Справа № 22-а-14851/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

інстанції - Максюта І.О.
Cуддя-доповідач - Арабей Т.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2008
року Справа №
22-а-14851/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суд у складі:

головуючого

Арабей Т.Г.

суддів розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу
на постанову від по справі за позовом до про

Геращенко І.В., Малашкевич С.А. Управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської
міської ради Луганської області Кіровського міськрайонного суду Луганської
області 17 жовтня 2008 року №
2-а-325/2008 ОСОБА_1Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області
визнання дій протиправними, стягнення заборгованості по недоотриманій
компенсації на оздоровлення за 2008 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області про визнання дій протиправними,
стягнення заборгованості по недоотриманій компенсації на оздоровлення за 2008
рік, згідно до вимог ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Постановою Кіровського міськрайонного суду
Луганської області від 17 жовтня 2008
року у справі № 2-а-325/2008 позовна заява задоволена повністю, в наслідок
чого, визнані протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області у виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області на користь позивача суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2008 рік у розмірі 2455 грн.

Не погодившись з
таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Представник
апелянта у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного
розгляду був повідомлений належним чином, письмово просив розглянути справу за
відсутності їх представника.

Позивач у судове
засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був
повідомлений належним чином. У письмових запереченнях просив розглянути справу за його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1. є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (а.с.5,6), є інвалідом ІІ
групи і має право на користування компенсаціями та пільгами передбаченими
Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і перебуває на обліку в Управління праці
та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області.

Відповідно до ст. 48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, передбачена щорічна допомога на оздоровлення,
зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять
мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної
плати встановлюється на момент виплати. Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» розмір мінімальної заробітної плати складав 515
грн.

В порушення зазначених норм
відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і
не сплачена. Фактично нараховані та сплачені в 2008 році - 120 грн. При
призначенні допомоги відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562 “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив, що позивач повинен був отримати від відповідача разову грошову
допомогу у такому розмірі за 2008 рік - (515 грн. х 5) -120 грн. = 2455 грн.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні
апеляційної скарги.

Відповідно до
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до
статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 63
Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна
допомога на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за
місцем проживання громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
населення.

Таким чином,
відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів
вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога на
оздоровлення особам, зокрема, інвалідам І - ІІ групи - п'ять мінімальних
заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється
на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2008 рік, а не вказані
Постанови КМУ.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови
суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської
області на постанову Кіровського
міськрайонного суду Луганської області від 17 жовтня 2008 року у справі №
2-а-325/2008 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області про визнання дій протиправними та
стягнення недоотриманих коштів на
оздоровлення за 2008 рік - залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Т.Г.Арабей

Судді І.В.Геращенко

С.А.
Малашкевич