Справа № 22-а-2679/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Заверухи О.Б., Пліша М.А.

при секретарі
судового засідання - Каблаку Т.П.,

з участю сторін:

від позивача -
не явився,

від відповідача
- не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Рівненської
митниці

на рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 01 жовтня 2007 року в справі № 2-а-910/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Рівненської митниці Державної митної служби України,

про скасування постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и
л а :

Позивач ОСОБА_1
в серпні 2007 року звернувся до суду з позовом до Рівненської
митниці Державної митної служби України, про скасування постанови про порушення
митних правил.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області
від 01 жовтня 2007 р. позов було задоволено, скасовано постанову заступника
начальника Державної митної служби України у м.Рівне № 0228/20400/07 від 17
серпня 2007 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що діях ОСОБА_1 відсутня вина у
формі необережності, що згідно КпАП України виключає наявність складу
адміністративного правопорушення, оскільки судом не здобуто доказів, що позивач
мав намір на переміщення через митний кордон України мороженої риби з
приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять
неправдиві дані.

Вказане рішення
в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Рівненська митниця ДМС України,
представник якої в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що така
прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно
з'ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків фактичним обставинам
справи, тому просить таке скасувати та прийняти нову постанову про відмову у
задоволені позовних вимог.

Як на доводи в
своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те, що в діях
позивача наявно склад правопорушення - порушення митних правил, передбачене
ст.355 МК України, оскільки він внаслідок недбалого ставлення до виконання
обов'язків, як декларанта, тобто внаслідок необережності, вчинив дії, а саме
подав з митою митного оформлення товару - окуня морського, вантажно-митну
декларацію № 204000001/7/104546 від 06.08.2007 року, де містились неправдиві
відомочті, щодо розмірного ряду товару, що призвело до несплати податків і
зборів в установленому порядку на суму 2169,38 грн. Однак, суд не взяв до уваги
вимоги норм МК України, не надав належної оцінки фактичним обставинам справи.
Суд першої інстанції допустив порушення також норм процесуального права,
оскільки прийняв в даній справі не постанову а рішення, з покликанням на норми
ЦПК України без посилання на конкретні норми процесуального законодавства. Крім
того судом скасовано постанову не існуючого органу, прийняту неіснуючою
посадовою особою.

Представники
сторін в судове засідання не явились, хоча належним чином були повідомлені про
час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС
України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави для її задоволення.

Як вбачається з
матеріалів справи 06.08.2007 року, декларантом митним брокером ОСОБА_1, на
підставі договору доручення від 31.01.2007 р. № 23 про митне оформлення
вантажів ТзОВ «Денір» до відділу митного оформлення № 1 Рівненської митниці, з
метою проведення митного оформлення в режимі «ІМ 40» було подано вантажну митну
декларацію № 204000001/7/104546 на товар «риба морська, морожена: окунь
морський, Sebastes marinus с/м 300-500 грн.» загальною вагою 19008 кг(нетто), з
заявленою митною вартістю 124 787,52 грн.

Проведеним
митним контролем, а саме проведеним митним оглядом товару, встановлено, що на
тарі, пред'явленого до огляду товару, містяться етикетки із зазначеним
розмінним рядом - «500 GRS UP», внаслідок чого встановлено невідповідність
даним, зазначених в документах, поданих позивачем та вибірковим зважуванням
встановлено, що фактично розмитнювався товар «риба морська, морожена: окунь
морський, Sebastes marinus с/м 500 грн.».

З огляду на це
відділом контролю митної вартості та номенклатури Рівненської митниці було
встановлено, що різниця між вартістю розмінного ряду 300-500 гр. та 500гр.+
становить 10%.

Таким чином,
судом першої інстанції не було враховано, що дії позивача, як декларанта, який
заявив неправдиві відомості про товар, необхідні для здійснення митного
оформлення та митного контролю, призвели
до несплати податків та митних зборів на суму 2169,38 грн.

При цьому судом
першої інстанції вирішуючи даний спір не врахував вимог закріплених в нормах МК
України.

Так, Законом України «Про Єдиний митний
тариф» визначено, що нарахування мита на товари та інші предмети, що підлягають
митному обкладенню, провадиться на базі їх митної вартості, тобто ціни, яка
фактично сплачена або підлягає сплаті за них на момент перетину митного кордону
України.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу. Митна вартість товару обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону України.

Статтею 264 Митного кодексу України також
визначено, що заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні базуватись на об'єктивних, документально
підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

У відповідності з ст. 265 Митного кодексу України митний орган
здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з
положеннями митного кодексу України. Такий контроль може здійснюватись в
установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до
ст.ст. 60 та 69 цього кодексу, після закінчення операцій митного контролю,
оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних
засобів.

Частиною
2 ст. 265 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має право
упевнитися в достовірності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей митної вартості.

З матеріалів
справи, а саме з письмових пояснень позивача, які він дав працівникам
Рівненської митниці, вбачається, що
ОСОБА_1, як декларант при заповнені ВМД брав до уваги ВМД оформлену на таки же
товар, тієї ж товарної партії, того ж виробника. При розміщені останньої партії
товару, який надійшов 02.08.2007 року на адресу ТзОВ «Денір», на склад
тимчасового зберігання не був присутній і тому маркування виробника не
бачив, позивач не провів огляд товару та
не відбирав проби товару і зразків для цілей його декларування, що передбачено
ст..75 МК України, що вказує на неналежне виконання позивачем, як декларантом
вимог ст.81 МК України та Наказу ДМСУ № 307 від 09.07.1997 року «Про
затвердження Інструкції про порядок заповнення ВМД», де чітко визначено вимоги
до заповнення графи 31, в якій мають бути зазначені точні дані про товар,
необхідні для його ідентифікації та визначення митної вартості.

Відповідно до статті 358 Митного кодексу
України справа про порушення митних правил вважається розпочатою з моменту
складення протоколу про порушення митних правил. Приводами і підставами для
порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного
органу порушення митних правил; 2) повідомлення про вчинення особою порушення
митних правил отримані від інших органів (у тому числі митних); 3) повідомлення
про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних
органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (стаття 360 МК
України).

Статтею 319 Митного Кодексу України визначено, що порушення
митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні,
винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають, на
встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних
засобів через митний кордон України і за які митним Кодексом передбачена
адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 10 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли
особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків. Стаття 11 цього ж кодексу визначає, що
адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа,
яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії
чи бездіяльності, але легковажно розрахувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була й могла їх
передбачити.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
обчислена відповідно до положень Митного кодексу України( стаття 259 МК
України).

Митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом відповідно до положень Митного кодексу
України.

Відповідно до статті 88 Митного кодексу України декларант виконує
всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим
Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи
іншою уповноваженою особою. Декларант зобов'язаний: здійснити декларування
товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим
Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для
митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені
законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур;
сплатити податки і збори.

Стаття
355 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність в разі:
заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу
документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків
і зборів або зменшення їх розміру, або несплата податків і зборів у строк,
встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили
недобори податків і зборів, за відсутності ознак злочину.

З врахуванням всіх встановлених фактичних
обставин справи та вимог законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції прийшов до неправильного та не обґрунтованого
висновку про відсутність в діях ОСОБА_1
складу правопорушення - порушення митних правил, та вважає доведеним, що
позивач, як декларант, до митного оформлення подав документи, що містили неправдиві
відомості про товар, необхідні для здійснення митного оформлення та митного
контролю, що призвело до несплати податків та митних зборів на суму 2169,38
грн., а відтак, такий був правомірно притягнутий до
адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.
355 Митного кодексу України.

Колегією суддів
апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції взагалі не
аналізувались дії суб'єкту владних повноважень з огляду на критерії визначені
ч.3 ст.2 КАС України, однак з наведеного вище слід зробити однозначний
висновок, що такі суб'єктом владних повноважень при притягнені позивача до
адміністративної відповідальності були дотримані, що вказує на правомірність
прийнятого рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суб'єктом
владних повноважень доведено правомірність своїх дій та рішення про притягнення
позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Крім того
колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції допущено
порушення норм процесуального права, оскільки по даній адміністративній справі
винесено не постанову, як-то передбачено ст.158 КАС України, а рішення, при
цьому суд відкривши провадження в даній справі, як адміністративній при
постановлені рішення не покликається на конкретні норми КАС України, як і не
вказує конкретні норми ЦПК України, а лише зазначає, що керується ЦПК України,
що при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства є
неприпустимим.

Також, слід
зазначити, що в резолютивній частині судового рішення суд першої інстанції
скасовує постанову заступника начальника Державної митної служби України у
м.Рівне № 0228/20400/07 від 17 серпня 2007 року про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, хоча насправді предметом оскарження була постанова
начальника Рівненської митниці Державної митної служби України Яблонського С.Т.
№ 0228/20400/07 від 17 серпня 2007 року (а.с.6).

Відповідно до
ст.159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно
до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи
вище наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, не об'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, не
відповідає вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України,
прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права, за
неповного з'ясування обставин справи, та невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, доводи апеляційної скарги відповідача його
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Рівненської митниці Державної митної служби України задовольнити.

Рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2007 року в справі
№ 2-а-910/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці
Державної митної служби України, про скасування постанови про порушення митних
правил, - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної митної служби України, про
скасування постанови про порушення митних правил, - відмовити.

Постанова
набирає законної сили негайно після проголошення.

На постанову
апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після проголошення, а у
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з
дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

М.А.Пліш