Справа № 22а-1631/08
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2008-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 грудня 2008 року

м. Одеса

Колегія
суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача

Димерлія О.О.

суддів -

Яковлева Ю.В., Потапчука В.О.

при секретарі -

Мішиєвій О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Южноукраїнськ Миколаївської
області на постанову Господарського суду Миколаївської області від 09.08.2007
року за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнська Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Южноукраїнську Миколаївської області про зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

22.11.2006 року позивач звернувся до суду з вказаним вище
позовом та просив: зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Южноукраїнську Миколаївської області прийняти до заліку та
включити в щомісячний акт звірки 10200 грн. виплат пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.01.2005 р. по
30.09.2006 р. та починаючи з 01.10.2006 р. приймати до заліку і включати в акт
щомісячної звірки суми виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві по особовим справам ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3ОСОБА_4

Постановою господарського суду Миколаївської області від
09.08. 2007 року позовні вимоги задоволено.

Судовим рішенням зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Южноукраїнську Миколаївської області
прийняти до заліку та включити в щомісячний акт звірки виплати пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 за період з
січня 2005 р. по вересень 2006 р. в сумі - 3150 грн., ОСОБА_2 з січня 2005 р.
по вересень 2006 р. в сумі - 3150 грн.,ОСОБА_3 за період з січня 2005 р. по
травень 2005 р. в сумі 600 грн.,ОСОБА_4з січня 2005 р. по вересень 2006 р. в
сумі 3150 грн. які здійсненні управлінням Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську.

У поданій апеляційній скарзі відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Южноукраїнську Миколаївської області, з
посиланням на допущення невідповідності висновків фактичним обставинам, не
повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає
матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим
органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ в Україні залежно від
страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального
старахування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій
цієї статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням, вирішується в судовому порядку, якщо законом
не встановлено досудовий порядок їх розгляду (ст.12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі ст. 25 Основ
законодавства України надаються такі види соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом
4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на
поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі
види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасними
випадками на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування
збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання.

У частині 4 статті
26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання соціальнох послуг між страховиками виник спір
щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до
належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги, відповідно до ст. 25 Основ є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7 Прикінцевих положень Закону України
«Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, встановлено,
що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу,
коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продов­жують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та
Фонду со­ціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються
Фондом у раху­нок його страхових
внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються
від­повідні розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
загально-обов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" закріплене аналогічне правило, якщо після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори
щодо понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований,
має право звернутися до відповідного страховика
з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на таку
категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій яким виник
спір.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок
травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке
встановлено в Україні, не залежить від
того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний
випадок на виробництві з застрахованою
особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що громадянам України переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від
стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI (Прикінцеві положення)
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних випадків також
зазначеним у статті 8 цього Закону особам,
які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом 3 пункту 3 розділу XI встановлено, що уся
заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної
і моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і
організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних
випадків.

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на виробництві та
членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від того,
чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких
було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як
вбачається з абзацу 7 наведеного вище пункту, Фонд
соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником
державного, галузевих та регіональних фондів охорони
праці, передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону
праці", які ліквідуються.

Статтею 2 Угоди про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків, підписаної 9 вересня 1994 року між
частиною держав колишнього СРСР
передбачено, що відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому числі при настанні
втрати працездатності в результаті
нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками
трудових обов'язків, після переїзду
потерпілого на територію іншої держави), смерті здійснюється роботодавцем держави, законодавство якої
поширювалось на працівника в момент одержання каліцтва, іншого
ушкодження здоров'я, смерті.

Роботодавець,
відповідальний за завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого національного законодавства.

Зі змісту процитованої норми випливає, що вона
регулює інші відносини, а не ті,
які є предметом спору у нашій справі та
пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ, понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами
внаслідок нещасного випадку на виробництві на території інших республік СРСР до проголошення Україною незалежності.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та
членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території якої
вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати,
пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між
державами можуть проводитися лише
на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала інвалідом
від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами
Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Разом з тим обраний у цій справі спосіб захисту
(відновлення) порушеного права
колегія суддів вважає частково таким, що не відповідає змісту прав управління
ПФУ щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нешасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003
року № 5- 4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у данному випадку,
оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховене на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про включення в акт щомісячної звірки сум витрат
виплачених пенсій.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом
України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право
яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок трав­мування на виробництві
або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків.

За наведених обставин, судове рішення не є законним та
обґрунтованим і підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення.

Керуючись: ст.. ст. 185, 195, 198, 202, 205, 207 КАС
України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Южноукраїнська Миколаївської області - задовольнити.

Постанову Господарського суду Миколаївської області від
09.08.2007 року за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України
в м. Южноукраїнська Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Южноукраїнську Миколаївської області про
зобов'язання вчинити певні дії - скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволені вимог управління Пенсійного фонду України в
м. Южноукраїнська Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Южноукраїнську Миколаївської області про зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її
проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Доповідач суддя:

Судді: