Справа № 22-а-5211/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Любашевського В.П.,

при секретарі
судового засідання - Каблаку Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на постанову Господарського суду Чернівецької
області від 14 січня 2008

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до Регіонального управління Департаменту з контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів у Чернівецькій
області

про визнання недійсним рішення про застосування фінансових
санкцій від 20 серпня 2007 року, -

В С Т А
Н О В И Л А:

15
листопада 2007 року Позивач звернувся до господарського суду Чернівецької
області з позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту алкогольних напоїв і тютюнових виробів в
Чернівецькій області про визнання недійсним рішення про застосування фінансових
санкцій від 20 серпня 2007 року № 240047. З адміністративного позову
вбачається, що 20 серпня 2007 року на підставі акту перевірки № 24001478/2303
від 20 липня 2007 року було винесено рішення про застосування фінансових
санкцій за №240047, яким до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 були застосовані фінансові санкції в розмірі три тисячі чотириста
гривень за здійснення роздрібної торгівлі 30 березня 2007 року алкогольними та
тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій.

У
запереченні на позов вказується, що приватний підприємець ОСОБА_1 на час перевірки працівниками ДПА
України у Чернівецькій області була зареєстрована як суб'єкт підприємницької
діяльності та встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензії, у відділі магазину, що розташований за адресою
місто Чернівці, вулиця Сторожинецька,78.У результаті перевірки було
встановлено, що реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів проводиться
без ліцензії, що є порушенням ст. 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №
481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Начальник
регіонального управління вважає, що рішення про застосування фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі
3400 гривень за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами
без наявності ліцензій стосовно приватного підприємця ОСОБА_1 є правомірними.

Постановою
господарського суду Чернівецької області від 14 січня 2007 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено. У мотивувальній частині постанови суду першої
інстанції, зокрема, вказано, що проведення перевірки та оформлення акту №
24001478/2303/2303 від 20 липня 2007
року та прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є правомірним.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає
її незаконною та необґрунтованою, просить постанову скасувати та прийняти нову,
якою позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

При
цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з
ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На
підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності
до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з
ч. 1 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», контролюючі
органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Перевірка
порядку здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового обігу у відділі
магазину, що знаходиться за адресою м. Чернівці вулиця Сторожинецька,78 та
належить ПП ОСОБА_1, була плановою та проводилася на підставі Графіку перевірок
СПД, які здійснюють діяльність у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
працівниками відділу оперативного контролю управління аудиту юридичних осіб ДПА
в Чернівецькій області на липень 2007 року, який по своїй суті є планом перевірок протягом
липня 2007 року суб'єктів господарювання, що використовують реєстраторів
розрахункових операцій та направлень на перевірку №3534,№3535 від 19 липня 2007
року. Статті 15, 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачає
проведення планових і позапланових перевірок щодо контролю за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари
(послуги).У питаннях застосування реєстраторів розрахункових операцій Закон
країни «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» цей Закон є спеціальним, і тому усі інші
акти законодавства, в тому числі і Закон України «Про державну податкову службу
в Україні» застосовується тільки в тій частині, що не врегульована Законом України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» і
підзаконними нормативними актами, які ґрунтуються на ньому. Згідно з преамбулою
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» цей Закон визначає правові засади
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, і не є законом про оподаткування.

Колегія суддів констатує той факт,
що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті
Закону приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом
сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами та іншими органами
виконавчої влади, у межах їх компетенції визначеної законами України.

За таких обставин, висновки суду
першої інстанції є правильними, доводи апеляційної скарги не спростовують їх.

Відповідно
до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову
Господарського суду Чернівецької області від 14 січня 2008 за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Регіонального управління
Департаменту з контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Чернівецькій області про визнання недійсним рішення про
застосування фінансових санкцій від 20 серпня 2007 року - залишити без змін.

Дана ухвала
Львівського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
В.П.
Любашевський