Справа № 22-а-6465/08
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
22-а-6465/08 Головуючий
у 1-й інстанції Хоменко Л.В.
Суддя-доповідач Глущенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2008 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Дурицької О.М., Межевича М.В.,

при
секретарі Токар М.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Головного управління праці та соціального захисту населення
Чернігівської обласної державної адміністрації про зобов'язання виплатити
частину разової грошової допомоги до 5-го травня, за апеляційною скаргою
Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації на постанову Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 05 вересня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2007
року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
невиплаченої разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2007
рік у сумі 1655,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що він згідно ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком, проте відповідачем зазначена допомога в 2007
році йому була виплачена в розмірі 280,00 грн., з посиланням на Закон України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Постановою
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2007 року
заявлений позов задоволено частково: зобов'язано відповідача виплатити позивачу
разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком
за мінусом виплачених йому 280,00 грн.

Не погоджуючись
з вищезазначеним судовим рішенням, ГУПСЗН Чернігівської обласної державної
адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст.
198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив
обставини, яким та наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд першої
інстанції дійшов висновку, що разова грошова допомога за 2007 рік підлягає
виплаті позивачу у розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», а не Законом України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік».

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів
встановлено, що позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії
АБ № 582388 від 15.04.2005 року.

Статтею 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що
щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно.

Частиною 3 ст. 2
цього Закону встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.

Однак, Законом
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію положень Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині
визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зазначеним
категоріям осіб та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із обсягу
видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного
бюджету.

Обговорюючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», колегія суддів
виходить з наступного.

Конституційний
Суд України у рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні
гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про
державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть
вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися
інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів
України.

Оскільки предмет
закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному
кодексі України, Конституційний Суд України підкреслив, що цей закон не може
скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами України.

З урахуванням
зазначеного, пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції
України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції при розрахунку суми разової
щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік обґрунтовано керувався положеннями
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а
не положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які з
9 липня 2007 року втратили чинність.

На користь
такого висновку свідчать і положення ст. 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких особи,
які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися
за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється
виплата допомоги.

Відтак,
незважаючи на те, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» втратили чинність лише з 9 липня 2007 року, слід врахувати, що
позивач звернувся до суду у липні 2007 року, тобто після ухвалення Рішення
Конституційним Судом України та в межах строку, протягом якого він має право звернутися
за отриманням недоплаченої допомоги.

Таким чином,
судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини і, всупереч доводам
апеляції, правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не
відповідають вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління праці
та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації
залишити без задоволення.

Постанову
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2007 року
залишити без змін.

Повний текст
ухвали виготовлений 02 жовтня 2008
року.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 03 жовтня 2008 року, шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя

Судді: