Справа № 22а-620/07
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2007-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Бітова А.І. та Милосердного
М.М.,

при секретарі Усенко С.М.,

за участю представника відповідача - Державної судової адміністрації
України -Єфімової Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.
Миколаєва від 20 квітня 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, апеляційного суду
Миколаївської області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про зобов'язання здійснити
перерахунок довічного грошового утримання, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України (далі
ДСА України) та апеляційного суду Миколаївської області про
стягнення з ДСА України 35268 грн. 86коп. в рахунок відшкодування недоплати
щомісячного довічного грошового утримання за період з жовтня 2001 року по 01 липня 2005 року, зобов'язання
апеляційного суду Миколаївської області виплатити
щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 35268 грн. 86коп. та обчислити
щомісячне довічне грошове утримання, виходячи із 90 % заробітної плати, яку
одержує працюючий суддя на відповідній посаді, починаючи з 01 липня 2005 року,
і здійснювати перерахунок довічного грошового
утримання кожного разу при зміні розміру заробітної плати працюючого судді, зобов'язання ДСА України щомісячно перераховувати
на рахунок апеляційного суду Миколаївської області кошти для виплати позивачу
довічного грошового утримання в розмірі, передбаченому чинним законодавством.

У листопаді 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом
до ДСА України та апеляційного суду Миколаївської
області про визнання неправомірною відмови
відповідачів в обчисленні щомісячного довічного грошового утримання у розмірі
90 % заробітної плати працюючого заступника голови
апеляційного суду, голови судової палати з кримінальних справ, стягнення з ДСА
України та апеляційного суду Миколаївської області 48479 грн.60 коп.
заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманню та 9072 грн. 70 коп. заборгованості по соціальному захисту
інваліда війни за період з 2001 року по

___________________________________________________________

Головуючий І інстанції суддя Ямкова
О.О. Справа №22а-620/2007 р.

Доповідач суддя Золотніков О.С. Категорія № 36

2

листопад 2005 року, зобов'язання здійснювати
обчислення довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної платні працюючого заступника голови апеляційного
суду Миколаївської області, голови судової палати з
кримінальних справ, починаючи з 01 грудня 2005 року, з урахуванням доплат,
передбачених діючим законодавством для інвалідів війни.

У грудні 2005 року ОСОБА_3 звернулась до суду із адміністративним позовом
до ДСА України та апеляційного суду Миколаївської
області про визнання неправомірною відмови в
обчисленні щомісячного грошового утримання у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого судді апеляційного суду, стягнення на її
користь 35268 грн. 86 коп. заборгованості по щомісячному
довічному грошовому утриманню, зобов'язання здійснювати обчислення довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати
працюючого судді апеляційного суду
Миколаївської області, починаючи з 01 грудня 2005 року.

В обгрунтування позовів зазначалося, що в порушення вимог ст. ст. 43 та 44 Закону України «Про
статус суддів» при зміні заробітної плати працюючого судді відповідачі не обчислювали розмір щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці виходячи з нового розміру заробітної плати працюючого
судді.

В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнив вимоги позову в частині стягнення на його користь недоотриманого
щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2002
року по 31 грудня 2005 року, збільшивши розмір суми до 69823 грн. 00
коп..

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2005
року справи за адміністративними позовами ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ДСА України та апеляційного суду
Миколаївської області про визнання дій неправомірними, стягнення сум, покладення зобов'язань об'єднано в одне провадження.
Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державне казначейство
України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2006 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено
Міністерство фінансів України.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2007 року
в задоволенні вимог позивачів відмовлено.

Не погоджуючись
з постановленим по справі судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при
вирішенні справи не враховано вимоги ст. ст. 43 та 44 Закону України «Про статус суддів» щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці при збільшенні заробітної плати
працюючого судді. При розгляді справи суд безпідставно не задовольнив
клопотання позивача про витребування довідки про розмір заробітної плати працюючого судді. Не є обгрунтованими висновки суду про
те, що передбачені Указами Президента України № 584 від 10
липня 1995 року та № 220 від 5 березня 2002 року надбавки є персональними, а не обов'язковими для виплати усім суддям. У
зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та
направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача, яка вважала
за необхідне залишити постановлене судове рішення без
змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді судді Миколаївського обласного суду й звільнений у відставку з
31 травня 1997 року.

ОСОБА_2 працював на посаді судді, заступника голови Миколаївського
обласного суду й звільнений у відставку з 01
липня 1997 року. Крім цього, ОСОБА_2 є інвалідом війни III групи й має право на безоплатне позачергове щорічне санаторно-курортне лікування або на компенсацію його 75 % вартості один раз
на два роки.

ОСОБА_3 працювала на посаді судці
Миколаївського обласного суду й звільнена у відставку з 19
грудня 1994 року.

3

Щомісячне грошове утримання позивачів за період з 2001 року по 2006 рік виплачувалося і перераховувалося із врахуванням змін
складових частин заробітної плати працюючих суддів.

Так, з довідки апеляційного суду Миколаївської області № 1.7 від 12 травня
2005 року (а. с. 8 - 10) вбачається, що з 1 січня
2001 року по 30 квітня 2005 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 нараховувалось та виплачувалось
у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого
судді. При цьому до розрахунку заробітної плати працюючого судді включалися посадовий оклад судді апеляційного суду,
доплата за 1-й кваліфікаційний клас судді, надбавка за вислугу років у розмірі
40 %, надбавка у розмірі 50 % посадового окладу та доплати за
кваліфікаційний клас судді, передбачена Указом Президента України № 856/96 від 19 вересня 1996 року, премія у розмірі 25
%.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1
перераховувався:

- з 01
вересня 2003 року - у зв'язку із збільшенням посадового окладу судді

апеляційного
суду з 275 грн. до 363 грн.,

· з 01 січня 2004 року - у зв'язку із збільшенням доплати
за 1-й кваліфікаційний клас судді з 150 грн. до 375 грн.;

· з 01 листопада 2004 року - у зв'язку із збільшенням
посадового окладу судді апеляційного суду з 363 грн. до 465 грн.;

- з 01 січня 2005 року - у зв'язку із
збільшенням посадового окладу судді

апеляційного
суду з 465 грн. до 514 грн..

Аналогічним чином перераховувався розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці ОСОБА_2 (а. с. 30 - 31) та
ОСОБА_3 (а. с. 47 - 49), апеляційні скарги від яких не надходили.

Наведені в довідках розрахунки заробітної плати працюючого судді та
довічного грошового утримання судді у
відставці повністю ґрунтуються на положеннях ч. 1 ст. 44 та ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів». При цьому
саме такий порядок визначення розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді передбачено Положенням про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим
суддям та щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці, погодженим Рішенням Ради суддів України від 13 травня 2005 року № 34 та затвердженим наказом
ДСА України від 25 серпня 2005 року, яке
зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2005 року за
№1314/11594.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 584/95 від 10 липня 1995 року
«Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» передбачено можливість
встановлення надбавки суддям за виконання
важливої роботи або високі досягнення в праці в розмірі до 75 % від посадового окладу судді з урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас. Як вбачається з тексту Указу, названа
надбавка не є обов'язковою для виплати всім працюючим суддям і може встановлюватися лише у межах фонду заробітної плати суду. На
момент виходу у відставку дана надбавка не встановлювалася
позивачам.

Згідно п. 1 Указу Президента України
№ 220/2002 від 05 березня 2002 року «Про деякі заходи
матеріального забезпечення суддів у зв'язку з додатковим навантаженням» передбачено можливість встановлення надбавки суддям за
напруженість та складність роботи у розмірі до 80 % від
посадового окладу судді з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Можливість встановлення даної надбавки безпосередньо
пов'язується із рівнем кваліфікації судді, здійсненням ним додаткових функцій
та участю у правовій експертизі нормативно-правових
актів і проектів таких актів, у підвищенні професійного рівня суддів та рівня правової освіти населення, що свідчить про
персональний характер надбавки.

4

Із врахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про
індивідуальний характер надбавок, які
встановлювалися окремим суддям апеляційного суду на підставі зазначених
Указів Президента України, є обґрунтованим.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно
до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,
196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного місяця з дня
набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.