Справа № 2а-179/08
Суддя: Мозолєва Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-179
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008
року Первомайський міський суд
Луганської області в складі:
головуючого судді
Мозолєвої Т.В.

при секретарі Жиляковій
Л.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Первомайське справу за позовом позивача
ОСОБА_1до відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області
про визнання дій відповідача про відмову у проведенні нарахування
недовиплаченої щорічної разової грошової допомоги та її виплати незаконними та стягнення
недовиплаченої одноразової щорічної грошової допомоги, як інваліду війни 2-ї
групи, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою,
посилаючись на те, що згідно законодавства України він є особою, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку з ліквідацією її наслідків та має
відповідне посвідчення. Також, відповідно до п.1 ч.І ст.7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має статус інваліда
війни другої групи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 виданим
Первомайським управлінням праці та соціального захисту населення від 22.05.2003
р.

Згідно до ст.17 КАСУ компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних осіб з суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій та бездіяльності. Суб'єктом владних повноважень
згідно до п.7 ст. 3 КАСУ вважається суб'єкт при здійсненні ним владних
управлінських функцій на основі законодавства. Згідно до п.1 ст.18 КАСУ місцевим
загальним судам як адміністративним, підсудні адміністративні справи з приводу
оскарження дій, у яких однією із сторін є орган місцевого самоврядування.
Законодавчо встановлено, що виплата щорічної грошової допомоги здійснюється
органами праці та соціального захисту населення, яке є відповідачем за даним
позовом.

Згідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993р. йому
щорічно, до 5-го травня, повинна надаватися одноразова грошова допомога в
розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

У серпні 2007р. йому стало відомо, що в порушення вимог
ч.5 ст.13 Закону №3551 та ч.3 ст.22 Конституції України, у 2007 р. призначена
грошова допомога, і нараховувалась не повністю.
Він звернувся до відповідача з заявою про виплату йому заборгованості з
недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення з 2001р по 2007р, але і листом
від 29.08.07р. № 09-2617 йому відмовлено
у задоволенні вимог.

Частиною 3 ст.46 Конституції України передбачено, що
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя,
не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст.2 Закону України
«Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р №966-ХІІ, що прийнятий на виконання
ч.3 ст.46 Конституції України, передбачає, що прожитковий мінімум
застосовується в тому числі для визначення мінімальних пенсій за віком. Пункт
4.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,

визначеного
законом.

Розмір прожиткового мінімуму з 1 квітня 2007 року (на момент
проведення виплати одноразової грошової допомоги) затверджено ст.62 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007рік" № 489-У від 19.12.06р у
редакції змін до вказаного закону (Закон № 749-У від 15.03.07р.) у розмірі
406,00 грн.

ч.3 ст.62 вказаного
закону мінімальна пенсія за віком повинна збільшуватися на 1 відсоток, тобто
повинна дорівнювати 406,00 грн. х 1% = 410,06 грн. Фактично у 2007р. йому
здійснена виплата щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі - 360,00
грн.. Таким чином недоплата у 2007р. складає: 410,06 грн. х 8 = 3280,48 грн. -
360,00 грн. = 2920,48 грн.

Розмір прожиткового мінімуму з 1 квітня 2008р.(на момент
проведення виплати одноразової грошової
допомоги) затверджено ст..58 Закону України «Про державний бюджет України на
2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-У1 від 28.12.2007р. - 481 грн. Фактично
у 2008р. йому здійснена виплата щорічної
одноразової грошової допомоги у розмірі - 400,00 грн.. Таким чином недоплата у
2008р. складає:

481,00 грн. х 8 =
3367.00 грн. - 400,00 грн. = 3448.00 грн.

Щодо порядку здійснення виплат державою, виходячи з
реальних можливостей видаткової частини державного бюджету, та порядку,
затвердженому Законом про Державний бюджет на відповідний рік, зазначає наступне:

- 09.07.2007р Конституційний суд України виніс рішення по
справі №1-29/2007, в якому вказав, що «Аналіз законодавчої діяльності Верховної
Ради України свідчить про те, що при прийнятті законів про Державний бюджет
України систематично зупиняється дія інших законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, які є складовою конституційного права громадян на
соціальний захист і достатній рівень життя кожного (ст. 46,48 Конституції
України 254к/96-ВР).Зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх
дії в часі та/або за колом осіб і має здійснюватися відповідно до вимог
Конституції України 254к/9б-ВР)...Зупинення дії положень законів, якими
визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і
свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом
України. Конституційний Суд України неодноразово розглядав за зверненнями суб
'єктів права на конституційне подання справи і приймав рішення, у яких визнавав
окремі положення законів про Державний бюджет України щодо зупинення або
обмеження пільг, компенсацій і гарантій такими, що не в доповідають Конституції
України 254к/9б-ВР (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002р
№5-рп/2002 А005р710-02) (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 17
березня 2004р №7-рп/2004 (ч007р710-04) (справа про соціальний захист
військовослужбовців та працівників правоохоронних органів), від, 1 грудня 2004р
№20-рп'2004 А020р710-04) (справа про зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 р №8-рп/2005 (2008р710-05) (справа
про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Проте,
незважаючи на зазначені рішення Конституційного Суду України, ревізія законами
про Державний бюджет України пільг, компенсацій і гарантій, яку започатковано у
1995році, набула системного характеру. Вимоги щодо змісту закону про Державний
бюджет України містяться в частині другій ст. 95 Конституції України
254к/96-ВР, положення якої конкретизовано уст.38 Кодексу 12542-14).
Встановлений ч.2 ст.95 Конституції України 254к/9б-ВР, ч.2 ст.38 Кодексу
(2542-14) перелік правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет
України, є вичерпним. Зі змістом наведених положень Конституції України
254к/9б-ВР та Кодексу 2542-14 вбачається, що закон про Державний бюджет України
як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та
використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання від інших
законів України:

- він стосується
виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби,
зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим
законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а
також встановлюватися інше додаткове правове регулювання відносин, що є
предметом інших законів України. Таким положенням закріплено і в ч.3 ст.27
Кодексу 2542-14.

Таким вищевказаним рішенням
Конституційний Суд України
визнав

неконституційною
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007р» якою встановлено,
що виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (3551-XII) здійснюється у
таких розмірах: інвалідам І групи - 450 грн., інвалідам II групи - 360 грн.

Відповідно до ч.2 ст.73 Закону України « Про
Конституційний Суд України» №422/96-ВР від 16.10.1996р «У разі якщо акти або їх
окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність». Ст.
З Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною
цінністю.

Ст.8 Конституції України передбачено, що в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі
Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є
нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується.

Ст.19 Конституції України передбачено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ст.22 Конституції України передбачено, що Конституційні
права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод. Права і свободи людини і громадянина, закріплені
цією Конституцією, не є вичерпними.

Ст.55 Конституції України передбачено, що права і свободи
людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження
в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб Постановами уряду №486 від
11.04.2002р та №425 від 31.03.2003р п. З, а також частиною 1 ст.17 Закону
№3551-XII встановлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюється
органами праці та соціального захисту населення, яке є відповідачем за даним
позовом.

Просить суд визнати дії Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської міської ради Луганської області про відмову у
проведенні нарахування недовиплаченої щорічної разової грошової допомоги у 2007 та 2008 році та її виплати незаконними
та стягнення з відповідача на його
користь суми недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги за 2007-2008
роки, як інваліду війни 2-ї групи у
розмірі 6368,48 грн.

ПозивачОСОБА_1в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримав у повному
обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не
з'явилася, від начальника УП та СЗН
Коч евенко В.М. надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу
у їх відсутність, позовні вимоги не
визнає, посилаючись на те, що відповідач
відповідно до ст..54 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» є управлінням
Первомайської міської ради, а також кінцевим розпорядником бюджетних коштів.
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
№3551 від 22.10.1993р. на УПСЗН покладається обов'язок здійснення виплати
пільговій категорії громадян щорічної разової грошової допомоги до 9 травня.
Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону №3551, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України, які надходять на рахунок
відповідного органу Державного Казначейства, який згідно Положення про Державне
казначейство України, затвердженого постановою КМУ №1232 від 21.12.2005р.,
здійснює розрахункове-касове обслуговування розпорядників і одержувачів
бюджетних коштів, контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні
надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів за цими
зобов'язаннями.

Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області
є
державною установою, фінансування усіх видів виплат громадянам здійснюється за
рахунок бюджетних коштів, управління у здійсненні своєї діяльності в частині
виплати щорічної разової грошової допомоги керується не тільки нормами Закону
№3551, а ще й бюджетними нормами, а саме: Бюджетним кодексом України, Законом
України про Державний бюджет України.

Згідно п.8 ст.7 Бюджетного Кодексу України,
бюджетні кошти використовуються тільки на
цілі, визначені бюджетними призначеннями, та відповідно до ст.23 цього ж
Кодексу будь - які платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України,
виключно Законом України «Про Державний
бюджет України» визначаються будь - які
видатки держави, розмір і цільове спрямування
цих видатків, виходячи з фінансових можливостей держави.

На час здійснення відповідачем виплати щорічної
разової грошової допомоги ст..29 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007рік»
було зупинено дію окремих статей ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення
розміру допомоги до 9-го травня відповідно до розмірів мінімальної пенсії за
віком та встановлені конкретні розмірі, відповідно до яких здійснюється виплата
щорічної разової грошової допомоги, а саме: інвалідам війни 1-ї групи
- 450 грн.; інвалідам війни 2-ї групи - 360 грн.; інвалідам 3-ї групи 300 грн.,
учасникам бойових дій - 280 грн.; учасникам війни - 55 грн.

Відповідно до ч.5 ст.13
цього Закону щорічна разова грошова допомога виплачується органами УП та СЗН до
5-го травня. УП та СЗН Первомайської
міської ради виплатило позивачу допомогу до 9-го травня у розмірі 360 грн.

Рішенням Конституційного
суду України, яким була визнана неконституційними положення ст..29 ЗУ «Про
держаний бюджет України на 2007р.», на яке посилається позивач, було ухвалено
09.07.2007р.

Частина 2 ст.73 ЗУ «Про
Конституційний Суд України» передбачає, що у разі якщо акти або їх окремі
положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони
оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Первомайське УПСЗН
здійснило виплату щорічної грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня 2007р.
у квітні 2007р., отже на момент виплати позивачу допомоги ст..29 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ще не була
визнана неконституційною, оскільки рішення щодо визнання положень цієї статті
неконституційними було ухвалено
09.07.2007р. і тому не може бути
застосовано до спірних правовідносин, а тому виплати проведені УП та СЗН
були законними..

Пунктом 20 ЗУ №107-У1 від
28.12.2007р. «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»
були внесені зміни до ст.. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме: ч.5 цієї статті була викладена у наступній
редакції: «щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

ПКМУ №183 від
12.03.2008р. «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
та «Про жертви нацистських
переслідувань» встановлює, що виплата разової грошової допомоги інвалідам війни
2-ї групи здійснюється у розмірі 400 грн., саме ця сума була виплачена позивачу
у 2008р. УП та СЗН діяв на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством, тому просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА
1.

Дослідивши надані
докази, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В суді прийнято без
заперечень, що позивач є учасником війни
і має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», в тому числі і на отримання щорічної разової
грошової допомоги.

Спір стосується тільки
розмірів цієї допомоги.

Відповідно до ст. 29
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» інвалідам війни 2-ї групи щорічна грошова допомога
виплачувалась у розмірі 360 гривень.

Відповідно до ПКМУ №183 від
12.03.2008р. «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
та «Про жертви нацистських переслідувань»
встановлює, що виплата разової грошової допомоги інвалідам війни 2-ї групи
виплачувалась у розмірі 400 грн., саме
ця сума була виплачена позивачу у 2008р.

Зазначені суми позивач
отримав, що також прийнято в суді без заперечень.

Відповідно до Закону «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» позивач отримав щорічну допомогу до 5
травня 2007 та 2008 р.р., тому підстав для висновку, що виплативши позивачеві
щорічну допомогу в сумі 360 грн. та 400 грн. Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради діяло
незаконно, нема.

Але, 09 липня 2007 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі за конституційним поданням 4
6 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"
(справа про соціальні гарантії громадян), яким ст.. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007рік» в частині, що стосується предмету позову,
визнана неконституційною.

22.05.2008р.
Конституційний Суд України визнав неконституційними положення п.20 розділу №2
«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ЗУ №107-6 від
26.12.2007р.

Суд прийшов до висновку,
що позивач має право вимоги виплати
щорічної разової грошової допомоги у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Оскільки, відповідно до ст. 150
Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені,
позовні вимогиОСОБА_1в частині покладення обв'язку доплатити
йому щорічну разову грошову допомогу як інваліду війни 2 групи в сумі
6368,48 грн. підлягають задоволенню.

З приводу того, що Рішення Конституційного Суду України прийнято після
того, як виплата одноразової щорічної грошової допомоги була проведена, суд
вважає за необхідне зазначити, що ця обставина напевно була відома Конституційному
Суду і зазначений Суд не міг прийняти рішення, яке завідомо не буде
виконуватись.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення
у справі за конституційним
поданням 4 6 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії
громадян), яким ст.. 29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007рік», ст.. ст.8,9, 159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивачаОСОБА_1задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту
населення Первомайської міської ради
Луганської області про відмову у проведенні нарахування не доплаченої
щорічної разової грошової допомоги у 2007 та 2008 році та її виплати незаконними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області доплатити ОСОБА_1щорічну разову грошову допомогу, як інваліду війни 2-ї групи за
2007-2008 роки в загальній сумі 6368
грн. 48 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку для подання заяви на апеляційне
оскарження.

Постанова може бути оскаржена
протягом 10 днів з для її проголошення в Донецькому апеляційному адміністративному
суді області через Первомайський міський суд.

Суддя
Мозолєва Т.В.