Справа № 22а-546/08
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
22а-546/08 (22а-2438/07)
Головуючий суддя у 1 -ій
Категорія статобліку - 39
інстанції - Добродняк
№ А23/87
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді-доповідача - Туркіної Л. П.,

суддів - Коршуна А. О., Проценко О. А.

при секретарі - Піцик
Р.В.

За участі представників сторін:

позивача - не прибув

відповідача - Барабаш Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 10
квітня 2007 року

у справі № А23/87

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, м.
Дніпропетровськ

про визнання
недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 26.10.2006 р.,
№/1 від 22.11.2006 р. , -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року позивач звернувся до суду
із позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (далі по
тексту ДПІ у Бабушкінському районі) № /0 від 26.10.2006 р., №/1
від 22.11.2006 р.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 10.04.2007 р. задоволено позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та скасовано податкові повідомлення-рішення №
/0 від 26.10.2006 р., №/1 від 22.11.2006 р.

Рішення суду обґрунтовано тим, що з 09.08.2006
р. податковий агент при закупівлі у власників сільськогосподарської продукції
має право не утримувати податок з доходів фізичних осіб з виплачених за таку
продукцію грошових коштів лише у разі пред'явленні довідки, порядок видачі якої
затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. №1063. До
цього моменту відсутність такої довідки не була підставою для включення
визначеного пп. 4.3.36 п. 4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб» доходу до складу оподатковуваного доходу платника податку з доходів
фізичних осіб, і, відповідно, підставою виникнення у податкового агента
обов'язку нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходів фізичних осіб.

Не погодившись із постановою суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невірне
застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову
суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову.

У апеляційній скарзі апелянт вказує наступне.

Відповідно до пп. 9.12.3 п. 9.12 ст. 9, п. 17.2 ст. 17 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» ПП ОСОБА_1 є податковим агентом фізичних
осіб, у яких він здійснював закупівлю волоських горіхів, тому він повинен був
утримувати податок з доходів фізичних осіб з суми, виплаченої за горіхи.

В порушення пп. 3.1.3 п. 3.1 ст. 3,
пп. 9.12.3 п. 9.12 ст.9, пп. 16.3.3, п. 16.3, ст. 16, п. 17.2 ст. 17, пп. «а»,
«б» п.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» ПП ОСОБА_1
сплачувались кошти фізичним особам за горіхи без утримання та перерахування до
бюджету податку з доходів фізичних осіб, що призвело до заниження податку, який
підлягає сплаті до бюджету в сумі 105017,13 грн.:

за 4квартал 2005 року у
сумі 49823,61грн.;

за 1квартал 2006 року у
сумі 55193,52грн.

Апелянт зазначив, що у разі не
перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з виплаченого доходу
фізичним особам, приватний підприємець повинен був під час перевірки надати
первинні документи, відповідно до яких приватний підприємець не повинен
перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб. Зазначені документи
ПП ОСОБА_1 надані не були.

Відповідно п.п.4.3.36 п.4.3 ст.4
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не включаються до складу
загального місячного або річного оподатковуваного податком доходи від продажу
сільськогосподарської продукції, вирощеної (виробленої) на земельних ділянках,
наданих для ведення особистого селянського господарства, якщо їх розмір не був
збільшений в результаті отриманих в натурі (на місцевості) земельної
долі (паю); на земельних ділянках, наданих для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будов та споруд, наданих для
ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва. Зазначена
інформація приватним підприємцем надана
не була, а тому відповідач вважає, що дії податкової інспекції цілком
правомірні.

Представник позивача у судове засідання не
прибув, про час та місце розгляду справи

повідомлений належним чином.

Представник відповідача доводи апеляційної
скарги підтримав.

Заслухавши представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ДПІ у Бабушкінському районі проведено
перевірку ПП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства у період з
01.11.2005 р. по 26.10.2006 р.

Під час перевірки встановлено, що
позивач протягом IV кварталу 2005 року та І кварталу 2006 року здійснював
оптову торгівлю волоськими горіхами із застосуванням спрощеної системи
оподаткування.

Реалізація горіхів проводилась
позивачем TOB «Компанія
«Каста» в межах договору постачання № 3/11 від 03.11.2005 р.

Валовий дохід в результаті оптової
торгівлі горіхами визначений позивачем за IV квартал 2005 р. в розмірі 457862,94 грн., за I-ІІІ квартали 2006 р. - 499489,00 грн.

До складу валових витрат позивачем
віднесені витрати на закупівлю волоських горіхів. Документи, які підтверджують
закупівлю горіхів за IV квартал 2005 року на суму 383258,61 грн., за І квартал 2006 року - на суму 424565,53
грн., у позивача відсутні.

Позивач
зазначив, що він придбавав волоські горіхи у фізичних осіб за готівковий
рахунок.

За
результатами перевірки складено акт № 106.170/. У акті перевірки
зазначено, що у відповідності до п.п 9.12.3 п. 9.12 ст. 9, абз. «а» п. 1 ст. 17
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» ОСОБА_1 є податковим
агентом фізичних осіб, у яких він здійснював закупівлю волоських горіхів. Таким
чином, ПП ОСОБА_1 повинен був утримувати податок з доходів фізичних осіб з
виплаченої суми за горіхи.

В
порушення п.п 3.1.3 п. 3.1 ст. 3, п.п 9.12.3 п. 9.12 ст. 9, п.п 16.3.3 п. 16.3
ст. 16, абз. «а» п. 17.2 с. 17, п.п «а», «б» п. 2 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» ПП ОСОБА_1 сплачувались кошти фізичним особам
за горіхи без утримання та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних
осіб , що призвело до заниження податку, який підлягає сплаті до бюджету у сумі
105017,13 грн. у т.ч.:

за 4квартал 2005 року у
сумі 49823,61грн.;

за 1квартал 2006 року у
сумі 55193,52грн.

На
підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № /0
від 26.10.2006 р., яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем
податок з доходів фізичних осіб у розмірі 315051,39 грн., із якої 105017,136
грн. основний платіж, 210034,26 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення було оскаржене
позивачем в порядку ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Рішенням ДПІ у Бабушкінському
районі від 22.11.2006 р. № 38250/6/250/04 скаргу ПП ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

22.11.2006 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/1
від 22.11.2006 р., яким донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 315051,39 грн., із якої 105017,136
грн. основний платіж, 210034,26 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Податкове повідомлення-рішення від 22.11.2006 р. не можна визнати
обґрунтованим, виходячи з такого.

Відповідно до пп. 4.3.36 п. 4.3
ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не є об'єктом
оподаткування податком з доходів з
фізичних осіб дохід від відчуження безпосередньо власником
сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію первинної переробки), вирощеної
(виробленої) ним на земельних ділянках, наданих для ведення особистого
селянського господарства, якщо їх розмір не було збільшено в результаті
отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю); будівництва і
обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних
ділянках), ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва.

В обґрунтування правопорушення, зазначеного у акті перевірки,
податкова інспекція посилається на ту обставину, що під час перевірки позивач
не довів, що особи, у яких здійснювалась закупівля, не збільшували розмір
земельних ділянок, наданих для ведення особистого селянського господарства, в
результаті отриманої в натурі земельної частки, будівництва і обслуговування
жилого будинку, ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва. На
думку податкової інспекції належним документом, що підтверджує названі
обставини, є довідка, передбачена Законом України від 09.02.06 № 3424-IV «Про
внесення змін до ст. 4 Закону України
«Про податок з
доходів фізичних осіб»
щодо операцій з продажу сільськогосподарської продукції»,
яким пп. 4.3.36 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про податок
з доходів фізичних
осіб» доповнено абзацами третім
та четвертим, згідно яких отримувач доходів, передбачених у п.п 4.3.36 ст. 4
названого Закону, подає податковому агенту довідку про своє право на отримання
доходу із джерела його виплати без утримання податку.

Форма довідки, термін дії, порядок її
видачі та застосування розробляються центральним податковим органом за
погодженням з центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів
та затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі довідки про право
фізичної особи на отримання доходу від податкового агента без утримання податку
затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1063, яка
набрала чинності з моменту опублікування - 09.08.2006 р.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що податковий агент
при закупівлі у власників сільськогосподарської продукції мав право та
можливість отримати зазначені довідки, тільки
починаючи з 09.08.2006 року.

Оскільки
суми податкового зобов'язання нараховано податковою інспекцією за період 4 кв.
2005р. - 1 кв. 2006 р., колегія суддів вважає, що нарахування до 02.03.2006 р.
є протиправним, а з 02.03.2006 р. (набрання чинності Законом № 3424-ІV) - необґрунтованим.

До 09.08.2006 р. відсутність такої
довідки не є підставою для включення визначеного пп.4.3.36 п.4.3 ст.4 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб» доходу до складу оподатковуваного
доходу платника податку з доходів фізичних осіб, і, відповідно, підставою
виникнення у податкового агента обов'язку нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходів фізичних осіб.

Крім того, докази, які б
підтверджували отримання фізичними особами - продавцями волоських горіхів
доходу від продажу горіхів, які були вирощені на неналежних земельних ділянках,
що є підставою для оподаткування цього доходу податком з доходів фізичних осіб
на загальних підставах, і, відповідно, утримання позивачем як податковим
агентом цього податку та сплати (перерахування) його до бюджету, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем не надано документів,
які б підтверджували зазначені вище факти, внаслідок чого суд, виходячи з норм
чинного на момент спірних відносин законодавства, обґрунтовано дійшов висновку,
що відповідачем не доведена правомірність донарахування ПП ОСОБА_1 податку з
доходів фізичних осіб, та керуючись ч. 2 ст. 71, ст. 162 КАС України,
задовольнив позов.

Посилання апелянта на ту обставину,
що позивач не довів право осіб, які здійснювали продаж горіхів, на звільнення
від оподаткування, не приймаються судом до уваги, як такі, що не відповідають
нормам ст. 71 КАС України.

Посилання апелянта на ту обставину, що
позивач не довів факт самої закупівлі, не приймаються до уваги, оскільки за
відсутності такого факту нарахування позивачу податкових зобов'язань, які
повинен сплачувати податковий агент, є також безпідставним. Крім того, названий
факт встановлений перевіркою податкового органу та позивачем не оспорюється.

Посилання апелянта на порушення
судом норм матеріального та процесуального права спростовується викладеним
вище.

На
підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та виніс рішення із додержанням вимог матеріального
та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196,
198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2007
р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно
до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу оформлено відповідно до ст. 160 КАС України
24.07.2008 р.

Головуючий
суддя:
Л.П. Туркіна

Судді:
А.О. Коршун

О.А.
Проценко