Справа № 22-а-8546/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Арабей Т.Г.
Головуючий 1 інстанції- Туренко С.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 вересня 2008 року справа № 22-а-8546/08
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:
судді
суддів: при секретарі за участю
Геращенко І.В., Малашкевич С.А. Літвіновій Л.О. сторони
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на
постанову від по справі
Сєвєродонецького міського суду Луганської області 17 червня 2008 року № 2-а-115/08 ОСОБА_1 Сєвєродонецької міської
ради, визнання факту порушення прав людини,
визнання незаконним та скасування рішення,
У березні 2008 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Постановою Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 17 червня 2008 року позов ОСОБА_1 до
Сєвєродонецької міської ради про визнання факту
порушення прав людини, визнання незаконним та скасування рішення було
задоволено частково. Визнано пункт 3 рішення
Сєвєродонецької міської ради № 1822 від 25.01.2008 року «Про впорядкування
використання Льодового Палацу спорту - об'єкту комунальної власності
територіальної громади м. Сєвєродонецька» незаконним та скасовано. В решті
позовних вимог відмовлено.
погодившись з таким судовим рішенням,
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Особи, що беруть участь у
справі, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином.

Позивач надіслав заяву про
розгляд справи за його відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

При розгляді справи судами першої
і апеляційної інстанції було встановлено наступне.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 1822
від 25.01.2008 року «Про впорядкування використання Льодового Палацу спорту -
об'єкту комунальної власності територіальної громади м. Сєвєродонецька» - п. 1
дозволено в Льодовому Палаці спорту та інших культурних закладах, що є
об'єктами комунальної власності територіальної громади м. Сєвєродонецька,
проводити лише: - спортивні змагання різних рівнів; - естрадно-розважальні
концертні програми українських та зарубіжних «зірок»; релігійні заходи; міські
заходи, визначені рішенням виконкому міської ради № 26 від 08.01.2008р.; п. 2
заборонено проведення всіх інших заходів в приміщенні Льодового Палацу спорту
та інших культурних закладах, що є об'єктами комунальної власності
територіальної громади м. Сєвєродонецька; відповідно до п. 3 рекомендовано
керівникам підприємств, установ та організацій, що не перебувають у комунальній
власності територіальної громади м. Сєвєродонецька, погоджувати проведення
суспільно-політичних заходів, з великою кількістю учасників, з міською
радою(а.с.5).

Апелянт оскаржуючи рішення суду першої інстанції та вищезазначене
рішення міської ради, посилається на те, що розпоряджатися комунальним майном орган місцевого самоврядування може
виключно відповідно до законів України. Проте пунктом другим рішення Сєвєродонецької міськради введені такі обмеження
в користуванні комунальним майном, які жодним законом не передбачені. Крім того, такими
обмеженнями Сєвєродонецька міська рада порушила конституційні права громадян України. А саме норми, що передбачають право
громадян на збори та рівність такого права незалежно від супутніх обставин.
До того ж пункт перший рішення Сєвєродонецької
міської ради від 25.01.2008 року дозволяє громадянам проводити у Льодовому
палаці релігійні заходи та громадсько-політичні заходи, дозволені виконкомом, а
пункт другий цього рішення забороняє позивачу і громадській організації, яку
він очолює, проводити у цьому приміщені нерелігійні заходи, якщо вони
попередньо не погоджені з виконкомом.

Як на правову підставу у
задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування п.3
оскаржуваного рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.01.2008р., відповідно до якого рекомендовано керівникам підприємств,
установ та організацій, що не перебувають у комунальній власності
територіальної громади м. Сєвєродонецька, погоджувати проведення
суспільно-політичних заходів, з великою кількістю учасників, з міською радою суд першої інстанції послався на те, що ст.
39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і
проводити збори, мітинги,
походи і демонстрації, про
проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого
самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися
судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та
громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для
охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей. Крім того, за своїм змістом ст. 39 Конституції України не
передбачає постійного характеру обмеження прав громадян чи прийняття будь-яких
рекомендацій.

Відмовляючи у задоволення
позовних вимог щодо визнання незаконним і скасування пункту другого оскаржуваного
рішення Сєвєродонецької міської ради яким заборонено проведення всіх інших
заходів в приміщенні Льодового Палацу спорту та інших культурних закладах, що є
об'єктами комунальної власності територіальної громади м. Сєвєродонецька, суд
першої інстанції виходив з того, що ч. 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права
комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть
передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове
користування юридичним та фізичним особам, здавати в оренду, продавати і купувати.

Відповідно до ст. 143 Конституції України
територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними
органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній
власності.

Як вбачається з матеріалів справи Льодовий
Палац спорту знаходиться у комунальні власності територіальної громади міста
Сєвєродонецька Луганської області, що підтверджується копією Акту
приймання-передачі з державної власності у комунальну власність, затвердженого
31.12.2004 року(а.с.22).

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок
суду першої інстанції, що Сєвєродонецька міська рада мала всі законні права і
підстави розпоряджатися об'єктами комунальної власності, а саме: забороняти
проводити всі інші заходи в приміщенні Льодового Палацу спорту та інших
культурних закладах, що є об'єктами комунальної власності територіальної
громади м. Сєвєродонецька крім тих, які зазначені в пункті першому
оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що системний
аналіз нормативно-правових актів, які регулюють спірне питання, і з огляду на матеріали справи, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Стаття 159 КАС України передбачає,
що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно
і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрім того, згідно зі ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того,
що відповідач довів суду правомірність
прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищенаведене,
колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не порушив норм
матеріального та процесуального права, що дає підстави визнати рішення суду
таким, що є законним і обґрунтованим, а
тому постанова суду не підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17
червня 2008 року у справі № 2-а-115/08 залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 17 червня 2008
року у справі № 2-а-115/08 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької
міської ради про визнання факту порушення прав людини, визнання незаконним та
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.Г.Арабей

Судді І.В.
Геращенко

/підписи/ С.А.
Малашкевич

З оригіналом згідно:

Суддя Т.Г.
Арабей