Справа № 2-а-11424/08
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Євпак В.В. ,

при
секретарі - Швець Н.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1(м.Овруч)

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації(м. Овруч)

про
стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”в розмірі 40081,70 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1. звернулась
з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що за періоди з 01.04.2001 року по 31.12.2005 року, з 01.07.2007 року по
31.12.2007 року та з 01.05.2008 року по 31.05.2008 року їй не були
проведені у повному обсязі виплати,
передбачені ст.ст. 37, 39 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Зазначає, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді
як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі та мінімальній пенсії за
віком у відповідні періоди. Таким чином
її права були порушені.

Заборгованість за зазначені періоди по виплаті
компенсації за проживання на території радіоактивного забруднення (ст. 37)
позивачка визначила в розмірі 6678 грн.
20 коп., заборгованість по доплаті особам, які працюють на території
радіоактивного забруднення (ст. 39) позивачка визначила в розмірі 33403 грн. 50
коп.

Позивачка в
судове засідання не з”явилась, просить справу розглядати без її участі.

Представник управління праці та соціального захисту
населення Овруцької райдержадміністрації в судове засідання не з”явився. Про
день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить
розписка в отриманні судової повістки. Суду надали письмові заперечення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив: позивачка
ОСОБА_1. проживає в АДРЕСА_1 та працює в Овруцькій МДПІ, що знаходиться в
АДРЕСА_1, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі
Закон), громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 39 Закону, доплата громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться в
розмірі 2-х мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний
період часу ці доплати та допомоги
виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги
та доплат в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог Закону зазначені у статті 39 виплати
є складовою частиною заробітної плати позивача, строк давності, на виплати, які
стосуються заробітної плати - не розповсюджується, а тому суд на користь позивачки стягує таку
доплату.

Що стосується заявлених позивачкою вимог щодо проведення їй виплати компенсації
та доплати (ст. 37) за період з
01.04.2001 року по 31.12.2005 року, судом встановлено, що позивачка
звернулась з позовом про стягнення
недоплачених їй коштів в червні 2008
року. Річний строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України,
позивачка пропустила. Підстав для поновлення пропущеного строку позивачці
немає.

Тому суд в позові позивачці про стягнення недоплачених
коштів у відповідністю зі ст. 37 за вказаний період відмовляє у зв”язку з
пропуском строку звернення до суду.

Крім того дію абзацу другого, третього, четвертого
частини першої статті 37 Закону та абзацу третього, четвертого частини першої
статті 39 Закону, зупинено на 2006 рік в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно
із Законом N 3235-IV(
3235-15 ) від 20.12.2005. На 2007
рік дію цих норм зупинено згідно
із Законом N 489-V (
489-16 ) від
19.12.2006.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 (
v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 року п. 30 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено дії ст.ст. 37, 39 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, визнано
неконституційним.

Зазначені положення ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, як неконституційні втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього
рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Закон України „Про Державний бюджет України на 2006
рік”, яким зупинена дію ст.ст. 37, 39
Закону в частині виплати компенсації і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати, не визнаний неконституційним. Положення
зазначеного закону на даний час є чинними.

Таким чином стягненню на користь позивачки підлягає
компенсація та доплата у розмірах
визначених саме Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (ст.37), але тільки з
09.07.2007 року.

Компенсація передбачена ст. 39 Закону підлягає стягненню за період з 01.04.2001 року по
31.12.2005 року, з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та за травень 2008 року,
з 22 числа.

Виплата компенсації у розмірах передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України за зазначений період позивачу була виплачена.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в спірний період часу, а саме: розмір мінімальної заробітної
плати становив: з 1 липня 2000 р.- 118
грн., з 1 січня 2002 року -140 грн., з1 липня 2002 року -165 грн., з1 січня
2003 року -185 грн., з 1 грудня 2003 року - 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237
грн., з 1 січня 2005 року 262 грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005
р.- 310 грн., з 1 вересня 2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року - 350 грн.,
з 1 липня 2006 р.- 375 грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року
-420 грн., з 1 липня 2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн. суд
стягує на користь позивачки належну їй компенсацію.

Заборгованість
перед позивачкою, яка проживає на території радіоактивного забпуднення (ст. 37
Закону) за період з липня по грудень 2007 року становить = 1067 грн. 40 коп.
(440грн х3 х 40% = 528 грн.) + (460 грн. х 3 х 40% = 552 грн.) -12 грн. 60 коп.
(отриманих згідно ПКМ України).

Заборгованість
перед позивачкою (ст. 37 закону) за
період з травень 2008 року, з 22 числа
за ст. 37 Закону 65 грн. 64 коп. (525 грн. : 31 х 10 х 40%) -2 грн. 10
коп.

Заборгованість перед позивачкою (ст. 39 Закону, як
особі, яка працювала на території радіоактивного забруднення) за період з
01.04.2001 року по 31.12.2005 року становить
22049 грн. 50 коп. (2124 грн. за
2001 рік ( з 01.04.2004 рік) + 3660 грн. за 2002 рік + 4480 грн. за 2003 рік +
5176 грн. за 2004 рік +7208 грн. за 2005 рік = 22648 грн.) -598 грн. 50 коп.
(отриманих позивачкою згідно ПКМ України).

Заборгованість перед позивачкою (ст. 39 Закону) за
період з 01.07.2007 року по 31.12.2007
року становить 5337 грн. (440грн
х 2 х 3міс.=2640 грн.) + (460 грн. х 2 х 3міс.=2760 грн.) - 63 грн. (отриманих згідно ПКМ України).

Заборгованість перед позивачкою (ст. 39 Закону) за
період з травень 2008 року, з 22 числа
за ст. 39 Закону 338 грн. 70 коп. (525 грн. : 31 х 10 х 2 -10 грн. 50
коп.).

Загальний розмір
заборгованості становить 28858 грн. 24 коп. (1067 грн. 40 коп. 22049
грн. 50 коп. + 5337 грн. + 65 грн. 64
коп. + 338 грн. 70 коп.).

Належні позивачу кошти виплачені не були. Дії
відповідача щодо виплати позивачці грошової допомоги на оздоровлення в меншому
розмірі ніж передбачено Законом є неправомірними.

Заперечень щодо
правильності розрахунку та розміру виплат від відповідача до суду не
надійшло.

Зазначена заборгованість
підлягає стягнення з управління праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації, як розпорядника коштів на зазначені
виплати.

Керуючись Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” ст. ст. 99,
100, 158 -163, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та
соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації щодо
виплати позивачці грошової допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж
передбачено Законом.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 кошти, передбачені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в розмірі 28858 грн. 24 коп. (ст. 37 Закону-1133 грн. 04
коп., ст. 39 Закону-27725 грн. 20 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження
та апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: В.В.
Євпак