Справа № 22-а-11578/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2007-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя І-ї інстанції - Золотарьова І.Л.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді Геращенка
суддів Малашкевич
при секретарі судового
засідання Літвіновій Л.О.
участю представників сторін:
позивача - не з”явились
відповідача - не з”явились
у відкритому судовому засіданні
скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області
постанову Первомайського міського суду Луганської області
від 20 серпня 2008 року
справі № 2а-148/08
адміністративним позовом ОСОБА_1
відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області
про визнання дій відповідача незаконними, покладення обов'язку перерахувати та
доплатити щорічну грошову допомогу на оздоровлення,
звернувся до Первомайського міського суду Луганської області з адміністративним
позовом до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської
міської ради Луганської області про визнання дій відповідача незаконними,
покладення обов'язку перерахувати та доплатити щорічну грошову допомогу на
оздоровлення згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Постановою Первомайського міського
суду Луганської області від 20 серпня 2008 року у справі № 2а-148/08
адміністративний позов задоволено частково: визнано незаконними дії Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської
міської Ради Луганської області щодо відмови в виплатіОСОБА_1 заборгованості з
щорічної допомоги на оздоровлення за 2002, 2004, 2005, 2007 роки та зобов'язано виплатити за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1
заборгованість з щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4505 грн. 50 коп.
в задоволені позовної заяви в частині стягнення недоотриманих грошових коштів
на оздоровлення за 2001 рік, 2003 рік та 2006 рік, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач повинен був звернутися з заявою до відповідача, але всупереч
п. 4 Порядку виплати органами соціального захисту населення допомоги на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 1 від
04.01.2000 року не звернувся і не надав відповідних доказів про те, що в
зазначені роки він знаходився на лікуванні.
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.
що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Всі виплати, передбачені
Законом України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у тому числі виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати,
виплачується у розмірах, встановлених вказаними постановами КМУ.
матеріали справи, колегія суддів встановила.
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії
(посвідчення серії А № 007312 - арк.спр. 5), до вересня 2005 року мав ІІІ групу
інвалідності, з зазначеного часу - інвалід ІІ групи повторно (довідка МСЕК від
15.09.2005 року - арк.спр. 6).
на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Первомайської
міської ради Луганської області як особа, яка є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції, категорія 1, у зв'язку з чим
користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
48 зазначеного Закону передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні плати, інвалідам ІІ групи -
п'ять мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної
плати встановлюється на момент виплати.
відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення:
рік - в сумі 21 грн. 50 коп. у березні 2003 року;
рік - допомога на оздоровлення не сплачувалася;
рік - в сумі 21 грн. 50 коп. у березні 2004 року;
рік - в сумі 21 грн. 50 коп. у липні 2005 року;
рік - допомога на оздоровлення не сплачувалася;
рік - в сумі 120 грн. у грудні 2007 року.
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на порушення норм матеріального права.
вважає заявник скарги, при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення треба
керуватись розміром такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (для ІІІ групи
інвалідності в сумі 21 грн. 50 коп.), а
з 2005 року - Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
“Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (для інвалідів ІІ групи в сумі 120 грн.).
суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що підлягає
частковому задоволенню, з наступних підстав.
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.
19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
63 Закону передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних
з реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення
сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення особам, зокрема, інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні
заробітні плати та ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2004, 2005, 2007 роки, а не вказані Постанови
- Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 21 грн. 50 коп. за 2004 рік, у розмірі 21 грн. 50 коп.
за 2005 рік та у розмірі 120 грн. за 2007 рік, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними.
Суд
першої інстанції дійшов до правильного висновку, відносно відмови в задоволені
адміністративного позову в частині стягнення недоотриманих грошових коштів на
оздоровлення за 2001 рік, 2003 рік та 2006 рік, так як позивач повинен був
звернутися з заявою до відповідача, але всупереч п. 4 Порядку виплати органами
соціального захисту населення допомоги на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної політики України № 1 від 04.01.2000 року не
Наряду з викладеним, колегія суддів враховує наступне.
Адміністративний суд першої інстанції правильно встановив, що за 2002 рік
позивачу, також, не доплачені суми на оздоровлення відповідно до вимог
спеціального Закону, але дійшов помилкового висновку про стягнення зазначених
коштів за 2002 рік саме з цього відповідача, оскільки виплату щорічної допомоги
на оздоровлення хоча і здійснюють органи
соціального захисту населення, але починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року,
відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від
04.03.2002 року № 256.
Тобто, в частині стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2002 рік позивач пред'явив вимоги до
неналежного відповідача у справі, тому колегія суддів вважає за необхідне
відмовити позивачу в стягненні коштів за 2002 рік саме з цього відповідача.
того, суд першої інстанції помилково вказав розміри мінімальної заробітної
плати, встановленої Законом на час здійснення фактичних виплат позивачу, тому з
відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоотримана щорічна
допомога на оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки в сумі 4197 грн. (за 2004 рік
- 798 грн. 50 коп. (205 грн. х 4 - 21 грн. 50 коп.), за 2005 рік - 1218 грн. 50
коп. (310 грн. х 4 - 21 грн. 50 коп.), за 2007 рік - 2180 грн. (460 грн. х 5 -
підставі викладеного керуючись Конституцією України, Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207,
ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської
ради Луганської області на постанову Первомайського міського суду Луганської
області від 20 серпня 2008 року у справі № 2а-148/08 - задовольнити частково.
Первомайського міського суду Луганської області від 20 серпня 2008 року у
справі № 2а-148/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської міської ради Луганської області про визнання
дій відповідача незаконними, покладення обов'язку перерахувати та доплатити
щорічну грошову допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” - скасувати.
позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області про визнання дій відповідача
незаконними, покладення обов'язку перерахувати та доплатити щорічну грошову
допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” -
задовольнити частково.
з Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області за рахунок Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки в
сумі в сумі 4197 грн.
задоволені іншої частини адміністративного позову - відмовити.
Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:
І.В. Геращенко

Судді:
С.А. Малашкевич

Т.Г.
Арабей