Справа № 22-а-9509/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2008 року
м. Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача
- Носа С.П.,

суддів:
Довгополова О.М., Яворського І.О.,

при
секретарі судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської
області

на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2008 року у справі НОМЕР_3а-30/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі Закарпатської області,

третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог на предмет спору - Закарпатське
вертолітне виробниче об'єднання

про визнання неправомірної
відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах,-

В С
Т А Н О В И Л А :

В
березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області,
третьої особи Закарпатського вертолітного виробничого об'єднання про визнання
непрваомірною відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою
Тячівського районного суду Закарпатської
області від 23 квітня 2008 року
позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення комісії по
призначенню пенсій управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі від
12.12.2007 року НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах. Постановлено зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи
згідно списку НОМЕР_3, затвердженого постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956 року
№ 1173 період роботи клепальником з 4 січня 1976 року по 16 квітня 1987 року.
Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тячвіському районі призначити
ОСОБА_1 у встановленому порядку пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі, представник якого в поданій апеляційній
скарзі покликається на те, що така винесена з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для справи, тому просить таку скасувати та
прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Як
на доводи в своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те,
що судом не взято до уваги, що право на пенсію на пільгових умовах мають
працівники, зайняті виконанням протягом повного робочого дня робіт,
передбачених Списком НОМЕР_2чи НОМЕР_3, і право яких підтверджено атестацією
робочих місць. Під повним робочим днем розуміється виконання роботи в умовах,
передбачених Списками, який триває не менше 80 відстоків робочого часу. Згідно
записів трудової книжки заявник працював слюсарем-складальником. Це означає, на
думку апелянта, що гр. ОСОБА_1. суміщав професію слюсаря та складальника.
Професія слюсаря у даному виробництві Списками, що дають право пільгового
пенсійного забезпечення, не передбачена. Якщо одна із виконуваних сумісних
робіт (професій) передбачена Списками, а інша ними не передбачена, то пенсія
призначається на загальних підставах. Якщо ж на підприємстві замість професії
клепальника-складальника було вжито місцеву назву слюсар-складальник, то для
можливості визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно
було надати довідку про тотожність професії з місцевим найменуванням до
професії по тарифно-кваліфікаційному довіднику, завірену міністерством чи
відомством, до якого належить дане підприємство.

Під
час апеляційного розгляду справи представник апелянта повністю підтримав вимоги
за апеляційною скаргою і надав суду пояснення відповідно до її змісту.

Позивач
у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив. оскільки вважає її
безпідставною, а оскаржуване рішення суду першої інстанції законним і
обґрунтованим.

Представник
3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору в
судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлені про час, дату
та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий
проведено у його відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання
доводів апеляційної скарги, пояснення позивача на заперечення проти доводів
такої, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів
не вбачає підстави для її задоволення.

Розглядаючи
спір та приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно
і обґрунтовано виходив із вимог ст.ст.13,62 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” та на підставі досліджених доказів прийшов до вірного висновку
про те, що ОСОБА_1 з 04.01.1976 року по 26.05.1986 року працював за професією
складальника-клепальника, зайнятого постійно і повний робочий день у
виробництві корпусів повітряних суден в Закарпатському машинобудівному заводі,
який був реорганізований в Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання, а тому
позивач має право на призначення та виплату йому пенсії за віком на пільгових
умовах за Списком НОМЕР_3.

При
цьому судом першої інстанції правильно враховано, що у відповідності до ст.48
КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність
працівника, а у відповідності до вимог ст. 62
Закону України “Про пенсіне забезпечення” основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу
при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Тому суд правильно взяв до уваги, що позивач представив
відповідачу трудову книжку, як основний документ, що підтверджує стаж роботи, з
відповідними записами про роботу слюсарем-клепальником з шкідливими умовами
праці в Закарпатському машинобудівному заводі з 04.01.1976 року по 26.05.1986
року, що стверджується копією такої (а.с.6, 7). Крім того з матеріалів справи
та пояснень сторін вбачається, що позивачем було надано відповідачу також і
уточнюючу довідку видану підприємством в якому він працював.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно п.”б” ч.1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком НОМЕР_3 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з яких не менше 10 років на зазначених
роботах.

Як зазначено вище судом першої інстанції безспірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1. безперервно з 04.01.1976 року по
26.05.1986 року працював на посаді слюсаря-клепальника з шкідливими умовами
праці в Закарпатському машинобудівному заводі, який був реорганізований у
Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання,
що, зокрема, підтверджується записами у його трудовій книжці (а.с.6, 7), яка є
основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків НОМЕР_2 та
НОМЕР_3 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005
р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.п. “а”,
”б” ч.1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків (приклад вірного
застосування даного положення наводиться у додатку НОМЕР_2 до Порядку).

Позивач працював на Закарпатському
машинобудівному заводі, який був реорганізований у Закарпатське вертолітне
виробниче об'єднання включно до 26.05.1986
року, тобто у період дії постанови Кабінету
Міністрів СРСР НОМЕР_2173 від 22.08.1956 р.

Вказаною постановою НОМЕР_2173 від 22.08.1956р. робота на
якій працював позивач віднесена до Списку НОМЕР_3 виробництв, робіт, професій,
посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, а тому весь період
роботи ОСОБА_1. за цією роботою слід зарахувати до пільгового стажу.

Крім того, вже згаданою постановою Кабінету Міністрів України
№36 від 16.01.2003 р., яка була чинною на час звернення позивача до пенсійних
органів за призначенням пенсії відповідно до п.”б” ч.1 ст. 13 Закону України
“Про пенсійне забезпечення”, та є чинною на даний час, робота на якій працював
позивач також віднесена до Списку НОМЕР_3 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання,
що управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі
Закарпатської області як суб'єкт владних
повноважень, відмовляючи ОСОБА_1. у призначенні пенсії за віком на пільгових
умовах відповідно до п.”б” ч.1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”
діяло не на підставах, що передбачені Конституцією і чинними законами України,
тобто неправомірно, а тому позовні вимоги у даній справі про зобов'язання
призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах як працівнику, що був
зайнятий на роботах із шкідливими і важкими умовами праці з часу його
первинного звернення підлягають задоволенню в повному обсязі, що підставно
вирішено судом першої інстанції.

Таким
чином, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне
рішення з дотриманням норм матеріального, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає
вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної
скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої
інстанції не має.

З
огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А :

апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської
області залишити без задоволення.

Постанову
Тячівського районного суду
Закарпатської області від 23 квітня 2008 року у справі
НОМЕР_3а-30/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, третьої особи
Закарпатського вертолітного виробничого об'єднання про визнання неправомірної
відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Суддя-доповідач
С.П. Нос

Судді
О.М.
Довгополов

І.О. Яворський