Справа № 2-А-135-1/08
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста
Справа №2-А-135-1/08
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2008
року

м.
Київ

Суддя
Печерського районного суду м. Києва
Горяйнов А.М., розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1до помічника судді Вищого адміністративного суду України Качан
Лілії Вікторівни та судді Вищого
адміністративного суду України Лисак Тамари Олексіївни, за участю третьої особи
голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Олійника Миколи Васильовича,
про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом до помічника судді Вищого адміністративного суду України Качан
Л.В. та судді Вищого адміністративного суду України Лисак Т.О. про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди

Вивчивши матеріали справи вважаю,
що провадження у справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною 1
статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів
поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3)
спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також
спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

Положеннями ч.2
ст.2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 та
п.9 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) є переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідачем
у справах адміністративного судочинства є суб'єкт владних повноважень, а у
випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до
ч.2 ст.1 та ч.1 і ч.2 ст.3 Закону України «Про статус суддів» судді є
посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України
наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на
професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної
юрисдикції. Судді у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежними,
підкоряються тільки законові і нікому не підзвітні. Гарантії незалежності суддів
встановлюються цим Законом, а також Конституцією України.

Статтею 12
Закону України «Про статус суддів» передбачено, що будь-яке не передбачене
законом втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і
тягне за собою відповідальність згідно з законом. Суддя не зобов'язаний давати будь-які
пояснення щодо суті розглянутих справ або справ, які знаходяться в його
провадженні, а також давати їх будь-кому для ознайомлення, інакше як у випадках
і порядку, передбачених законом.

Зазначене, однак,
не позбавляє позивача подати скаргу на судове рішення, до суду вищої інстанції,
в порядку та на підставах передбачених процесуальним законодавством, що регулює
здійснення відповідного виду судочинства або подати скаргу на дії судді чи
помічника судді голові суду, в якому працюють дані особи.

З огляду на
викладене, судді та помічники суддів не є суб'єктами владних повноважень, в
розумінні ч.1 ст.3 КАС України, а тому не можуть бути відповідачами в справах
адміністративного судочинства.

Окрім того, оскарження
в судовому порядку дій чи бездіяльності судді може вплинути на гарантовану
статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів при
здійсненні правосуддя.

За змістом ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, не можуть бути предметом окремого
розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на
викладене, приходжу до висновку про те, що даний адміністративний позов не належить розглядати
в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з
чим у відкритті провадження у справі треба
відмовити.

На
підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1
ст. 109 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті
провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до помічника судді
Вищого адміністративного суду України Качан Лілії Вікторівни та судді Вищого адміністративного суду України Лисак
Тамари Олексіївни, за участю третьої особи голови Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Олійника Миколи Васильовича, про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, через суд першої інстанції,
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя