Справа № 22-а-5157/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Заверухи
О.Б., Старунського Д.М.

при секретарі Бацику О.Р.,

з участю осіб :

від позивача -
ОСОБА_1., ОСОБА_2.- адвокат,

від відповідача - Здинянчин Р.Т. - представник,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сокальського районного суду Львівської області
від 31 грудня 2007 року у справі № 2а-84/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області

про зміну дати звільнення з органів Міністерства внутрішніх
справ України та визнання дій посадових осіб неправомірними, -

в с т а н о в и л
а :

31 грудня 2007 року Сокальським
районним судом Львівської області прийнято постанову по справі № 2а-84/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській області про зміну дати звільнення з
органів Міністерства внутрішніх справ України та визнання дій посадових осіб
неправомірними, якою в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що вимога позивача про визнання неправомірною бездіяльність
посадових осіб ГУМВС у Львівській
області не підлягає до задоволення, оскільки відомості про непридатність позивача до служби
поступили відповідачу лише 25.05.2006 року, за період з 06.05.2006 року
по 04.06.2006 року позивач перебував на лікуванні.
Крім цього, не підлягає до задоволення і вимога ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача внести зміни до наказу № 214 о/с від 13.06.2006 року ГУМВСУ у Львівській області, оскільки
згідно п. 65 вказаного Положення особи рядового і начальницького складу
звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через
хворобу - у разі визнання їх непридатними до
військової служби за рішенням військово-лікарської комісії.

Позивач в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що
оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити
нову, якою задовольнити позов.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі позивач
покликається на те, що законодавець чітко визначає, що вихід на пенсію є
поважною причиною для розірвання договору у строк, який просить працівник, і
немає ніяких правових підстав ототожнювати поняття «звільнення за власним
бажанням» та «звільнення в зв'язку з виходом на пенсію». Крім того, порушення
норм матеріального права судом першої інстанції полягає у незастосуванні
приписів ст. 38, 142 КЗпП України та п. 43 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ Української РСР, затверджених Указом Президії Верховної Ради
УРСР від 29.07.1991р., згідно яких визначено порядок та строки розгляду заяв
працівників про звільнення з поважних причин.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги та просить таку задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив
проти доводів апеляційної скарги та вважає, що підстав для задоволення такої не
має.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відмовляючи в задоволенні даного адміністративного позову
суд першої інстанції підставно та обґрунтовано виходив з того, що проходження служби рядового і начальницького складу органів
Міністерства внутрішніх справ України регулюється не Кодексом законів про працю України, а законодавством про ці органи, в
тому числі Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження
служби рядовим та начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністре України
від 29.07.1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України і т.п.

Відповідно п.п.
б п. 65 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, особи
рядового і начальницького складу
звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку)
через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за
рішенням військово-лікарської комісії.

При цьому
судом першої інстанції правильно встановлено, що вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача внести зміни до наказу № 214 о/с від 13.06.2006 року не підлягають до задоволення, оскільки
згідно п. 65 вказаного Положення - свідоцтво
про хворобу позивача надійшло відповідачу 25.05.2006 року, таким чином,
станом на 16.05.2006 року у відповідача не було
відомостей про визнання позивача непридатним для проходження служби, крім цього,
позивач не змінював позовних вимог про зміну дати звільнення на 29.05.2006 року.

Судом першої інстанції правильно
враховано, що відповідно до п. 68 Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим
постановою Кабінету Міністрв УРСР від 29.07.1991 року № 114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання
звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника
органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніше як за три місяці
до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

З огляду на вказане судом першої інстанції правильно
зроблено висновок, що вимога
позивача про визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб ГУМВС у Львівській області, яка,
на думку позивача, полягала у протиправному ігноруванні
рапорту від 15.05.2006 року про звільнення ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки відомості про непридатність позивача до служби поступили
відповідачу лише 25.05.2006 року, за період з 06.05.2006 року по
04.06.2006 року позивач перебував на лікуванні.
Крім цього, звільнення проведено в межах тримісячного строку попередження
про звільнення, передбаченого в п. 68 вищевказаного Положення.

Постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 України, доводи апеляційної скарги її
не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не
має.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову Сокальського районного суду Львівської області від
31 грудня 2007 року в справі № 2а-84/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській
області про зміну дати звільнення з органів Міністерства внутрішніх справ
України та визнання дій посадових осіб неправомірними, - без змін.

Ухвала набирає законної
сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може
бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді: О.Б.Заверуха

Д.М.Старунський