Справа № 22-а-3779/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Як
имчук Л.М.
Справа № 22
Господарський суд Закарпа
тської області
ряд. с
тат. звіту № 48
№ 11/198
Суддя-доповідач: Онишкевич

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ А
ДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 жовтня 2008 року

Колегія суддів Львівськог
о апеляційного адміністрати
вного суду в складі :
головуючого-судді
Он
суддів
Улицько
го В.З., Багрія В.М.,
при секретарі
Г
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні апеляційн
у скаргу виконавчого комітет
у Ужгородської міської ради
Закарпатської області на пос
танову господарського суду З
акарпатської області від 05 гр
удня 2007 року у справі № 11/198 за поз
овом товариства з обмеженою
відповідальністю “Кріс” до в
иконавчого комітету Ужгород
ської міської ради Закарпатс
ької області про скасування
та визнання протиправним ріш
в с т а н о в и л а :
Товариство з обмеженою ві
дповідальністю “Кріс” (далі
ТОВ “Кріс”) звернулося до с
уду з адміністративним позов
ом, у якому просило визнати пр
отиправним та скасувати ріше
ння виконавчого комітету Ужг
ородської міської ради Закар
патської області (далі Ужг
ородський міськвиконком) № 132
від 19.04.2007 року “Про впорядкуван
ня обєктів зовнішньої рекл
Постановою господарського
суду Закарпатської області
від 05 грудня 2007 року у справі № 11
/198 позов було задоволено, визн
ано неправомірним та скасова
но рішення Ужгородського міс
ьквиконкому № 132 від 19.04.2007 року.
Вказану постанову в апеляц
ійному порядку оскаржив Ужго
родський міськвиконком, який
у поданій апеляційній скарз
і просив її скасувати та ухва
лити нове рішення, яким відмо
вити у задоволенні позову ТО
В “Кріс”. У обґрунтування сво
їх вимог покликався на поруш
ення судом норм матеріальног
о та процесуального права, ос
кільки оспорюване позивачем
рішення відповідача було пр
ийняте у відповідності із По
рядком розміщення обєктів
зовнішньої реклами, затверд
женого рішенням Ужгородсько
го міськвиконкому № 176 від 22.06.2005 р
оку та постановою Кабінету М
іністрів України від 29.12.2003 року
№ 2067. У позивача відсутні належ
ним чином оформлені та видан
і дозволи на розміщення об
єктів зовнішньої реклами щод
о реально розміщених обєкт
ів, а тому такі рекламоносії п
ідлягають демонтажу. Крім то
го, звертає увагу апеляційно
го суду на те, що оспорюваним п
озивачем рішенням Ужгородсь
кого міськвиконкому не можут
ь бути порушені права позива
ча, оскільки обєкти, які під
лягають демонтажу, встановле
ні у незаконний спосіб, а демо
нтаж повинен проводитися без
будь-якого пошкодження рекл
амних конструкцій.

Представник ТОВ “Кріс” у хо
ді апеляційного розгляду вим
оги апелянта заперечив, прос
ить апеляційну скаргу залиши
ти без задоволення, а оскаржу
ване судове рішення без зм
ін.

Представник Ужгородського
міськвиконкому в судове зас
ідання на виклик суду не зя
вився, що не перешкоджає судо
вому розгляду справи згідно
із частиною 4 статті 196 КАС Укра
їни.

Заслухавши суддю-доповіда
ча та учасників судового роз
гляду, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційно
ї скарги у їх сукупності, коле
гія суддів приходить до пере
конання, що подана апеляційн
а скарга не підлягає задовол
енню, виходячи з таких міркув
ань.

Задовольняючи позов, суд пе
ршої інстанції виходи в із то
го, що позивач на підставі ста
тті 16 Закону України “Про рекл
аму”, Типових правил розміще
ння зовнішньої реклами, затв
ерджених постановою Кабінет
у Міністрів України № 2067 від 29.12.
2003 року, Порядку розміщення зо
внішньої реклами в м. Ужгород
і, затвердженого рішенням Уж
городського міськвиконкому
№ 173 від 22.03.2005 року, та відповідни
х дозволів, виданих госпрозр
ахунковою організацією “Ужг
ородрекламаблагоустрій”
(далі ГО“Ужгородреклам
аблагоустрій”), встановив об
єкти зовнішньої реклами. К
рім того, позивачем було укла
деного договори тимчасового
користування на розміщення
обєктів зовнішньої реклам
и з робочим органом (ГО“Ужгор
одрекламаблагоустрій”) на мі
сця, які перебувають у комуна
льній власності, та договори
користування з власниками м
ісць, які перебувають у прива
тній власності. Оспорюваним
рішенням № 132 від 19.04.2007 року відпо
відач визнав такими, що підля
гають демонтажу, обєкти зо
внішньої реклами, що належат
ь позивачу на праві приватно
ї власності, мотивуючи своє р
ішення тим, що вказані обєк
ти зовнішньої реклами не від
повідали виду та розмірам ре
кламних конструкцій, затверд
жених відповідними дозволам
и. На підставі аналізу положе
нь п. 46 Типових правил розміще
ння зовнішньої реклами, пп. 7.1, 7
.2 Порядку розміщення зовнішн
ьої реклами в м. Ужгороді, суд
прийшов до висновку про відс
утність такої правової підст
ави для демонтажу обєктів
зовнішньої реклами, як невід
повідність їх виду та розмір
ів тим, що зазначені у дозвола
х.
Окрім того, судом було врахо
вано те, що до дозволів були вн
есені зміни шляхом прийняття
розпоряджень (додатків) ГО“У
жгородрекламаблагоустрій”
, у яких погоджено внесення зм
ін щодо типу обєкта зовніш
ньої реклами. При цьому суд ві
дхилив покликання відповіда
ча на те, що зміни до дозволів
на розміщення обєктів зовн
ішньої реклами ТОВ “Кріс” бу
ли внесені керівником органу
по регулюванню діяльності з
розміщення зовнішньої рекла
ми у м. Ужгороді з перевищення
м повноважень, оскільки ГО “У
жгородрекламаблагоустрій”
на момент внесення змін у вка
зані дозволи була субєктом
владних повноважень і її дії
можуть бути скасовані чи виз
нані неправомірними лише за
рішенням суду.

Колегія суддів погоджуєть
ся з прийнятим судовим рішен
ням та відхиляє доводи апеля
ційної скарги, виходячи з так
их міркувань.

Приписами ч. 2 ст. 71 КАС Україн
и встановлено, що у адміністр
ативних справах про протипра
вність рішень, дій чи бездіял
ьності субєкта владних пов
новажень обовязок щодо док
азування правомірності свог
о рішення, дії чи бездіяльнос
ті покладається на відповіда
ча, якщо він заперечує проти а
дміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 К
онституції України органи де
ржавної влади та органи місц
евого самоврядування, їх пос
адові особи зобовязані дія
ти лише на підставі, в межах по
вноважень та у спосіб, що пере
дбачені Конституцією та зако
нами України.

Повноваження сільських, се
лищних, міських рад та їх вико
навчих органів визначено пол
оженнями ст.ст. 25-40 Закону Украї
ни “Про місцеве самоврядуван
ня в Україні”, однак ними не пе
редбачено право відповідача
на прийняття рішення про дем
онтаж обєктів зовнішньої р
еклами.

Як вбачається із положень ч
астини 1 статті 16 Закону Украї
ни “Про рекламу” розміщення
зовнішньої реклами у населен
их пунктах провадиться на пі
дставі дозволів, що надаютьс
я виконавчими органами сільс
ьких, селищних, міських рад, та
в порядку, встановленому цим
и органами на підставі типов
их правил, що затверджуються
Кабінетом Міністрів України
.

Відповідно до положень 5 Тип
ових правил розміщення зовні
шньої реклами, затверджених
постановою Кабінету Міністр
ів України № 2067 від 29.12.2003 року, для
регулювання діяльності з ро
зміщення зовнішньої реклами
сільською, селищною, міською
радою може утворюватися від
діл, управління або уповнова
жуватися установа, організац
ія (далі робочий орган). Роб
очий орган не може виступати
заявником на розміщення зов
нішньої реклами та одержуват
и дозвіл.

До повноважень робочого ор
гану згідно із п. 6 вказаних Пр
авил належать, крім іншого, ро
згляд заяв розповсюджувачів
зовнішньої реклами на надан
ня дозволу, внесення змін у до
звіл, переоформлення дозволу
та продовження строку його д
ії; підготовка проекту рішен
ня виконавчого органу ради щ
одо надання дозволу чи про ві
дмову у його наданні; видача д
озволу на підставі рішення в
иконавчого органу ради.

Відповідно до п. 45 Правил кон
троль за їх додержанням здій
снюють виконавчі органи сіль
ських, селищних, міських рад т
а інші органи відповідно до з
аконодавства.

У разі порушення порядку ро
зповсюдження та розміщення р
еклами уповноважена особа ор
гану, який здійснює контроль
за додержанням цих Правил, зв
ертається до розповсюджувач
а зовнішньої реклами з вимог
ою усунення порушень у визна
чений строк.
У разі невиконання цієї вим
оги орган, який здійснює конт
роль, подає інформацію спеці
ально уповноваженому органу
виконавчої влади у сфері зах
исту прав споживачів у поряд
ку, встановленому Кабінетом
Міністрів України ( пункт 46 Пр
авил).

Разом із тим, у ході судовог
о розгляду було встановлено,
що обєкти зовнішньої рекл
ами ТОВ “Кріс” було встановл
ено на місцях, зазначених у ві
дповідних дозволах, виданих
на підставі рішень Ужгородс
ького міськвиконкому від 16.11.200
5 року № 350, від 17.08.2005 року № 239, від 23.03.2
006 року № 94.

Ужгородський міськвиконко
м чи його робочий орган не зве
ртався до ТОВ “Кріс” із вимог
ою про усунення порушень пор
ядку розповсюдження та розмі
щення реклами шляхом приведе
ння виду та розмірів рекламн
их конструкцій тим, що визнач
ені у відповідних дозволах, я
кі на момент прийняття оспор
юваного рішення субєкта вл
адних повноважень скасовані
не були.

Таким чином, на думку колегі
ї суддів, Ужгородський міськ
виконком не мав правових під
став для прийняття оспорюван
ого рішення № 132 від 19.04.2007 року пр
о демонтаж обєктів зовнішн
ьої реклами, що належать пози
вачу, а відтак воно правомірн
о було визнано неправомірним
та скасоване судом першої ін
станції.

З огляду на наведене колегі
я суддів приходить до переко
нання, що судом першої інстан
ції при вирішенні даного пуб
лічно-правового спору було п
овно і правильно встановлено
фактичні обставини справи т
а ухвалено судове рішення з д
отриманням вимог матеріальн
ого і процесуального права. Д
оводи апелянта не спростовую
ть висновків суду, а відтак ап
еляційну скаргу слід залишит
и без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КА
С України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу виконав
чого комітету Ужгородської м
іської ради Закарпатської об
ласті залишити без задоволен
ня, а постанову господарсько
го суду Закарпатської област
і від 05 грудня 2007 року у справі №
11/198 без змін.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищ
ого адміністративного суду У
країни протягом одного місяц
я шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Ули
цький

В.М.Багрій