Справа № 22а-241/07
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2007-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
вересня 2007 року м. Одеса

Колегія суддів
Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого
- Димерлій О.О.

судців - Яковлева Ю.В., Милосердного М. М.

при
секретарі - Вихренко
К.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
АДРЕСА_1адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2007 року
за адміністративним позовом ОСОБА_1до Роздільнянської районної державної
адміністрації про поновлення на роботі,
стягнення оплати вимушеного прогулу,
заборгованості по преміювальним виплатам, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

20.01.2006
року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до Роздільнянської районної
державної адміністрації в якому просила: визнати розпорядження Роздільнянської
районної державної адміністрації від 26 грудня 2005 року №300/к-2005 про її
звільнення з роботи на підставі п. 6,
ч.1, ст. . 40 КЗпП України, протиправним і нечинним; зобов'язати
відповідача поновити її на роботі на посаді в. о. начальника відділу контролю
апарату Роздільнянської районної державної адміністрації та виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
премію за вересень, жовтень і
грудень у розмірі - 1450 грн.;в відшкодування завданої моральної шкоди стягнути
на її користь -1500 грн.; відшкодувати витрати пов'язані з отриманням юридичної
допомоги - 200 грн.

16
березня 2006 року позивачка доповнила свій позов вимогою про стягнення на її
користь вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та
індексації за несвоєчасну її виплату.

27.12.
2006 року ОСОБА_1 доповнила раніше заявлені позивні вимоги, та просила визнати незаконним і скасувати
розпорядження відповідача №НОМЕР_2 від 23.10.2002 року в частині вказівки про
обмеження строку трудового договору. Визнати укладеним на невизначений строк
трудовий договір №НОМЕР_2 від 23.10.2002 року між ОСОБА_1 та Роздільнянською
районною державною адміністрацією Одеської області.

Постановою
Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2007 року позов
ОСОБА_1. задоволено частково.

Справа
№22а-241/2007

Головуючий
першої інстанції суддя - Теренчук Ж.В. Категорія
№ 41

Доповідач суддя
- Димерлій О.О.

Суд

ухвалив:

змінити в розпорядження Роздільнянської
районної державної адміністрації №НОМЕР_1 року від 26 грудня 2005 року про
звільнення ОСОБА_1. з посади виконуючої обов'язки начальника відділу контролю
Роздільнянської районної державної адміністрації формулювання причини
звільнення - з п.6, ст. . 40 КЗпП
України на п. 6, ст. . 36 КЗпП України
та дату звільнення з 26 грудня 2005 року на 26 лютого 2006 року; вважати
звільненою ОСОБА_1. з роботи з посади виконуючої обов'язки начальника відділу
контролю Роздільнянської районної державної адміністрації за ст. . 36,
п.6 КЗпП України (відмова від продовження роботи в зв'язку зі зміною
істотних умов праці) з 26 лютого 2006 року; суд стягнув з Роздільнянської
районної державної адміністрації на користь позивачки оплату за час вимушеного
прогулу з 27 грудня 2005 року по 26 лютого 2006 року в сумі - 1642 грн. 86
коп.; в відшкодування завданої моральної шкоди - 500 грн.; в відшкодування
судових витрат - 200 грн.

Одночасно, суд стягнув на користь держави судовий збір в
сумі - 68 грн.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1., з посиланням
на неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про
задоволення позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ст.
200 КАС України: "Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права".

Колегією судців
встановлено:

17.07.2002
року розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації
Одеської області ОСОБА_2 спеціаліст 1 категорії відділу зовнішньоекономічних
зв'язків переведена до відділу контролю райдержадміністрації та з 8 липня 2002
року призначена виконуючою обов'язки начальника цього відділу

а. с. 56;

розпорядженням
від 18.10.2002 року №НОМЕР_2 ОСОБА_2.,
в. о. начальника відділу контролю райдержадміністрації, в зв'язку з вагітністю та пологами, з 22.10.2002 року надано відпустку строком
126 календарних днів

а. с. 58.

Таким
чином, на час надання відпустки у
зв'язку з вагітністю, пологами, ОСОБА_2 обіймала посаду - в. о. начальника
відділу контролю райдержадміністрації, і
саме ця посада тимчасово звільнилась на період її відпустки;

розпорядженням
в. о. голови Роздільнянської районної державної адміністрації №НОМЕР_2 від
23.10.2002 року ОСОБА_1., на підставі її
особистої заяви, з 23 жовтня 2002 року
була зарахована на посаду спеціаліста першої категорії відділу контролю апарату
райдержадміністрації. В цьому наказі зазначено,
що позивачка призначається на цю посаду у зв'язку з вагітністю та
пологами та на період відпусткиОСОБА_2.

а. с. 7-8.

Однак, ОСОБА_1. не могла бути зараховувана на
означену вище посаду тимчасово, на час
відпусткиОСОБА_2. так як остання, на той
час вже займала іншу посаду - в. о. начальника відділу контролю апарату;

ЗО січня
2003 року позивачка звернулась з заявою про переведення її на посаду в. о.
начальника відділу контролю апарату райдержадміністрації, яка звільнилась на 126 календарних днів, в зв'язку з вагітністю та пологамиОСОБА_2.;

розпорядженням
від 30.01.2003 року №23-к ОСОБА_1. була призначена на цю посаду і приступила до
виконання своїх обов'язків з 10 лютого 2003 року

а. с. 9-Ю;

Однак, в наведеному вище наказі не йдеться про
призначення ОСОБА_1. на посаду, на час
відпустки особи, яка цю посаду раніше
займала.

В
матеріалах справи відсутні докази, які б
підтверджували факт укладення суб'єктом владних повноважень 30.01.2003 року
строкового трудового договору з позивачкою та погодження з нею умов цього
договору.

Хоча, фактично,
ОСОБА_1. була переведена на роботу з визначеним строком, встановленим за погодженням сторін так як
саме ця посада була тимчасово звільнена на час відпусткиОСОБА_2., і з вказаних підстав, з апелянт кою не міг укладатися безстроковий
трудовий договір.

Правильність
висновку суду, відносно помилковості
розпорядження від 30.01.2003 року №НОМЕР_3 підтверджується наступним
розпорядженням №НОМЕР_4від 06.03.2003 року,
яким ОСОБА_2. в. о. начальника відділу контролю райдержадміністрації з
25 лютого 2003 року по 10 січня 2006 року надано відпустку по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох річного віку

а.с. 59.

В пункті
3 цього розпорядження вказано: "На період відпустки обов'язки начальника
відділу контролю покласти на ОСОБА_1.";

23 грудня 2005
року на підставі розпорядження голови Роздільнянської районної державної
адміністрації №НОМЕР_5 відділ контролю апарату райдержадміністрації був
реорганізований в сектор контролю загального відділу апарату
райдержадміністрації. В зв'язку з чим,
посада начальника відділу та головного спеціаліста - скорочена. Утворено
сектор контролю загального відділу апарату райдержадміністрації з посадами
завідуючий сектором, головний спеціаліст
цього сектору

а. с. 41-51.

30.11.2005
року ОСОБА_2звернулась
до голови райдержадміністрації з заявою про поновлення її з 1 грудня 2005 року
на роботі на посаду, яку вона обіймала
до надання відпустки

а. с. 79;

На
підставі розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації
від 30 листопада 2005 року №НОМЕР_6ОСОБА_2. з 1
грудня 2005 року приступила до виконання своїх обов'язків - начальника відділу
контролю, а 26 грудня 2005 року
№229/к-2005 розпорядженням ОСОБА_1. з 1 грудня 2005 року звільнена з посади -
начальника відділу контролю. Апелянту запропоновано посаду головного
спеціаліста з питань обслуговування ПВМ Управління праці та соціального захисту
населення від якої вона відмовилась

а. с. 60-61.

Розпорядженням
голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №300/к
від 26 грудня 2005 року ОСОБА_1., на
підставі п.6 ч.1 ст. 40 КЗпП України, було звільнено з посади в. о. начальника
відділу контролю Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської
області, в зв'язку з виходом на роботу
основного працівника ОСОБА_2. з відпустки по догляду за дитиною до досягнення
нею трьохрічного віку

а.с. 62;

з цим наказом
позивачка ознайомлена 13.01.2006 року (а.с.
62 зворот).

Таким
чином, в суді першої інстанції та
колегією суддів було встановлено помилковість розпорядження №НОМЕР_2 від
23.10.2002 року яким апелянт була тимчасово,
на час відпустки основного працівника,
зарахована на посаду спеціаліста першої категорії відділу контролю
апарату райдержадміністрації, і від
30.01.2003 року №23-к голови Роздільнянської районної державної адміністрації
Одеської області про призначення ОСОБА_1. на посаду в. о. начальника відділу
контролю Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області.

Разом з
тим, встановлені судом помилки не дають
підстав для скасування рішення про звільнення та поновлення позивачки на посаді
начальника відділу контролю Роздільнянської районної державної адміністрації
Одеської області, оскільки ця посада
одна і вона зайнята працівником, який
повернувся на гарантоване законодавством України місце роботи. Крім того, в матеріалах справи достатньо доказів
того, що ОСОБА_1. була ознайомлена з
наказами про тимчасове звільнення посади і покладення на неї обов'язків на
строк відпустки ОСОБА_2.

Тому посилання
позивачки на необізнаність та безпідставність дій керівництва районної
адміністрації, на переконання колегії
суддів, є відверто не щирим та таким, що має ціллю ввести в оману суд.

Твердження
ОСОБА_1. відносно порушення керівництвом районної адміністрації
штатного розпису та призначення працівників на посади, які не передбачені цим документом судом
відхиляються, так як, предметом спору, який розглядав суд є правомірність суб'єкта
владних повноважень з приводу звільнення позивачки з публічної служби.
Законність дій керівництва Роздільнянської районної державної адміністрації
Одеської області стосовно призначення працівників на посади, які не передбачені Постановою Кабінету
Міністрів України від 18 травня 2000 року №821 "Про упорядкування
структури місцевих державних адміністрацій" та штатним розписом
Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області - не є
предметом цього спору.

При
розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального та
процесуального права, вірно встановлено
фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

постанова
суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

За таких
обставин підстав для скасування рішень суду та задоволення апеляційної скарги
не вбачається.

Керуючись: ст.
ст. 185, 195,
196, 198 п.1, 200,
205 ч.1, п.1, 206 КАС України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення,
а постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від
14.03.2007 року за адміністративним позовом ОСОБА_1до Роздільнянської районної
державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення оплати вимушеного прогулу, заборгованості по преміювальним
виплатам, відшкодування моральної шкоди
- без змін.

Ухвала суду
набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду протягом одного місяця.