Справа № 22-а-14195/08
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Кротінов В.О. Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2008 року справа №
22-а-14195/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого
судді

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі

Дяченко С.П., Нікуліна О.А.
Денисенко К.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Ленінської районної у м. Донецьку ради

на постанову

Ленінського районного суду м. Донецька

від

24 вересня 2008 року

по справі

№ 2-а-104/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Ленінської районної у м. Донецьку ради

про

оскарження дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

06.08.2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Ленінського
районного суду м. Донецька від 24 вересня 2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Ленінської районної у м. Донецьку ради про стягнення грошових
сум на оздоровлення за 2003-2007 роки було задоволено частково, а саме
задоволено за 2003-2005 та 2007 роки, стягнуто допомогу у розмірі 4685 гривень.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії і є інвалідом ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на
обліку у відповідача, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент
виплати становив:

- у 2003 році - 205 грн.;

- у 2004 році - 290 грн.;

- у 2005 році
- 332 грн.;

- у 2007 році
- 400 грн.

В порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога
у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично
нараховано та сплачено:

- за 2003 рік - 21,50 грн.;

- за 2004 рік - 21,50 грн.;

- за 2005 рік - 90 грн.;

- в 2007 році -
90 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
щорічно повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу у таких
розмірах:

за 2003 рік - (205 гривень х 4) - 21,50гривень = 798,50
гривень;

за 2004 рік - (290 гривень х 4) - 21,50 гривень = 1138,50
гривень;

за 2005 рік - (332 гривень х 4) - 90 гривень = 1238
гривень;

за 2007 рік - (400 гривні х 4) - 90 гривень = 1510
гривень.

Тобто судом було встановлено, що фактично за 2003-2005 та
2007 роки відповідачем було недоплачено позивачеві сума щорічної разової
допомоги у розмірі 4685 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплати, керуючись Постановами КМУ № 836 від 26.07.1996 р. «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та № 562
від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду
не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії і є інвалідом ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

За 2003 та 2004 роки Управління виплатило щорічну
допомогу на оздоровлення частково - у розмірі по 21,50 грн., установлені
постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - постанова №836), за 2005 та 2007 рік - по 90 грн., встановлені
Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі -
постанова №562).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами № 836 та № 562 усупереч Закону №
796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно
до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення
виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі
й, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії ІНФОРМАЦІЯ_1 - 21,50 гривень та 90 гривень (за грошовою реформою 1996
року).

З моменту прийняття постанови № 836 встановлені нею
розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними на 2003-2007
роки, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір
мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет
Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то
виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними
актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону №
796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати
на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а не постанови № 836 та № 562.

Положення пункту 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати -абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними рішенням Конституційного
Суду України від № 6-рп від 09.07.2007 р.

Тобто, дії відповідача в частині виплати позивачу
грошової допомоги на оздоровлення у розмірі по 21,50 за 2003-2004 роки і по 90
грн. за 2005 та 2007 роки суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Тобто, суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Донецька від 24 вересня 2008
року у справі № 2-а-104/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради «про оскарження
дій, зобов'язання вчинити дії» - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: