Справа № 22а-5882/08
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2008-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 22а-5882/08
Категорія статобліку 47
Головуючий суддя у першій інстанції
Олефіренко Н.А. (справа №2а-257/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2008 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого
судді Семененка Я.В. (доповідач)

суддів
Юхименка О.В., Баранник Н.П.

при
секретарі Галоян О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального
захисту населення Павлоградської міської ради

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
05.03.2008 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і
соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання
неправомірними дій стосовно призначення допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та стягнення недоотриманої допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача по
нарахуванню і виплаті їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму
недоотриманої допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у розмірі 4672,94 грн. за 2007 рік,
зобов'язати відповідача призначити їй відповідно до ст.. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» - допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, починаючи з 01 лютого 2008 року у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісяця, з наступним
підвищенням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, до
закінчення строку передбаченої законом виплати. Просила стягнути з відповідача
суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та понесені судові витрати. Посилалася
на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався
нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09
липня 2007 року визнанні - неконституційними.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 05 березня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 були частково задоволені.
Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування,
призначення і виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за період січень-грудень 2007 року. Стягнуто з УПСЗН на користь ОСОБА_1 недоотриману
суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі
4 257,82 грн. Зобов'язано УПСЗН призначити ОСОБА_1 допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що передбачений ст.. 15
Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», з послідуючим її
перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства. Стягнуто з бюджету міста Павлограда
Дніпропетровської області на користь позивачки судові витрати в розмірі 42,58
грн.

Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської
ради, не погодившись із постановою суду подало апеляційну скаргу, в якій
просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтуванні апеляційної скарги посилались на те, що усі виплати
ОСОБА_1 здійснено відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік».

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має
малолітню дитину - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.12), у зв'язку з
чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм
законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, позивачкою порушено питання
щодо правомірності дій відповідача, який в даних правовідносинах, при
нарахуванні ним та виплаті вказаної допомоги, є суб'єктом владних повноважень.

Так, позивачка, посилаючись на
неправомірність дій відповідача, вказувала на те, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна виплачуватися у розмірах, що
визначені ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідач наполягав на тому, що допомога нараховується та виплачується у
розмірах, що встановлені Законами України про державний бюджет, в спірних
правовідносинах Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею
56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"
встановлено, що у 2007 році щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
виплачується відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", передбачена у
розмірі, що дорівнює
різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість
місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Між тим, Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини
другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66 ,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71
, статей 98 , 101
, 103 , 111
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"
(справа про соціальні гарантії громадян) від
09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення абзацу третього
частини другої статті 56
та пункту 14 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" .

Відповідно
до ч. 2 ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України"
, якщо акти або їх окремі положення визнаються
такими, що не відповідають Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007р. у позивачки виникло право на отримання допомоги
за 2007 рік у розмірі, який визначено ст..15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»,.

Між тим, відповідач будь-яких дій на виконання зазначеного Рішення
Конституційного Суду України та вимог вказаного Закону не вчинив, грошову
допомогу позивачці сплачував не в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з 09.07.2007р. позивачка має
право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірах встановлених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а оскільки відповідачем вказане право не визнається, то має і право на
звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Колегія суддів не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що
допомога по догляду за дитиною повинна здійснюватися в межах бюджетного
фінансування та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Право позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму не
залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного
фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку органи соціального захисту населення, і
несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах, які
нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини,
яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те,
що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків ( справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

В
той же час вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції
припустився порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Так,
судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд
України" , якщо акти або їх окремі
положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються нечинними і
втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про
їх неконституційність. Тобто, в даному випадку, положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», якими обмежувалися права позивачки,
втратили чинність з 09.07.2007р.

У
зв'язку з порушенням вказаної норми права суд безпідставно визнав
неправомірними дії відповідача щодо призначення виплат з січня 2007 року та
стягнув з відповідача недоотриману допомогу також з січня 2007 року.

За
таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.3 ч.1 ст.198, ст..ст.202,
205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення
Павлоградської міської ради задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
05.03.2008р. скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці і соціального захисту
населення Павлоградської міської ради щодо невиплатиОСОБА_1 з 09.07.2007
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України „Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Зобов'язати управління праці і соціального захисту населення Павлоградської
міської ради перерахувати та виплатиОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст..15 Закону України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» починаючи з 09.07.2007р.

Стягнути з бюджету Павлоградського району Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3грн.40коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення. Постанова може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складання постанови в повному обсязі.

(Повний текст постанови виготовлено 05.12.2008р.)

Головуючий: Я.В.
Семененко

Судді: О.В.
Юхименко

Н.П.
Баранник