Справа № 22-а-9710/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач -Арабей Т.Г.
Головуючий І інстанції суддя -Трипутіна Т.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2008 року Справа №
22-а-9710/08

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

при секретарі Шептульовій
С.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Арнаутової Н.В.

розглянула апеляційну скаргу
управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради на постанову Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 21 липня 2008 року у справі № 2-а-35/2008 за
позовомОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними
і стягнення недоотриманих щомісячних
компенсаційних виплат на дітей шкільного віку
,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 21 липня 2008 року, позов ОСОБА_1 задоволений частково, а
саме: визнано неправомірними дії та стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради на користь позивача компенсаційні
виплати на сина ОСОБА_2 з січня 2001 року по 24 червня 2005 року в сумі 4717,20
грн., та компенсаційні виплати на доньку ОСОБА_3 з січня 2001 року по 27 червня
2007 року в сумі 9760,04 грн., а всього стягнуто 14477,24 грн. В задоволенні
решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні
позову, оскільки при виплаті щомісячних виплат на дитину за 2001-2007 роки відповідач керувався відповідними Постановами
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836 « Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чонобильскої катастрофи» із змінам , № 562 від 12.07.2005 року.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги
обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без
змін, а в задоволені апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне останню
задовольнити частково.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії (а. с. 13), має сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які набули стасут дітей потерпілих від Чорнобильскої катастрофи та перебувають на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради (а.с. 11,12).

Позивач з 1997 року являвся інвалідом 3 групи, а з
26.03.2007 року йому призначена 2 група інвалідності.

Відповідачем
згідно до Постанови Кабінету
Міністрів від 26.07.1996 р. № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» нараховано позивачеві щомісячні компенсаційні виплати
на дітей за 2001, 2002, та 2003 роки
по 79,20 грн. за кожний рік,
тобто по 3,30 грн. щомісячно на кожну дитину. У 2004 році відповідач припинив
виплати на підставі відсутності заяви позивача.

У листопаді 2007
року позивач звернувся з заявою до УПСЗН про виплату йому щомісячних сум на
двох дітей у розмірах, встановлених законами.

Листом від
28.11.2007 року за № 41-90/07-09 начальник УПСЗН відмовив позивачу у виплаті
йому заборгованості з щомісячних виплат на дитину з причин правомірності здійснення управлінням
розрахунку (а.с.4).

З грудня 2007 року виплати здійснюються у розмірі 16,50
грн. на дитину.

Відповідно
до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею
19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу
юридичну силу.

Закони
та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України та
повинні відповідати їй. Постанови, положення, порядки готуються на підставі
законів України, актів чи доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів
України, рішень урядових комітетів, доручень Прем'єр - міністра, Першого віце -
прем'єр - міністра, віце - прем'єр - міністрів (пункт 10 розділу VI Тимчасового
регламенту Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 915). Таким
чином, нормативно - правові акти КМУ повинні відповідати актам вищої юридичної
сили.

Згідно
ст. 67 Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, конкретні розміри всіх видів доплат,
пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до
зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
розмір щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від Чорнобильської
катастрофи не збільшувався, в той час як Законами України “Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2001 рік”, Законами України “Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2002 рік”, “Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік”, “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, “Про
Державний бюджет України на 2005 рік”, “Про Державний бюджет України на 2006
рік”, “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, розмір мінімальної заробітної плати
збільшувався неодноразово, і вказаний розмір щомісячної компенсації є значно
нижчим за відповідний, передбачений ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону України “Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, кратний розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно
ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин суд
застосовує нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України “Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким
чином, рішення Управління праці та соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області про відмову у
нарахуванні та виплаті щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи, у розмірі, визначеному ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону
України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а саме в розмірі 50 відсотків мінімальної
заробітної плати на кожну дитину шкільного віку, а саме для ОСОБА_2 та ОСОБА_3
за 2003, 2004, 2005, роки є незаконним і з урахуванням фактично отриманих
позивачем сум і розміру мінімальної заробітної плати на користь позивача
підлягають стягненню не донарахована та несплачена грошова допомога у сумі 6232
грн.:

за 2003
рік: (205 х 1 місяць грудень)х 0,5х 2 - (3,30х 2) = 198,40 грн.;

за 2004
рік: (205 х 8 місяців з січня по серпень ) + (237 х 4 місяця з вересня по
грудень)) х 0,5х 2 - 79,20 грн. =2508 ,80грн.;

за 2005
рік: (262 х 3 місяці з січня по березень) + (290 х 3 місяці з квітня по
червень) + (310 х 2 місяці з липня по серпень) + (332 х 4 місяці з листопада по
грудень)) х 0,5 х 2- 79,20 грн.= 3524,80 грн.;

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення
позовної заяви в цій частині.

Наряду
з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив помилку
щодо зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради провести перерахунок щомісячних компенсаційних виплат на дитину шкільного
віку за період з 2001 року по грудень 2003 року, оскільки пунктами 1, 3 Порядку фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року N 256 з
наступними змінами, передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм
фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету та головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних
структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до
компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29
жовтня 2003 року N 1687 були внесені зміни до вищенаведеної постанови Кабінету Міністрів
України від 4 березня 2002 року № 256 та
затвердженого нею Порядку про покладення на управління праці та соціального
захисту населення додаткових завдань щодо ведення персоніфікованого
обліку, нарахування та сплати передбачених
законодавчими актами пільгових виплат громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Відповідно до статті 55 Закону України «Про Кабінет
Міністрів України» від 16 травня 2008 року № 279-УІ постанови Кабінету
Міністрів України набирають чинності
з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами,
але не раніше дня їх опублікування.
Постанова Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2003 року N 1687 була опублікована 14 листопада 2003
року в Офіційному віснику України N 44.

Таким чином, до 14
листопада 2003 році функції по виплаті грошової допомоги на дитину згідно статті 30 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Управління праці та соціального захисту населення не здійснювали, тому висновок суду першої
інстанції щодо задоволення позовних вимог
позивача в частині стягнення з УПСЗН Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради щомісячних
компенсаційних виплат на дитину шкільного віку, якій надано статус дитини, яка
потерпіла від Чорнобильської катастрофи за період з 01 січня 2001 року по
грудень 2003 року є не
вірним, оскільки стягненню підлягає лише недоплачена сума щомісячних компенсаційних виплат на дитину
шкільного віку, якій надано статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської
катастрофи за період з грудня 2003 року конкретно з цього відповідача.

Крім
того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, в частині стягнення
недоотриманої грошової компенсації дитині за 2006 рік, оскільки дія пунктів 6 та 8 частини першої статті 30 Закону України “Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” була зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37
ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від
20.12.2005р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього
часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Задовольняючи
позовні вимоги за 2006 рік та 2007 рік
суд першої інстанції виходив з того,
щодо п.п.6 та 8 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, не
застосовуються дії Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” та
деяких інших нормативних актів” № 3235 від 20.12.2005 р. та Закону України № 489-У від 19.12.2006 року,
якими вони були призупинені в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати.

Колегія вважає, що норми Закону України №
3235 від 20.12.2005 року до теперішнього часу не визнані неконституційними
Конституційним Судом України. Тому не можна стверджувати, що дії відповідача в
цій частини були протиправними. Зупинення дії закону не дає право його
застосовувати. З огляду на викладене позовні вимоги про незаконність дій
відповідача при нарахуванні щомісячних компенсаційних виплат на дитину в 2006
році задоволенню не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду №
6-рп/2007 від 9.07.2007 року положення пункту 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність, як таке, що визнано
неконституційним в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної плати - пунктів 6 та 8 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Рішення Конституційного суду набрало чинності з
09.07.2007 року, однак у червні місяці 2007 року шкільний вік дитини позивача
закінчився з моменту отримання свідоцтва про набуття середньої освіти, а тому
колегія судів вважає не можливим задоволення позову в частині стягнення
на користь позивача щомісячних компенсаційних виплат на дитину за період з
січня по червень 2007 рік.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щомісячних компенсаційних виплат за період з грудня 2003 року по
грудень 2005 року суд першої інстанції обґрунтовано визнав незаконними, в інших частинах вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 3 Конституції
України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави».

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильна правова оцінка спірним
правовідносинам надана частково, а постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Керуючись
статтями 24, 167, 184, 195, 196, п.3 ч. 1 ст.198, ч.2 ст. 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради
- задовольнити частково.

Постанову
Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 21 липня 2008р. у
справі № 2-а-35/2008 за позовомОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради про визнання дій неправомірними і стягнення недоотриманих щомісячних компенсаційних
виплат на дітей шкільного віку з січня 2001 року по 1 січня 2008 року в сумі
19216,40 грн. - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними
і стягнення недоотриманих щомісячних
компенсаційних виплат на дітей шкільного віку з січня 2001 року по 1 січня 2008
року в сумі 19216,40 грн. - задовольнити частково.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради щодо відмови ОСОБА_1у виплаті недоплаченої щомісячної допомоги на
дітей шкільного віку за період з грудня 2003 року по грудень 2005 року
незаконними.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради за рахунок Державного
бюджета на користьОСОБА_1 щомісячні компенсаційні виплати на дітей шкільного
віку у відповідності до ч. 6 ст. 30
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з грудня 2003р. по грудень 2005
року включно в сумі 6232 грн.

В решті
позовних вимогОСОБА_1 відмовити.

Вступна
та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 15 жовтня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 20 жовтня 2008 року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.
Г. Арабей

Судді: І.В.
Геращенко

/підписи/ С.А. Малашкевич

З
оригіналом згідно:

Суддя Т.Г.Арабей

Суддя-доповідач -Арабей Т.Г.

Головуючий І інстанції суддя -Трипутіна Т.М.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна
та резолютивна частини)

17 жовтня 2008 року Справа №
22-а-9710/08

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

при секретарі Шептульовій
С.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Арнаутової Н.В.

розглянула апеляційну скаргу
управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради на постанову Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 21 липня 2008 року у справі № 2-а-35/2008 за
позовомОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними
і стягнення недоотриманих щомісячних
компенсаційних виплат на дітей шкільного віку
,

Керуючись
статтями 24, 167, 184, 195, 196, п.3 ч. 1 ст.198, ч.2 ст. 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради
- задовольнити частково.

Постанову
Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 21 липня 2008р. у
справі № 2-а-35/2008 за позовомОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради про визнання дій неправомірними і стягнення недоотриманих щомісячних компенсаційних
виплат на дітей шкільного віку з січня 2001 року по 1 січня 2008 року в сумі
19216,40 грн. - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської
районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними
і стягнення недоотриманих щомісячних
компенсаційних виплат на дітей шкільного віку з січня 2001 року по 1 січня 2008
року в сумі 19216,40 грн. - задовольнити частково.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради щодо відмови ОСОБА_1у виплаті недоплаченої щомісячної допомоги на
дітей шкільного віку за період з грудня 2003 року по грудень 2005 року
незаконними.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради за рахунок Державного
бюджета на користьОСОБА_1 щомісячні компенсаційні виплати на дітей шкільного
віку у відповідності до ч. 6 ст. 30
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з грудня 2003р. по грудень 2005
року включно в сумі 6232 грн.

В решті
позовних вимогОСОБА_1 відмовити.

Вступна
та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 15 жовтня 2008 року. Постанова у повному обсязі буде
складена у нарадчій кімнаті 20 жовтня
2008 року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.
Г. Арабей

Судді: І.В.
Геращенко

С.А. Малашкевич