Справа № 22-а-6221/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2008 року
м. Львів

Обрізко І.М. Онишкевича
Т.В. Багрія В.М.

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого

суддів:

за участю
секретаря - Троцького Є.Г.

позивача -
Лабойка В.М., представників відповідача - Баран Г.В., Демчука І.Д.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну Державної податкової інспекції в
місті Трускавець Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 30 травня 2007 року по адміністративній справі
№2а-318/07 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в місті
Трускавець Львівської області про поновлення на роботі, стягнення заробітку за
час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_1звернувся в місцевий суд з позовом, який уточнив в ході судового
розгляду та просить скасувати наказ № 64-0 від 04.12.2006 року про його
звільнення з роботи на підставі ст. 41 КЗпП України; поновити його на роботі на
посаді старшого державного податкового ревізор-інспектора І рангу відділу
контрольно-перевірочної роботи ДПІ у м. Трускавець, стягнути з відповідача в
його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, 50000 грн. моральної
шкоди та витрати на юридичні послуги адвоката.

Вимоги мотивовані тим, що він з 11.04.2001 року працював на посаді старшого
державного податкового ревізор-інспектора відділу податкового аудиту, в
подальшому перепризначений на посаду старшого державного податкового
ревізор-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи в ДПІ м. Трускавець.
Наказом № 64 від 04.12.2006 року його було звільнено з роботи на підставі
ст.ст. 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України та керуючись ст. 41 КЗпП України. У
наказі про звільнення не вказано конкретну причину його звільнення з роботи і
його вини, а йдуть посилання тільки на загальні положення нормативних актів з
невірно вказаними пунктами. Переконаний, що своїми неправомірними діями
відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що діями
відповідача підірваний його авторитет у колективі, а також в цілому місті серед
платників податків, порушено його честь, гідність та ділову репутацію
державного службовця. Подібне призвели до душевних та моральних страждань. Він
та його сім'я перенесли велике нервове потрясіння, внаслідок чого змушений був
перебувати на амбулаторному лікуванні в Дрогобицькій поліклініці з 1 по 30
листопада 2005 року з діагнозом астматичний невроз. Були втрачені нормальні
життєві зв'язки. На його утриманні знаходяться дружина, яка перебуває у
відпустці по догляду за дитиною та двоє малолітніх дітей, 2001 року та 2006
року народження, які у зв'язку з його незаконним звільненням залишились без
засобів існування.

Головуючий 1-ї інст. Старунський
Д.М. Рядок
статзвіту № 57 Дрогобицький
міськрайсуд Львівської обл.
Справа
№22-а-6221/08 Доповідач : Обрізко І.М.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 30 травня 2007 року вимоги задоволено
частково. Позивача поновлено на роботі та стягнуто з ДПІ м. Трускавець в його
користь 11343,08 грн. за час вимушеного прогулу, 20000 грн. моральної шкоди та
1000 грн. за надання юридичної допомоги. З відповідача стягнуто в користь
держави судовий збір і постанова в частині поновлення на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку в сумі 1954 грн. допущено до негайного виконання.

Суд виходив
з того, що оцінку дій керівництва ДПІ по звільненню позивача дано в акті
службового розслідування ДПА України від 26.02.2007 року. Звільнення Лабойка
В.М. за ст. 41 КЗпП України проведено юридично безграмотно, позаяк відповідачем
не вказано яке саме одноразове грубе порушення скоїв позивач. У відповідності
до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі,
одночасно було вирішено питання про виплату працівникові середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, виходячи з даних довідки поданої відповідачем та
кількості робочих днів. Розмір стягнутої моральної шкоди на думку суду
відповідає ступеню морального страждання позивача.

Не погодившись
із зазначеним судовим рішенням ДПІ в м. Трускавець Львівської області подала
апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального
права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просила його
скасувати.

Покликання
маються на те, що факти одноразового грубого порушення трудових обов'язків було
виявлено за результатами проведеного службового розслідування та зафіксовані в
акті від 02.11.2006 року, постанові прокуратури м. Трускавця про порушення
дисциплінарного провадження. Не взято до уваги, що позивач самовільно долучився
до непередбаченої для нього ділянки роботи, яку виконували інші працівники
податкового органу, без відома керівництва. Має місце в оспорюваний постанові
перекручення пояснень свідків. Невідомо чим керувався суд оцінюючи розмір
стягнутої моральної шкоди.

Ухвалою
Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2007 року
вказану апеляційну скаргу задоволено, постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30
травня 2007 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2008 року, ухвалу
Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2007 року
скасовано та справу направлено на новий апеляційний розгляд до цього ж суду.

Судова
колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає підстави для її часткового
задоволення.

Відповідно
до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи процесуального права, а також вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Судом
встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Лабойка В.М. згідно наказу ДПІ у м. Трускавець за №12-0 від 11.04.2001 року,
призначено на посаду старшого державного податкового ревізор-інспектора відділу
податкового аудиту, а з 25.08.2005 року перепризначено на посаду старшого
державного податкового ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної
роботи, у відповідності з наказом №65-0 цим же числом.

Наказом ДПІ у м. Трускавець за № 64-0 від 04.12.2006 року, на підставі
ст.ст. 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України та керуючись ст. 41 КЗпП України, до Лабойка В.М. застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з
роботи із 04 грудня 2006 року.

З наказу №68-0 від 05.12.2006 року вбачається, що у зв'язку з допущеною
технічною помилкою при написанні наказу №64-0 від 04.12.2006 року, доповнено
ст. 41 КЗпП України, як підставу звільнення Лабойка В.М., пунктом 1 вказаної
статті.

Виходячи з акту службового розслідування від 02.11.2006 року, на який
покликається сторона відповідача, з'ясовано, що Лабойком В.М. грубо порушено вимоги діючих законодавчих та нормативних
актів, що не відповідає професійній етиці працівника ДПС України, моральним
цінностям податківця, відтак останній заслуговує на притягнення до
дисциплінарної відповідальності. Вважаючи, що в діях вказаної посадової особи
інспекції можуть вбачатися ознаки службового злочину, матеріали службового
розслідування вирішено направити до прокуратури в порядку ст. 97 КПК України.

Як вбачається з постанови прокурора міста Трускавця від 03.11.2006 року,
порушено дисциплінарне провадження відносно Лабойка В.М. за перевищення наданих
йому владних повноважень та інших грубих порушень податкового законодавства, із
тих мотивів, що 03.10.2006 року він будучи службовою особою, без додержання вимог
податкового законодавства, разом із службовими особами Грицою І.М. та Розкопом
О.В. з перевищенням владних повноважень провели огляд підвального приміщення
корпусу №8 філії санаторію «Берізка» ЗАТ ЛОЗ «Трускавецькурорт». Було виявлено
поза межами орендованого приміщення ПП Угрин К.С. товар інших підприємців КП
«Дукан», що здійснюють свою підприємницьку діяльність на ринку «Вернісаж».
Цього ж дня Лабойко В.М., покликаючись на проведення інвентаризації, у філії
санаторію «Берізка» разом із означеними вище особами з перевищенням владних
повноважень вилучили із підвального приміщення корпусу №8 санаторію «Берізка»
весь товар підприємців КП «Дукан» без будь-яких на те підстав та відповідних
документів, а в подальшому перевезли його в підвальне приміщення кінотеатру
«Злата» ТзОВ «Еко Трускавецькурорт».

Наказом №322 від 13.09.2006 року, передбачено провести інвентаризацію
товарно-матеріальних цінностей та основних засобів філій ЗАТ
«Трускавецькурорт», зокрема санаторій «Берізка». Інвентаризацію основних
засобів та товарно-матеріальних цінностей філій ЗАТ «Трускавецькурорт»
планувалось провести у присутності відповідних представників ДПІ у м.
Трускавці: зав. сектором ДПІ у м. Трускавець Грици І.Я., СДПРІ ДПІ у м.
Трускавець Кахнича М.Я., зав. сектором Головчанського О.О., СДПРІ Білана Я.Л.,
в тому числі по філії санаторій «Алмаз» - СДПРІ Лабойко В.М., по філії
санаторій «Берізка» - ГДПРІ Роскіп О.В.

Місцевим
судом підставно звернуто увагу на той факт, що оцінку
дій керівництва ДПІ м. Трускавець по звільненню позивача дано в акті службового
розслідування ДПА України від 26.02.2007 року, проведеного за скаргою Лабойка
В.М., Роскіпа О.М., Грици І.М. та інших. На підставі ст. 147 КЗпП України
начальнику та першому заступнику начальника ДПІ у м. Трускавець за виявленні порушення,
встановлені під час службового розслідування, оголошено догани. З результатів
вказаного розслідування з'ясовано, що начальником та першим заступником
начальника ДПІ у м. Трускавець не здійснено дієвого контролю за виконанням
службових обов'язків посадових осіб вказаного податкового органу, не прийнято
рішення щодо обліку, зберігання, оцінки та подальшого розпорядження майном з
ознаками безхазяйного, вилученого працівниками інспекції 03.10.2006 року та
перевезеного на зберігання до кінотеатру «Злата», відповідно до вимог пунктів
2, 7, 9 «Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що
переходить у власність держави, і розпорядження ним», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року за №1340. Зокрема
начальником ДПІ порушено вимоги пунктів 3, 5, 10 «Порядку проведення службового
розслідування стосовно державних службовців» при підписанні наказів від
04.10.2006 року за №241 «Про проведення службового розслідування», від
13.10.2006 року за №244 «Про внесення змін та доповнень до наказу від
04.10.2006 року №241» та при затвердженні актів службового розслідування від
02.11.2006 року. Комісією із проведення службового розслідування, головою якої
була перший заступник начальника ДПІ у м. Трускавець Дікун М.В. і яка була
зацікавленою особою, в актах службових розслідувань від 02.11.2006 року
висновки по кожному працівнику зроблено не об'єктивно, невірно визначені
нормативно-правові акти, які були порушені завідувачем сектору погашення
прострочених податкових зобов'язань Грицою І.М., головним державним податковим
ревізором-інспектором Роскіпом О.В. та старшим державним податковим
ревізором-інспектором Лабойко В.М..

З огляду на наявний акт службового розслідування ДПА України від 26.02.2007
року, виникає сумнів у судової колегії, що рішення начальника ДПІ в м. Трускавець про
звільнення позивача з роботи прийняте на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, позаяк подібне
зобов'язаний перевірити адміністративний суд в таких категоріях справ у
відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України.

Окрім наведеного, визначаючи
коло порушень обов'язків, що дають підставу для розірвання трудових стосунків
за п. 1 ст. 41 КЗпП України, законодавець чітко їх не окреслив, а тому слід
враховувати в комплексі як характер дії або бездіяльності працівника і
істотність наслідків порушення трудових обов'язків, особливості причинового
зв'язку між порушенням і його наслідками, форму вини, тощо, проте всупереч ч. 2
ст. 71 КАС України, суб'єктом владних повноважень в особі ДПІ в м. Трускавець
не доведено правомірність оспорюваного рішення, яке б базувалось на наведеному.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в частині безпідставного поновлення
позивача на роботі суттєвими не являються і не складають підстав для висновку
про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також
відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Разом з тим, місцевий суд
визнаючи незаконне звільнення позивача не зазначив в резолютивній частині
судового рішення, яке саме рішення суб'єкта владних повноважень визнано
протиправним і скасовано. Також відсутня дата з якої позивач підлягає
поновленню на роботі, та який період судом визнано вимушеним прогулом і
стягнуто середній заробіток.

Не можна
погодитись з висновком суду і щодо визначення розміру моральної шкоди, позаяк
беручи до уваги перенесені позивачем душевні,
моральні страждання та їх тривалість, стан здоров'я і зокрема знаходження на
амбулаторному лікуванні в Дрогобицькій поліклініці, істотність вимушених змін у
його життєвих і професійних стосунках, а саме відсутність засобів для існування
його особисто та членів сім'ї, дружини яка перебуває у відпустці по догляду за
дитиною і наявність двох малолітніх дітей, зниження престижу та ділової
репутації, тому розмір її має становити суму 10000 грн., що приблизно становить
заробіток за вимушений прогул.

Не є аргументованою позиція місцевого суду з приводу стягнення із суб'єкта
владних повноважень судових витрат в користь держави.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що в частині
наведеного, судове рішення підлягає зміні.

Керуючись статтями
195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Трускавець Львівської області задоволити частково.

Постанову
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2007 року
змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

позов
задоволити частково. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника
Державної податкової інспекції у місті Трускавець за №64-0 від 04.12.2006 року
та поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного податкового
ревізор-інспектора І рангу відділу аудиту юридичних осіб Державної податкової
інспекції у місті Трускавець Львівської області з 04.12.2006 року.

Стягнути з
податкової інспекції в м. Трускавець Львівської області в користь ОСОБА_1 за
період з 04.12.2006 по 30.05.2007 року 11343 грн. 08 коп. середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу, 10000 грн. моральної шкоди та 1000 грн. за
надання юридичної допомоги. Врешті позову відмовити.

Постанову в
частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку в сумі
1954 грн. допустити до негайного виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Обрізко І.М.
Онишкевич
Т.В. Багрій В.М.

Головуючий суддя:

судді колегії:

Повний текст постанови виготовлено

та підписано 25.09.2008 року.