Справа № 22-а-11906/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Головіна К.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2008
року Справа
№ 22-а-11906/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Ханової Р.Ф.,

Старосуда М.І.,

при
секретареві Кірсановій М.В.,

розглянула
апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Кіровському районі м.
Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02
вересня 2008р. у справі НОМЕР_1 за позовом ОСОБА_2до Управління Пенсійного
Фонду України в Кіровському районі м. Донецька про визнання неправомірною
бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2008
року позовні вимоги ОСОБА_1про
визнання неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в
Кіровському районі м.Донецька (далі УПФУ) щодо не нарахування належної позивачеві
щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за
віком, починаючи з 09.07.2007р., зобов'язання УПФУ нарахувати позивачеві
щомісячну доплату до пенсії у вказаному розмірі з 09.07.2007р., визначити, що
неправомірною бездіяльністю відповідач спричинив позивачеві матеріальну шкоду в
сумі 699,94коп, яку стягнути з відповідача, зобов'язати УПФУ, починаючи з
01.01.2008р., виплачувати щомісячну пенсіію з врахування набавки в розмірі 30%
задоволені частково: визнана протиправною бездіяльність УПФУ щодо не
нарахування позивачеві щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком з 09 липня 2007 р., виходячи з розміру мінімальної пенсії за
віком, та зобов'язано УПФУ нарахувати
позивачеві щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком з 09 липня 2007 року. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, яку
обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального права і просить
постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволені позову
відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного
перегляду справи сповіщені належним чином, від представника відповідача надійшла
заява про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду без змін з
наступних підстав

. Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1. відноситься до
соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», що не оспорюється сторонами та підтверджено копією
паспорту (а.с. 3, 4)
та копією пенсійного посвідчення (а.с.5).

Згідно до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” в
редакції, яка діяла до 01.01.2007 р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на
30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України “Про Державний
бюджет України на 2007 рік” від 19.12.2006 р., який набрав чинності з 1.01.2007 р., ст. 111 було
встановлено, що у 2007
році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) виплачується
особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України (
3551-12 ) "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. положення
ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” визнане
неконституційним.

На час розгляду цієї справи
судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України
“Про загальнообов'язкове соціальне страхування” і згідно цієї норми мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що
втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум"
від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за
віком.

Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" від 19 грудня 2006 року № 489-5, був затверджений прожитковий мінімум
на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня
- 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року №
749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий
мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому,
зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп..

Статтею 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України ” від 28 грудня 2007 року №
107-6, що набрав чинності з 1 січня 2008 року („Урядовий кур'єр” від 31 грудня
2007 року № 247), був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка
втратила працездатність з 1 січня 2008 року -470 гривень, з 1 квітня 2008 року
- 481 грн., з 1 липня 2008 року - 482 грн., з 01 жовтня 2008 року - 498 грн.

Враховуючи положення ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”, керуючись таким принципом
адміністративного судочинства як верховенство права, з метою забезпечення
передбаченого Конституцією України права позивача на належне соціальне
забезпечення, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо необхідності
задоволення позовних вимог.

Перегляд справи здійснений в
межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Кіровському районі
м. Донецька залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2008р.
у справі за позовом ОСОБА_2до Управління Пенсійного Фонду України в Кіровському
районі м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: