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи з норм Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2002-2008 роки.

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від 20 серпня 2008 року позов
задоволено частково. Стягнуто допомогу на оздоровлення за 2002-2005 роки та
2007, 2008 роки у розмірі - 6534 грн. В іншій частині задоволення позовних
вимог було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата
щорічної допомоги постраждалим 1 категорії, інваліду 3 групи у
розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Управління праці
та соціального захисту населення подало
апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати постанову
Кіровського міського суду Луганської області від 20 серпня 2008 року, як незаконну
та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному
обсязі.

Обґрунтовано
апеляційну скаргу тим, що судом першої
інстанції порушено норми матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови. Згідно Закону «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосування норм
цього Закону проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 562
від 12.07.2005 року позивачу і виплачувалася допомога на оздоровлення.

Особи,
які беруть участь у справі, в судове засідання за викликом не з'явилися.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції правильно встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС, як постраждалий 1
категорії, інвалідом 3 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право отримувати щорічну
допомогу на оздоровлення згідно Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Висновки
суду першої інстанції щодо розміру мінімальних зарплат, які повинні бути виплачені позивачу, відповідають нормам
Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отже судом правильно нараховані
суми щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи з мінімальної заробітної плати,
яка діяла на момент виплати
допомоги позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що допомога у 2002, 2003, 2004 та 2005
роках виплачувалась у розмірах, які не відповідають Закону. Судом стягнута
недоплачена сума згідно норм Закону і
зараховано суми, які позивач
отримав на оздоровлення за цей період.

Доводи
відповідача про те, що матеріальна допомога виплачувалась виходячи з фінансових
можливостей у державі та розмірів, які встановлені Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року,
не можуть бути взяти до уваги, як
необґрунтовані.

Законом
«Про державні соціальні стандарти та Державні соціальні гарантії» передбачено, що мінімальний розмір
заробітної плати визначається
виключно Законами України. При
цьому Закони, які встановлювали
мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм статті
48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом
першої інстанції правомірно стягнуто недоплачену допомогу за 2007 та 2008 роки,
оскільки рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнано
неконституційними положення Закону
України «Про державний бюджет України на
2007 рік» про внесення змін до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а
рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнано
неконституційними положення Закону
України «Про державний бюджет України на
2008 рік» про внесення змін до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи
з принципу адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності
законів над підзаконними нормативними актами, яким є Постанова Кабінету
Міністрів України, при вирішення даного спору треба застосовувати безпосередньо норму
ст. 48 названого вище Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи
апеляційної скарги про те, що ст.62 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» питання обчислення розміру виплат віднесено до
компетенції Кабінету Міністрів є також
необґрунтованими, оскільки Законом це
не передбачено, і навпаки, Законом
передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування
цих норм Закону.

Слід врахувати, що Закони України про щорічні державні бюджети, крім Закону
України «Про державний бюджет на 2006 рік» не містили будь-яких обмежень щодо
можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з
додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для
скасування постанови не має.

Керуючись статтями 198,
200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського
міського суду Луганської області від 20 серпня 2008 року про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Л.В.
Ястребова

Д.В. Ляшенко

З
оригіналом згідно

Суддя: Г.А.
Колеснік