Справа № 22-а-8077/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Мазка Н.Б.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
липня 2008 року справа № 22а-8077/08
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді Старосуда
суддів Ханової
Р.Ф., Ястребової Л.В.
судового засідання Агейченковій К.О.
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області
постанову Первомайського міського суду Луганської області
від 06 червня 2008 року
справі № 2-а-88/08
адміністративним позовом ОСОБА_1
відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області
про визнання незаконними дій з відмови в проведенні виплати заборгованості з
щорічної допомоги на оздоровлення, -
ОСОБА_1 звернувся до Первомайського
міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області про
визнання незаконними дій з відмови в проведенні виплати заборгованості з щорічної
допомоги на оздоровлення, згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Первомайського міського суду Луганської області від 06 червня 2008 року у
справі № 2-а-88/08 позовна заява задоволена частково: стягнута на користь
ОСОБА_1 допомога на оздоровлення за 2006 рік, 2007 рік в сумі 3 810 гривень з
Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення в частині
зобов'язання доплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення за
2006, 2007 роки в сумі 3810 грн. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.
апеляційної скарги обґрунтовують невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.
надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу відповідача та просить суд
залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Первомайського міського
суду від 06.06.2008 року без змін.
матеріали справи, колегія суддів встановила.
- учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії,
визнаний інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку в Управління праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області як
особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції, категорія 1, у зв'язку з чим користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога на
оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних
плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на
відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення (а.с.10):
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 100 грн.,
рік - в сумі 120 грн.,
рік - в сумі 120 грн.
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції, в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального права.
вважає відповідач, при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення треба
керуватись розміром такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню частково, з наступних підстав.
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.
19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
до статті 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
63 Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 48 спеціального Закону, щорічна
допомога на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за
місцем проживання громадянина.
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога на
оздоровлення особам, зокрема, інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.
Всупереч нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для інвалідів ІІ групи
- 26 грн. 70 коп., та з 2005р. - в сумі
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту 2 Указу Президента
України “Про Єдиний державний реєстр нормативних актів” від 27.06.1996 року
стосовно преюдиції нормативних актів.
Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та Закони
України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а не вказані
Колегія суддів погоджує висновок
суду першої інстанції щодо застосування строку звернення до адміністративного
суду за 2001 - 2005 роки, оскільки відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.
Суд
першої інстанції дійшов помилкового висновку, в частині стягнення недоотриманих
грошових коштів на оздоровлення за 2006 рік, оскільки дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була
зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р. “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний
неконституційним Конституційним Судом України.
чином , колегія суддів вважає, що позов в частині стягнення компенсації за 2006
рік не підлягає задоволенню.
Суд
першої інстанції дійшов правомірного висновку, в частині стягнення
недоотриманих грошових коштів на оздоровлення за 2007 рік, оскільки Рішенням
Конституційного суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано
неконституційним п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», яким зупинено дію в частині виплати компенсації і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати ст. 48 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
відповідача необхідно стягнути недоотримані грошові кошти на оздоровлення за
2007 рік на користь ОСОБА_1 в сумі 2180
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.3 ст.
198, п. 1 ст. 202, п.3 ч.1 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И ЛА :
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської
ради Луганської області на постанову Первомайського міського суду Луганської
області від 06 червня 2008 року у справі № 2-а-88/08 - задовольнити частково.
Первомайського міського суду Луганської області від 06 червня 2008 року у
справі № 2-а-88/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської міської ради Луганської області про стягнення
на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2006, 2007 роки в сумі 3 810
гривень з управління праці та соціального захисту населення Первомайської
міської ради Луганської області -
заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області про визнання незаконними дій з
відмови в проведенні виплати заборгованості з щорічної допомоги на
оздоровлення - задовольнити частково.
з Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2180 грн.
задоволені іншої частини позовної заяви - відмовити.
Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення
в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: