Справа № 22а-8755/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-8755/08
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку - 48
1-ої інстанції - Олефіренко Н.А.
(справа
№ 2а-907/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Мартиненка О.В. (доповідач)

суддів
- Сафронової С.В., Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання - Кочковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального
захисту населення в Павлоградському районі Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської області на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2008 року у справі
№2а-907/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення в Павлоградському районі Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з виплат
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомоги при народженні
дитини та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення в Павлоградському районі
Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в
якому просить визнати дії відповідача неправомірними по призначенню, нарахуванню і виплаті
позивачці сум: допомоги при народженні
дитини у розмірі 8500 гривень і
наступним порядком її виплати - разово в сумі 3400 гривень і протягом наступних
12 місяців по 425 гривень; допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах: 34,95 грн. в
вересні 2007 року; 104,85 грн. в жовтні 2007 року; 107,73 грн. в листопаді 2007
року; 110,88 грн. в грудні 2007 року; 110,88 грн. в січні 2008 року; 149,12
грн. в лютому 2008 року; 130,00 грн. в березні 2008 року; зобов'язати
відповідача призначити позивачці, відповідно до ст. 12 закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року, допомогу при
народженні дитини у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років встановленого на день
народження дитини, у загальному розмірі,
який становить - 10463,80 грн. з виплатою одноразової виплати при народженні
дитини у розмірі 4167грн. і решти суми, яка виплачується протягом 12 місяців в
розмірі 6296,80 грн. по 524,73 грн.
щомісячно з серпня 2007 року; стягнути з відповідача на користь позивачці
недоотриману суму одноразової виплати при народженні дитини у розмірі 767,00
грн.; стягнути з відповідача заборгованість з виплат за період з серпня 2007
року по квітень 2008 року включно суму недоотриманої допомоги при народженні
дитини в розмірі 897,57 грн.; зобов'язати відповідача призначити позивачці,
відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ від 21.11.1992 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.05.2007 року у розмірах, який дорівнює прожитковому мінімуму
для дітей віком до 6 років тобто з 01.05.2007 року по 01.10.2007 року - 463,00
грн. щомісячно, з 01.10.2007 року - 470,00 грн. щомісячно; стягнути з
відповідача на користь позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1514,59 грн. за період
вересень-грудень 2007 року; стягнути з відповідача на користь позивачки
недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період січень-березень 2008 року
у розмірі 1188,59 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки
3000,00 грн. моральної шкоди.

Постановою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29
липня 2008 року позовні вимоги задоволенні частково: визнані протиправними дії
відповідача щодо нарахування, призначення та виплати позивачці державної
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і одноразової
допомоги при народженні дитини;
зобов'язано відповідача призначити позивачці відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щомісячну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 01.09.2007 року - 463,00 грн.,
з 01.10.2007 року - 470,00 грн., тобто у розмірі, які дорівнюють прожитковому
мінімуму для дітей віком до 6 років з наступним підвищенням виплат при
підвищенні прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до закінчення
строку передбаченої законом виплати; стягнуто з відповідача на користь
позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 1514,59 грн.; зобов'язано відповідача призначити
позивачці , відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомогу при народженні дитини, у сумі кратній 22,6 прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, встановлено на день народження дитини, в
розмірі 10463,80 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивачці недоотриману
суму одноразової виплати при народженні дитини в розмірі 767,00 грн.; стягнуто
з відповідача на користь позивачці недоотриману суму, що виплачується протягом
12 місяців, в період серпень 2007 року -
квітень 2008 року у розмірі 897,57 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову
та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на
яку поширюється дія статті 13 Закону України №2811-ХІІ.

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного
Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних
положень Закону України №2811-ХІІ розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15
цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового
мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25
відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50
відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України
№2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України
№2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року
№489-V «Про державний бюджет України на 2007»
(надалі Закон №№489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України
№2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним
доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не
менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону
України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено,
що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її
користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на
2008 рік дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону
України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної юрисдикції
в Україні є Конституційний Суд України, який
приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів
та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки
Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів,
як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності
нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття
рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших
нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити,
що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до
визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону
України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах
щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів,
як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності
нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття
рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших
нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити,
що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до
визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Щодо вимог позивачки визнати дії відповідача
неправомірними по призначенню,
нарахуванню і виплаті одноразової допомоги при народженні дитини колегія суддів
зазначає наступне. Згідно із ст. 12 Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», в редакції, яка діяла до набрання законної сили Законом
України «Про державний бюджет України на 2007 рік», допомога при народженні
дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги
здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при
народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» було встановлено наступне:

- абзац 2 частини 2 ст. 56 Закону: допомога при народженні дитини - у
розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні
дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними
частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- пункт 14 ст. 71 Закону: призупинити дію статті 12 «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

В той же час, рішенням Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 не було визнано неконституційним
положення абзацу 2 частини 2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», яким було встановлено одноразову виплату у розмірі 8500
гривень.

Таким чином, відповідачем була призначена
правомірно допомога при народженні дитини
у розмірі 8500 грн.

Щодо вимог позивачки призначити їй відповідно
до ст. 15 Закону № 2811-ХІІ допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з 01.05.2008 року у розмірі - прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років щомісяця,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного
судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з
адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи
інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами
розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду
немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою
підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав,
свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке
може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи
ні.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01
квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00
грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з вересня 2007 року допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку здійснював за вересень 2007 року у розмірі
34,95 грн., за жовтень 2007 року у розмірі 104,85 грн., за листопад 2007
року у розмірі 107,73 грн., за грудень 2007 року у розмірі 110,88 грн.

Недоплачена сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік
становить: за вересень 463,00 - 34,95 =
428,05 грн., за жовтень 470,00 - 104,85 = 365,15 грн., за листопад 470,00 - 107,73 = 362,27 грн., грудень 470,00 - 110,88 = 359,12 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги
по догляду за дитиною ОСОБА_2до досягнення нею трирічного віку за 2007 року становить 1514,59 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснював за січень 2008
року у розмірі 110,88 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачкою
недоотримана сума допомоги за дитиною ОСОБА_2за січень 2008 року у розмірі
19,12 грн., оскільки статтею 12 Законом України N 107-VІ встановлено, що сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у
розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2007 рік та січень 2008 року становить 1514,59 + 19,12 =
1533,71 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції припустився порушень вимог норм матеріального права, що
призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 198, 202, 207 КАС
України колегія суддів, -

п о с т а н о в и
л а:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради задовольнити
частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 29 липня 2008 року у справі №2а-907/08 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення в Павлоградському районі Павлоградської районної
державної адміністрації Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення
та виплати ОСОБА_1державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з вересня по
грудень 2007 року та січень 2008 року.

Зобов'язати управління праці та соціального
захисту населення в Павлоградському районі Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської області донарахувати на користь ОСОБА_1
недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з вересня по грудень 2007 року
та січень 2008 року у розмірі 1533,71 грн.

Стягнути з бюджету міста Павлограда
Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15,33
грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21
листопада 2008 року.

Головуючий суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко