Справа № 2-а-7/08
Суддя: Теренчук Ж.В.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-7/2008р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24
вересня 2008 року Роздільнянський районий суд Одеської
області в складі:

судді - Теренчук Ж.В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
м.Роздільна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України
, Котовської митниці, Кучурганської
митниці, Державного казначейства України
про визнання незаконною відмови в прийнятті на роботу, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з адміністративним позов до
Державної митної служби України ,
Котовської митниці, Кучурганської митниці, Державного казначейства
України, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ голови
ліквідаційної комісії Котовської митниці
від 29 червня 2006 року №292-к про звільнення його з роботи
за п.1 ст.40 КЗпП України в зв”язку з ліквідацією митниці з посади
інспектора митного поста “Кучурган”, поновити його на роботі на даній посаді, стягнути
заробіток за час вимушеного прогулу та в рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконним звільненням 20000 грн.

Відповідачі
Державна митна служба України , Кучурганська
митниця, Котовська митниця, Державне казначейство України позов не
визнали.

В вересні 2006 року ОСОБА_1. уточнив позовні вимоги (а.с.36),
подавши позовну заяву в новій редакції, в якій
просив визнати дії Кучурганської митниці та Державної митної служби
України по відмові в прийнятті його на роботу в новостворену Кучурганську
митницю протиправними, скасувати як незаконний наказ голови ліквідаційної
комісії Котовської митниці від 29 червня
2006 року №292-к про звільнення його з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України
в зв”язку з ліквідацією митниці з
посади інспектора митного поста
“Кучурган”, поновити його на роботі на
даній посаді, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу та в рахунок
відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням 20000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1. та його
представник ОСОБА_2. підтримали позов, суду пояснили що відповідачами незаконно
звільнено ОСОБА_1. з роботи з посади інспектора митного поста „Кучурган” за п.1 ст.40 КЗпП України в зв”язку з
ліквідацією Котовської митниці , в якій він працював. Після ліквідації митниці
було створено дві митниці - Ягорлицька та Кучурганська. Фактично ці митниці є правонаступниками
ліквідованої Котовської митниці, так як саме їм за розподільчим балансом
перейшло майно ліквідованої митниці, штат працівників та зона її діяльності.
Так митний пост „Кучурган” був підпорядкований Кучурганській митниці, де
збереглась і посада ОСОБА_1. за штатним розписом. Тому в зв”язку з реорганізацією
митниці, його повинні були перевести в
Кучургнську митницю на ту ж саму посаду,
як це було зроблено по відношенню до інших працівників митниці. Однак
йому було відмовлено в переводі в Кучурганську митницю. Таким чином було
порушено його трудові права, передбачені ст.36 ч.3 , ч. 2 ст.40 КЗпП Україну,
тобто звільнення працівника допускається, якщо його неможливо перевести з його
згоди на іншу роботу. Крім цього порушено вимоги ст.49-3 КЗпП України , по якій
він мав переважне право на залишення на
роботі виходячи зі стажу роботи, показників у роботі. Такі дії відносно себе з
боку керівництва митниці вважає умисними, так як вже звертався в суди по факту
його незаконного звільнення з митних органів.

Відповідач
Державна митна служба України та Кучурганська митниця в особі
представника Пащенко Ю.В. , яка діяла на підставі доручення, позов не визнали,
суду пояснили , що ОСОБА_1. працював в
Котовській митниці, в зв”язку з
ліквідацією останньої він був звільнений
з роботи з п.1 ст.40 КЗпП України.
Кучурганська митниця не є
правонаступником Котовської митниці, ОСОБА_1. не має права вимагати поновлення його на роботі в новоствореній митниці,
так як в Кучурганську митницю він не був переведений в установленому порядку.
ОСОБА_1. з метою його працевлаштування при звільненні з Котовської митниці були
запропоновані вакантні міста в
Кучурганській митниці, від наданих пропозицій він відмовився. Тому підстав для
поновлення його на роботі в Кучурганській митниці не має, просили в позові
ОСОБА_1. відмовити.

Відповідач
Котовська митниця в особі їх представника Хренкової М.Б. заперечуючи
проти позову пояснили, що дійсно ОСОБА_1. працював в Котовській митниці на
посаді інспектора митного поста „Кучурган” . З 01.07.2006 року Котовську
митницю було ліквідовано , а тому
ОСОБА_1. було звільнено з роботи в зв”язку з ліквідацією митниці за п.1
ст.40 КЗпП України. При звільненні ОСОБА_1. було дотримано вимоги законодавства
- попереджено про вивільнення за два місяці. З метою працевлаштування ОСОБА_1.
йому була запропонована робота в новостворюваному митному органі -
Кучурганській митниці, однак від запропонованих вакантних посад він відмовився.

Відповідач
Державне казначейство України позов не визнали, вважають , що по даній
справі вони є неналежним відповідачем по справі, справу просили слухати у
відсутності їх представника. (а.с.81)

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку , що в
задоволенні позову ОСОБА_1. в поновленні на роботі , стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди належить відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 вересня 1997 року ОСОБА_1. був прийнятий на
роботу в Роздільнянську митницю Одеської
області на посаду інспектора на підставі наказу №324 від 11 вересня 1997 року .
(а.с. 7)

З 20 жовтня 2003 року був переведений на посаду інспектора митного
поста “Кучурган” згідно наказу начальника Роздільнянської митниці №252-к від
20.10.2003 року.

З 1 квітня 2004 року йому було присвоєно
звання інспектора митної служби 1У рангу на підставі наказу ДМ СУ №609 від
29.06.2004 року (а.с.8)

З 1 вересня 2005 року згідно наказу
ДМСУ №437 від 27 травня 2005 року
Роздільнянську митницю було ліквідовано (а.с.10).

31 серпня 2005 року ОСОБА_1. був звільнений з займаної посади в
порядку переводу в Котовську митницю на підставі ст..36 п.3 КЗпП України на
підставі наказу №229-к від 18 серпня 2005 року. (а.с.8)

В зоні діяльності Котовської митниці було
створено митний пост “Роздільна” на підставі наказу ДМСУ №590 від 25.06.2005
року.(а.с.12)

З 1 вересня 2005 року ОСОБА_1. був
призначений на посаду інспектора вантажно-митного сектора №4 відділу пункта пропуску “Кучурган” автомобільного
митного поста “Роздільна” Котовської митниці в порядку переводу з
Роздільнянської митниці на підставі наказу начальника Котовської митниці №342-к
від 25 серпня 2005 року.

Наказом ДМСУ №88 від 8 лютого 2006 року
Котовська митниця була ліквідована.
(а.с.18).

Наказом ДМСУ №93 від 8 лютого 2006 року було
створено Кучурганську митницю по місцю розташування м. Роздільна Одеської
області та Ягорлицьку митницю в м.Котовськ.(а.с.19)

30.06.2006 року на підставі наказу голови ліквідаційної
комісії за №292-к від 29.06.2006 року ОСОБА_1. був звільнений з посади
інспектора грузово-пассажирського відділу сектора №4 відділу в пункті пропуску
„Кучурган” автомобільного митного поста „Роздільна” Котовської митниці за п.1
ст.40 КЗпП України в зв”язку з ліквідацією митниці.(а.с.5)

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України
відповідно до п.19 постанови пленуму ВСУ №9 від 09.11.1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також
строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін
в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації.

При розгляді трудових спорів ,
пов”язаних зі
звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України , відповідно до ст.19 Пленуму Верховного суду України №9 від 6 листопада
1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» суди повинні з”ясовувати:

- чи дійсно
мали у відповідача зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників:

- чи додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників:

- які є докази змін в організації
виробництва і праці, а також про те, що
працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що не було можливості переведення його на
іншу роботу :

- чи не користувався вивільнений працівник
переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався за два місяці про
звільнення.

Досліджуючи
питання чи дійсно мала місце ліквідація Котовської митниці, суд виходить з тих вимог, що діяльність юридичних осіб
припиняється , як правило в такому самому порядку, в якому вони були створені.
Так припинення діяльності державних організацій
проводить орган, за рішенням якого вони утворилися.

Положенням про Державну митну службу України, затверджену Указом Президента
України №1022 від 24.08.2000 року , встановлено, що Державна митна служба
України має право приймати рішення щодо створення , реорганізації,
ліквідації митниць.

Таким чином рішення про ліквідацію митниці
було прийнято правомочним органом.

Припинення
юридичної особи відрізняється від інших форм припинення юридичних осіб
тим, що в її процесі повністю припиняються всі права та обов”язки підприємства
без правонаступництва, за повної ліквідації розподільчий баланс не складають, а
саме підприємство виключають з державного реєстру.

Судом при розгляді дано ї справи були
витребувані документи щодо ліквідації митниці, а саме :

- ліквідаційний
баланс Котовської митниці станом на 12.07.2006 року(а.с.110)

- передавальний акт товарно-матеріальних
цінностей та зобов”язань Котовської митниці Кучурганській митниці (а.с.112)

- передавальний акт товарно-матеріальних
цінностей та зобов”язань Котовської митниці Ягорлицькій митниці митниці
(а.с.117)

Передавальні акти складені на підставі ст.107
ЦК України, яка регулює процес реорганізації підприємств, а не ліквідації,
таким чином судом встановлено, що мала місце неповна ліквідація Котовської
митниці, так як частина прав та обов”язків була передана до новостворених
митниць.

Однак суд вважає, що дані документи не можуть
свідчити про те, що не відбулась ліквідація
Котовської митниці і при цьому виходить з наступного

Наказом
Державної митної служби України
від 6 лютого 2006 року №88 було ліквідовано Котовську митницю, визнано
недійсним код митниці 503000000.

Наказом Державної митної служби від 8 лютого 2006 року за №93 були створені
Кучурганська митниця , яка отримала код ЄДРПОУ та Ягорлицька митниця
з присвоєнням їй коду 510000000.

Відповідно
до п.6 Положення про єдиний державний реєстр підприємств та організацій
України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.19996
року №118 встановлено, що ідентифікаційний код
зберігається за підприємством на період
всього його існування і є єдиним, зберігається код підприємства лише за правонаступником при реорганізації,
злитті, приєднанні підприємств.

Оскільки
новоствореним митницям присвоєно нові коди ЄДРПОУ, то вони не є
правонаступниками ліквідованої Котовської митниці.

Крім
цього в жодному з вищенаведених наказів Держмитслужби України, які на
теперішній час на оскаржені та невизнанні незаконними в установленому законом
порядку , не вказується
правонаступництво Котовської митниці.

Тому
доводи позивача , про те , що Ягорлицька та Кучурганська митниці є правонаступниками ліквідованої
Котовської митниці є невірними.

Таким чином, оскільки мала місце
ліквідація Котовської митниці,
звільнення її працівників , в тому числі ОСОБА_1. повинно було проводитись за
п.1 ст.40 КЗпП України (в зв”язку з ліквідацією) з обов”язковим дотриманням
передбаченого ст.49-2 КЗпП України
порядку вивільнення працівників, відповідно до якого вони попереджуються про
звільнення не пізніше ніж за два місяці.

В накази №88 та №93 неодноразово
вносились зміни щодо дати ліквідації та створення нової митниці, так останнім
наказом ДМСУ №443 від 2 червня 2006
року Котовську митницю було ліквідовано
та створено в зоні її діяльності Ягорлицьку та Кучурганску митниці з 1 липня 2006 року.

Котовська митниця ознайомила ОСОБА_1. про
наступне вивільнення в зв”язку з
ліквідацією Котовської митниці під особистий підпис 15 лютого 2006 року. (а.с.)

В
подальшому наказами Держмитслужби за
№280 від 12.04.2006 року , за №419 від 25.05.2006 року(а.с.67) та за №443 від
02.06.2006 року (а.с.54)вносились зміни до наказу №88 від 06.02.2006 року „Про
ліквідацію митного органу”(а.с.71), а саме змінювався строк припинення
діяльності Котовської митниці.

З наказами Держмитслужби України за №280 від 12.04.2006 року, за №419 від
25.05.2006 року та за №443 від 02.06.2006 року ОСОБА_1. ознайомлювався під
особистий підпис (а.с.63,64).

Оскільки Закон вимагає попередити працівника
про майбутнє вивільнення не пізніше ніж за два місяці, вчинення такого
попередження за більший термін не буде порушенням закону, а тому в даному випадку митницею не було порушення
прав ОСОБА_1. і повністю було дотримано
вимоги ст.49-2 КЗпП України.

Крім цього відповідно до частини третьої
ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв”язку зі
змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, установі організації
.

Однак в
даному випадку ОСОБА_1. було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України в
зв”язку з ліквідацією митниці, а не змінами в організації виробництва, а тому запропонувати роботу йому в тій же
установі Котовській митниці було
неможливо, оскільки вона припинила свою діяльність, в даному випадку в зв”язку
з ліквідацією митниці не діє і право про переважно залишення на роботі.

Також згідно з абз.3 п.19 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 06. 11.1992 року №9 „Про практику розгляду судами
трудових спорів” при ліквідації підприємства правила пункту першого частини
першої статті 40 КЗпП України можуть застосовуватися і в тих випадках, коли після
припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство.

В цих випадках працівник не вправі вимагати
поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був
переведений туди в установленому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. при
звільненні була запропонована робота в новоствореній митниці.

ОСОБА_1. були запропоновані вакантні
посади Кучурганської митниці , а саме
інспектора митного поста „Великомихайлівка” та інспектора по зв”язка з
громадськістю та провідного інспектора господарсько-експлуатаційного
відділу.(а.с. 28,45,48 )

Дані
обставини підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_1. , а також вони
підтверджуються протоколом засідання робочої групи для розгляду заяв
працівників Котовської митниці, які виявили бажання працювати на вакантних
посадах Кучурганської митниці. (а.с.49 ).

Однак ОСОБА_1. добровільно відмовився від переведення на дані посади, так як бажав
працювати лише інспектором митного поста „Кучурган”, про що надав письмову
заяву(а.с.26), таким чином ОСОБА_1. не був переведений в установленому порядку
в новостворену митницю, а тому на має
підстав вимагати його поновлення на роботі в Кучурганській митниці.

Тому суд вважає, що відповідачами не було
допущено порушення трудових прав ОСОБА_1. при звільненні з роботи з
ліквідованої Котовської митниці, виданий наказ голови ліквідаційної комісії
Котовської митниці №292-к від 29.06.2006 року є законним , митні органи діяли на підставі норм трудового
законодавства та в межах наданих повноважень, а тому ОСОБА_1.
належить в позові відмовити.

Оскільки не підлягають задоволенню основні
вимоги щодо визнання наказу про звільнення з роботи та поновлення на
роботі, тому належить відмовити і в
позові щодо відшкодування моральної
шкоди.

На підставі ст.36 ч.2, 3, 40 ч.1,
49-2, 42 , п.19 постанови пленуму ВСУ №9 від 09.11.1992 року «Про
практику розгляду судами трудових спорів»
, керуючись ст.158, 159, 160, 161, 163 КАС України ,

П о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_1 до Кучурганської митниці, Котовської митниці, Державної митної служби
України , Державного казначейства України про визнання незаконною відмови в прийнятті на
роботу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Одеського апеляційного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ст.186 ч.5 КАС України.

Судді:
Ж.В.Теренчук

І.В.Бобровська

А.В. Ільяшук