Справа № 22-а-5958/08
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №
Головуючий у І інстанції: Євпак В.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
жовтня 2008
року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі
Кравченко Т.М., за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за апеляційною скаргою Військової частини А 3814 на постанову
Житомирського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2007 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини А 3814 про стягнення речового майна та грошової
компенсації замість належного речового майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою
Житомирського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2007 року
заявлений позов задоволено: стягнуто з Військової частини А 3814 на користь
позивача грошову компенсацію за речове майно за період до 11.03.2000 року у
розмірі 147 грн.02 коп.; стягнуто з Військової частини А3814 на користь
позивача за період після 11.03.2000 року речове майно, а в разі його
відсутності 2 746 грн. 16 коп.

Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та
ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що
відповідно до Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»,
норми якого є чинними і діють на сьогодні, нарахування та видача грошової
компенсації за речове майно не проводиться з березня 2000 року.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 2 п. 1 та
200 КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи
вбачається, що позивач проходив службу у військовій частині А 3940. Після
розформування частини був переведений для подальшого проходження служби до
військової частини А 3814, в період проходження служби знаходився на речовому
забезпеченні у відповідача.

Наказом
командира військової частини А 1494 від 14.12.2004 року № 44-пм позивач
звільнений (з правом носіння військової форми одягу) зі Збройних Сил України в
запас за п. 63 пп. «в» (за станом здоров!я) Положення про проходження військової
служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил
України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 року № 1053/01.

Наказом командира військової
частини А 3814 від 15.12.2004 року № 311позивач виключений зі списку особового
складу частини. Але, при звільненні останньому не була виплачена грошова
компенсація замість недоотриманого речового майна за період до 03.2000 р. у
розмірі 147 грн. 02 коп. та за період після 03.2000 р. не видано саме речове
майно на суму 2 746 грн. 16 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком № 28,
виданою військовою частиною А 3814.

Приписами ч. 2
ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовці
отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також грошове майно та
продовольчі пайки, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію
замість них (дію ч.2 ст. 9 призупинено в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна на підставі Закону 1459-III (1459-14) від 17.02.200 року, №1577- III (1577-14) від 23.03.2000 р.).

Відповідно до
довідки-розрахунку № 28 від 14.03.2005 року позивачу не було видано речового
майна до 11.03.2000 року на загальну суму 147 грн. 02 коп., після 11.03.2000 року на загальну суму 2 746, 16 грн.

Порядок і розміри грошового
та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість
речового майна і продовольчих пайків встановлюється Кабінетом Міністрів України
з урахуванням коефіцієнту індексації грошових доходів.

Згідно п.1 ст. 27 Постанови
КМУ від 28.10.2004 року «Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний час» військовослужбовці, звільнені у запас
або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть
отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову
компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.

Таким чином, аналізуючи
зміст наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла до висновку
про те, що їхня дія в частині призупинення права отримання грошової компенсації
за речове майно стосується виключно військовослужбовців, які проходять
військову службу, й не поширюється на звільнених з цієї служби громадян.

З урахуванням наведеного, у позивача наявне право на
отримання грошової компенсації замість речового майна за період служби до
11.03.2000 року в розмірі 147 грн. 02 коп., з 11.03.2000 року позивач має право
отримати речове майно, а в разі відсутності майна, стягненню підлягає вартість
речового майна.

Посилання апелянта на пропущення
позивачем річного строку звернення до
суду не приймається до уваги, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк.

Відповідно до ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умовою, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. Заява сторони про відмову у задоволенні адміністративного позову з цих
підстав може бути зроблена у будь-який час до виходу суду першої інстанції до
нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищевказана заява відповідача щодо
пропуску річного строку, яка міститься в
запереченнях на позовну заяву, відправлена лише 12 вересня 2007 року. Тобто, на
час постановлення оскаржуваного судового рішення жодна із сторін не наполягала
на застосуванні ч. 1 ст. 100 КАС
України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов
законного висновку про наявність підстав для задоволення позову, вказана
позиція кореспондується і в рішенні Верховного суду України від 14.02.2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського облвійськомісаріату про стягнення
компенсації за невидане під час проходження військової служби речове майно.

За
таких обставин судова колегія вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому Житомирський окружний адміністративний суд
правомірно задовольнив позовні вимоги.

Керуючись
ст.ст. 160, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини А 3814 залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного адміністративного суду від 5
вересня 2007 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий :

Судді:

КИЇВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: №
22-а-5958/08
Головуючий у І інстанції: Євпак В.В.

Суддя-доповідач: Межевич М.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

6
жовтня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі
Кравченко Т.М., за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Києві справу за апеляційною скаргою Військової частини А 3814 на постанову
Житомирського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2007 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини А 3814 про стягнення речового майна та грошової
компенсації замість належного речового майна.

Керуючись
ст.ст. 160, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини А 3814 залишити
без задоволення, а постнову
Житомирського окружного адміністративного суду від 5
вересня 2007 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий :

Судді