Справа № 22а-5040/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-5040/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Скрипник К.О. (справа
№2-а-25/08)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25
вересня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів -
Уханенка С.А., Сафронової С.В.,

при
секретарі - Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська
від 21 лютого 2008 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровськ,
треті особи: Пенсійний фонд України, Міністерство праці та соціальної політики
України про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У
вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська з позовними
вимогами про:

- визнання незаконною бездіяльності
відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати позивачу щомісячного
довічного грошового утримання, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» № 2195-IV;

- зобов'язання відповідача
перерахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання,
передбачене ст. 6 Закону України № 2195-IV;

- стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди.

Постановою Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2008 року адміністративний позов було задоволено
частково, визнано незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Дніпропетровська у вигляді невиплати ОСОБА_1 соціальної
надбавки, відповідно до ст. 6 Закону України №
2195-IV та
зобов'язано відповідача встановити та виплатити позивачу соціальну надбавку до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України № 2195-IV, в іншій
частині позову було відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежне
дослідження норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої
інстанції .

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно
до абз. 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має
статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні
НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28.12.2007 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була
призупинена п.12 ст. 71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 року положення
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії
положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані
неконституційними.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України
відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивача та здійснити
виплати у розмірах, передбачених Законом.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 03 січня 2002р. №1
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів» розрахунок підвищень передбачених Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" під час призначення та перерахунку пенсій
відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" , Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" провадиться, виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Згідно п.1 Постанови КМУ від 15 квітня 2003 року № 544
«Про підвищення розмірів трудових пенсій» мінімальний розмір пенсії,
передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, встановлюється у сумі 50
гривень.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У зв'язку з наявністю декількох визначених нормативними
актами розмірів мінімальної пенсії за віком для певних категорій осіб, серед
яких відсутня така категорія, як «діти війни», суд не повинен самостійно
визначати який саме розмір необхідно брати за основу у даному випадку, оскільки
це має бути визначено на законодавчому рівні.

З матеріалів пенсійної справи, дослідженої в судовому засіданні апеляційної
інстанції вбачається, що управління Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Дніпропетровська будь-яких дій, пов'язаних з перерахунком пенсії
позивача в частині Ії підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» не здійснювало, а також не проводило
виплату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку, що відповідач
припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в
розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

Доводи відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати
зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не
можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог так як саме на
органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок перерахування та виплати
пенсії з відповідними підвищеннями.

За таких обставин колегія судів вважає, що підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
міста Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 лютого 2008 року - залишити без змін.

Повний текст виготовлено 25 вересня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Судді:
С.А. Уханенко

С.В. Сафронова