Справа № 22а-5351/08
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
головуючий суддя у
категорія статобліку - 49
1-ій інстанції - Максимчук З.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03
червня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової
С.В.(доповідач)

суддів Поплавський В.Ю.

Стежко В.А.

при
секретарі Фірсік Д.Ю.

за
участі: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 12 березня 2008 року

у адміністративній справі №
2а-187/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями суб'єкта владних повноважень, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2008 року позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суб'єкта владних повноважень
була повернута позивачеві у зв'язку з не усуненням недоліків позову,
вказаних в ухвалі суду від 22.08.2008
року.

Не
погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на не обґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм
матеріального права, просив скасувати ухвалу та зобов'язати Мелітопольський
міськрайонний суд прийняти до розгляду його адміністративний позов.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що судом неправильно встановлені обставини у справі, а
постановлена судом ухвала порушує його законні права та інтереси, оскільки у
поданому на вимогу суду в уточненому позові містяться посилання на норми
діючого законодавства, чітко викладені дії відповідача, якими йому було
заподіяно матеріальну шкоду та конкретизовані позовні вимоги. Вказує на те, що
вимоги суду надати докази не відповідають вимогам КАС України.

В судовому засіданні
при апеляційному розгляді оскаржуваної ухвали, позивач та його представник
підтримали викладені в апеляційній скарзі вимоги. Представник відповідача
заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а
ухвалу суду без змін.

Перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2008
р. було залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 в якому позивачем
заявлялися вимоги про стягнення на його користь з відповідача суми матеріальних
збитків та судові витрати, а також ставилося питання про забезпечення його
позову шляхом накладення арешту на будь-яке належне відповідачу майно.
Підставами залишення судом позову без руху стало те, що ОСОБА_1 не чітко
викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та не конкретизовано
вимоги, а також не вказано якими саме діями відповідач спричинив йому
матеріальну шкоду і не надано доказів того, що дії відповідача були незаконними
та про наявність у відповідача майна, на яким може бути забезпечено позов
шляхом накладення арешту. Одночасно, зазначеною ухвалою судом було встановлено
позивачу строк для виправлення недоліків до 11.03.2008 року.

У
визначений судом строк, тобто 11 березня 2008 року позивачем до
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було подано
адміністративний позов з виправленими недоліками (а.с.51-57) у якому позивачем
знову ставилося питання лише про стягнення на його користь з відповідача матеріальної
шкоди та судових витрат, а також зазначено конкретне майно відповідача, яким
ОСОБА_1 просив забезпечити його позов шляхом накладення на це майно арешту.

Вважаючи,
що позивач не усунув недоліки, зазначені в
ухвалі суду про залишення позову без руху від 22.02.2008 р., Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області ухвалою від 12.03.2008 року позов повернув.

Проте, враховуючи зміст позову
колегія суддів вважає, що така ухвалу суду першої інстанції не відповідає
нормам процесуального права, оскільки при її постановлені судом не було
враховано положення ст. 21 КАС України

Відповідно до ч.2 ст.21 КАС
України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному
провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір.
Інакше вимоги про відшкодування
шкоди вирішуються судами в
порядку цивільного або
господарського судочинства.

Таким чином встановлено, що суд першої інстанції виніс ухвалу від
22.02.2008 року та від 12.03.2008 р. з помилковим застосуванням норм Кодексу
адміністративного судочинства України, оскільки залишаючи позов без руху та
повертаючи його у зв'язку з не усуненням недоліків, суд не прийняв до уваги, що
позивач заявляючи вимоги про відшкодування шкоди не ставив
питання про захист прав,
свобод та інтересів
у сфері публічно-правових відносин від порушень з
боку органів державної влади.

Тобто має місце спір про захист цивільного права - щодо відшкодування
позивачу збитків, завданих у зв'язку із судовим вирішенням спору за заявою
відповідача стосовно відчуження нерухомого майна, належного йому з квітня 2005
р. на праві власності, та який не відноситься
до сфери публічно-правових
відносин.

Відповідно суд не мав права втручатися у реалізацію позивачем його права
самостійно визначатися з позовними вимогами та залишати позов без руху і
повертати його на підставі ст.106 та ст.108 КАС
України, оскільки ці норми дають вичерпний перелік вимог до змісту
заяви.

Крім того, при розгляді позову ОСОБА_1 на предмет його відповідності ст.106 АС України, судом
першої інстанції не було перевірено чи відноситься відповідач до суб'єкту
владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, що відповідно суттєво
впливає на вирішення питання щодо компетенції адміністративного суду на
вирішення даного спору.

Враховуючи визначену у ч.2 ст.20
КАС України інстанційну підсудність
адміністративних справ, що позбавляє апеляційну інстанцію діяти як суд першої
інстанції, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу суду
першої інстанції від 12.03.2008 року та направити справу до того ж суду для
вирішення питання про можливість відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.199,
205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити, ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 12 березня 2008 року - скасувати.

Матеріали справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування шкоди,
завданої незаконними діями суб'єкта владних повноважень - направити до того ж
суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття
провадження

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
складення повного тесту ухвали.

Повний
тест ухвали виготовлений 09 червня 2008 року

Судді

Копія відповідає оригіналу

Суддя