Справа № 22-а-3660/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2008 року справа № 22-а-3660/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання

Безрукової В.М.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Кіровської міської ради Луганської області

на постанову Кіровського міського суду Луганської
області

від

15 лютого 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-67/08 (суддя Нестеренко Н.В.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Кіровськ

до

Управління праці
та соціального захисту населення Кіровської міської ради Луганської області

про

стягнення
недосплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від 15 лютого 2008 року
частково задоволений позов ОСОБА_1 м. Кіровськ до Управління праці та
соціального захисту населення Кіровської міської ради Луганської області,
внаслідок чого стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської міської ради Луганської області на користь позивача 8335 грн. 60
коп. У задоволенні іншої частини позову щодо стягнення відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Відповідач в заяві від 05.05.08р. № 2196 просив
розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника скаржника.

Позивач
під час апеляційного розгляду справи проти доводів апеляційної скарги
заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена
судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі
повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Сторони
були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду
справи, відповідач в судове засідання не з'явився.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (арк. справи
6). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як інваліду
війни за 2002-2007 роки.

Пільги для інвалідів війни визначені у Законі
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-12, за приписами
статті 13 якого, інвалідам війни 2 групи встановлена щорічна до 5 травня
разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до ст. 17 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законом
України N 968-IV від 19.06.2003 наведений Закон було доповнено
статтею 17-1 , якою встановлено,
що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що, оскільки, обов'язок щодо виплати разової грошової допомоги до 5
травня був покладений на органи праці та соціального захисту населення тільки
Законом України N 968-IV від 19.06.2003, то суд першої інстанції правомірно
відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині. (2002-2003).

Відповідачем щорічна
разова допомога за 2004рік була виплачена позивачу в сумі 160грн., за
2005-2006роки по 330,00грн., за
2007рік в розмірі 360,00грн.

Мінімальна
пенсія за віком складала: у 2004році - 92,45грн. згідно з Законом України №
1058 від 09.07.03р., у 2005році - 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у 2006році
- 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у 2007році -
мінімальна пенсія станом на 5.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі ст. 62
Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею
44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004рік» встановлено, що у
2004році виплата щорічної разової допомоги інвалідам війни 2 групи відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», здійснюється у розмірі 160 грн.

Однак, пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 положення
статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» визнані
неконституційними та втратили чинність.

Таким чином, разова грошова допомога у
2004році становить 739,60грн.(92,45х8). З урахуванням виплаченої суми щорічної
разової допомоги 160
грн., позивачеві підлягає виплаті 579,60 грн.

Стосовно
виплати щорічної разової допомоги у 2005, 2006 роках колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що згідно до ст.
34 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги інвалідам війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється у розмірі 330 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було
виплачено позивачеві за 2005, 2006 рік
по 330 грн.

Статтею 29 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової
допомоги інвалідам війни 2групи відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 360 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 положення
цієї статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Таким чином, разова грошова
допомога у 2007році для інвалідів війни 2 групи
становить 3280,48грн.(410,06х8). З урахуванням виплаченої суми щорічної
разової допомоги 360 грн., позивачеві підлягає виплаті 2920,48 грн.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004-2007рр. у
зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з огляду на те, що
судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності
від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Посилання відповідача на
пропущення позивачем встановленого ст.99 Кодексу адміністративного судочинства
України строку звернення до суду колегією суддів не прийнято уваги, виходячи з
наступного. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у ст.100
Кодексу адміністративного судочинства України, згідно до якої пропущення строку
звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін. Частина 2 цієї статті надає право
стороні, яка пропустила строк на звернення до суду, відновити пропущений строк
у разі, якщо причини, які його спричинили були поважними. Припис наведеної
норми щодо розгляду і вирішення справи у разі визнання судом причини пропуску
строку звернення до суду поважною стосується саме прийняття судом постанови за
результатами розгляду справи, тобто відповідно до встановлених обставин та норм
матеріального права. У разі ж відсутності підстав для визнання поважною причини
пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд
відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку. При цьому такий висновок
суду повинен міститися в постанові, прийнятій за результатами розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи
судом першої інстанції відповідач не наполягав на застосуванні наслідків
пропущення строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції при прийнятті постанови були порушені норми матеріального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради Луганської
області на постанову Кіровського міського суду Луганської області від 15
лютого 2008 року у справі № 2-а-67/08 задовольнити частково.

Скасувати
постанову Кіровського міського суду Луганської області від 15 лютого
2008 року у справі № 2-а-67/08 .

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської
ради Луганської області про стягнення недоплачену разову грошову допомогу до 5
травня в сумі 13921,52грн. задовольнити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради
Луганської області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 2
групи за 2004 та 2007 роки у загальній сумі 3500 грн. 08 коп.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини
постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні
21 травня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23
травня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г. Сухарьок