Справа № 22-а-3946/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Пліша М.А., Заверухи О.Б.

при секретарі
судового засідання - Каблак Т.П.,

за участю осіб:

від позивача -
Вонсович М.М.,

від відповідача -
не явився,

від третіх осіб - не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою -
Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької
області

на постанову Господарського суду Хмельницької області від
26 листопада 2007 року по справі № 15/644-НА

за адміністративним позовом
Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької
області

до приватного підприємця ОСОБА_1

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_2, Державний реєстратор Старокостянтинівської
районної державної адміністрації,

про визнання державної реєстрації фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 недійсною з моменту реєстрації; зобов'язання державного реєстратора
Старокостянтинівської райдержадміністрації скасувати свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, -

в с т а н о в и
л а :

26 листопада 2007 року господарським судом Хмельницької області прийнято
постанову по даній адміністративній справі № 15/644-НА за
адміністративним позовом Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області до приватного підприємця ОСОБА_1за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_2, Державного реєстратора Старокостянтинівської районної
державної адміністрації про визнання державної реєстрації фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 недійсною з моменту реєстрації; зобов'язання державного
реєстратора Старокостянтинівської райдержадміністрації скасувати свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, якою у позові
відмовлено.

Суд
першої інстанції відмовляючи в задоволені позову виходив з того, що позовні
вимоги безпідставні, оскільки при державній реєстрації суб'єкту підприємницької
діяльності не допущено порушень закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців».

Вказану
постанову оскаржив позивач - Старокостянтинівська об'єднана державна податкова
інспекція Хмельницької області, представник якої в поданій апеляційній скарзі
покликається на те, що судом першої інстанції постанова прийнята із порушенням
норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просить постанову
скасувати та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі представник позивача покликається на те, що
судом не взято до уваги та не враховано, що при державній реєстрації
відповідача така проведена з порушенням закону, оскільки від імені відповідача
діяла інша особа без належно оформленої довіреності, крім того сама
відповідачка не мала мети реєструватись, як суб'єкт підприємницької діяльності,
про таку вона не знала, а доручення тертій особі вона дала з метою отримання
винагороди.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав подану апеляційну
скаргу та просить таку задовольнити

Відповідач - приватний підприємець ОСОБА_1 та треті особи в судове
засідання не явились, хоча належним чином були повідомлені про час, місце та
дату апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий
проведено у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав
для її задоволення.

Відповідно до
ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Так, як
вбачається з матеріалів справи позивачем подано позов про визнання державної
реєстрації відповідача недійсною з моменту реєстрації та зобов'язати державного
реєстратора скасувати свідоцтво про державну реєстрацію, посилаючись на норми
цивільного законодавства щодо правочинів та їх недійсності.

При
вирішенні даного адміністративного спору, суд першої інстанції підставно та
обґрунтовано виходив з того, що згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"
державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це
засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту
набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення
інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення
відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Порядок проведення державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема
перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та
повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів,
які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення
відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного
державного реєстру; оформлення і видачу свідоцтва про державну реєстрацій та
виписки з Єдиного державного реєстру.

При
цьому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено,
що враховуючи вище вказане немає підстав вважати державну реєстрацію
правочином, який згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України є дією особи, спрямованою на
набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом
першої інстанції було правильно враховано, що позивач безпідставно посилається
на те, що довіреністю відповідача від 04.06.07р. на ОСОБА_2, посвідченою
сільським головою Великочернятинської сільської ради, не було надано право
підпису, оскільки повноваження, зазначені у цій довіреності, передбачають
повноваження ОСОБА_2 бути представником з питань реєстрації як фізичної особи -
підприємця, з правом представляти інтереси у всіх державних органах та
одержувати свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця,
відповідно здійснення останніх без проставлення підпису неможливе. Колегія суддів вважає, що
згадана довіреність відповідає вимогам закону, що ставляться до таких і на час
її використання при реєстрації відповідача, як суб'єкту підприємницької
діяльності була дійсною.

Таким
чином, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що зазначена
довіреність у встановленому порядку ні позивачем, ні будь - якою іншою особою,
не скасована у встановленому порядку, а також не скасована приватним
підприємцем ОСОБА_1.

Судом
першої інстанції правильно встановлено, що згідно ч. 1 ст. 6 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводить
державний реєстратор. Останній згідно ст. 1 зазначеного Закону - це посадова
особа, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а згідно ч. ч. 2-3
ст. 6 Закону - призначається на посаду та звільняється з посади міським головою
міста обласного значення або головою районної, районної в містах Києві та
Севастополі державної адміністрації за погодженням із спеціально уповноваженим
органом з питань державної реєстрації, підпорядковується міському голові міста
обласного значення або голові районної, районної в містах Києві та
Севастополі державної адміністрації.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції надано правильну оцінку про те, що безпідставні є доводи позивача на наступні
дії, вчинені після державної реєстрації відповідача,
оскільки такі не відносяться до предмету спору, так як не могли впливати на
порядок державної реєстрації суб'єкту підприємницької діяльності.

З огляду
на це колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, відповідає вимогам ст.ст.10,11,71,138,143,159,161-163 КАС України,
доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької
області залишити без задоволення, а постанову господарського суду Хмельницької
області від 26 листопада 2007 року по справі № 15/644-НА за адміністративним
позовом Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції
Хмельницької області до приватного підприємця ОСОБА_1за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2,
Державного реєстратора Старокостянтинівської районної державної адміністрації
про визнання державної реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 недійсною
з моменту реєстрації; зобов'язання державного реєстратора Старокостянтинівської
райдержадміністрації скасувати свідоцтво про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, - без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу
апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після проголошення, а у
разі прийняття ухвали в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом того ж строку з
часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

О.Б.Заверуха