Справа № 22а-7693/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-7693/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку
Гонтаренко Т.М.(справа № 2а-27/2008)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.,

при
секретарі - Пономаренко В.Г.

за участю
позивача - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Житлово-експлуатаційної контори №2 м.
Світловодська

на постанову
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2008
року у справі за позовом Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до виконавчого
комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, треті особи
- Житлово-експлуатаційна контора
№1, Житлово-експлуатаційна контора №2,
про визнання незаконними рішень виконавчого комітету Світловодської міської
ради Кіровоградської області від 11 січня 2007 року №188 «Про тарифи на послуги
з утримання будинку та прибудинкової території за адресою вул. Бойко, 25, м.
Світловодськ», №146 , «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою вул.
Павлова, 8, м. Світловодськ», №122
«Про тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за
адресою вул. Єгорова, 17, м. Світловодськ»,
з моменту їх прийняття, -

в с т а н о в и л а:

Світловодський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах
громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з позовом, в
якому просив визнати незаконними рішення виконавчого комітету Світловодської
міської ради від 11 січня 2007 року №188
«Про тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за
адресою вул. Бойко, 25, м. Світловодськ», №146 , «Про тарифи на послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території за адресою вул. Павлова, 8, м. Світловодськ», №122 «Про тарифи на послуги з утримання
будинку та прибудинкової території за адресою вул. Єгорова, 17, м. Світловодськ»
з часу їх прийняття. Позовні вимоги обґрунтував тим, що зазначені рішення є
регуляторними актами, які були прийняті з порушенням Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а також тим,
що відповідачем не були дотримані вимоги щодо порядку формування тарифів на
послуги, як то передбачено Порядком формування тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання
послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 щодо визначення
розмірів та конфігурації прибудинкових територій, а також щодо обов'язкового
переліку послуг, який зокрема не містить таких послуг, як дератизація та
дезінсекція.

Відповідач та треті особи проти позову заперечували.

Постановою
Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2008 року адміністративний позов було задоволено. Визнано
незаконними рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11
січня 2007 року №188 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою вул. Бойко, 25, м. Світловодськ», №146 ,
«Про тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою вул. Павлова, 8, м.
Світловодськ», №122 «Про тарифи на
послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою вул. Єгорова,
17, м. Світловодськ», з часу їх прийняття.

Не
погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа - Житлово-експлуатаційна контора №2 м.
Світловодська звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного
суду з апеляційною скаргою, в якій просила суд скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та
процесуального права і є незаконною та необґрунтованою, та відмовити
Світловодському міжрайонному прокурору в задоволенні його позову. Свої вимоги обґрунтували тим, що зазначені рішення
виконавчого комітету Світловодської міської ради не є регуляторними актами, так
як вони не встановлюють, не змінюють та не скасовують норми права, не
спрямовані на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторними
органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Те,
що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 11.01.2007
року, якими встановлюються побудинкові тарифи на послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, не є регуляторними актами, підтверджується
роз'ясненнями Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва. Так, роз'ясненням представництва Державного комітету України з
питань регуляторної політики та підприємництва в Кіровоградській області від
06.12.2007 року № 9192 Держаного комітету України з питань регуляторної політики
та підприємництва, яке було надано виконкому Світловодської міської ради та
роз'ясненням цього ж органу № 9841 від 28.12.2007 року та № 2334 від 19.03.2008
року наданому як відповідь на звернення громадянина ОСОБА_9, зазначається, що
рішення виконавчого комітету
Світловодської міської ради від 11.01.2007 року, якими встановлюються тарифи на
послуги з утримання будинку та прибудинкової території для населення по кожному
будинку окремо, не є регуляторними актами та не підпадають під дію Закону України
«Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали заперечення на вказану
апеляційну скаргу, в яких зазначили, що вважають дану
скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки суд першої
інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм чинного
законодавства України.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги та визнаючи незаконними рішення виконавчого комітету
Світловодської міської ради Кіровоградської області, суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскаржені позивачами рішення за своїми ознаками є
регуляторними актами. Процедура прийняття регуляторного акту визначена Законом
України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Оскільки відповідачем порушено процедуру прийняття оскаржених рішень, а саме
те, що їх проекти не були оприлюднені в засобах масової інформації, що призвело
до відсутності аналізу регуляторного впливу, суд першої інстанції визнав оскаржені
рішення суб'єкта владних повноважень незаконними.

Колегія
суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції вважає
обґрунтованими з наступних підстав.

Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що виконавчим комітетом
Світловодської міської ради Кіровоградської області 11.01.2007 року прийняті
рішення №188 «Про тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової
території за адресою вул. Бойко, 25, м. Світловодськ», №146 , «Про тарифи на
послуги з утримання будинку та прибудинкової
території за адресою вул. Павлова, 8, м. Світловодськ», №122 «Про тарифи на послуги з утримання
будинку та прибудинкової території за адресою вул. Єгорова, 17, м.
Світловодськ». Вказані рішення мають ознаки
нормативно-правового акту, оскільки вони встановлюють тарифи на послуги,
розраховані на неодноразове застосування, стосуються невизначеного кола осіб і
регулюють господарську діяльність підприємств у сфері надання
житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст..1 Закону України "Про
засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"
регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами
господарювання;

-
прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово
та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин
між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

З
аналізу вказаної норми права та сутті оскаржених рішень вбачається, що рішення
суб'єкта владних повноважень за своєю правовою природою є регуляторними актами,
якими встановлені відповідні правила поведінки (норми права) у сфері надання
платних послуг суб'єктами господарювання з обслуговування житлових будинків та
прибудинкових територій та відповідно сплати цих послуг. Вказані рішення
направленні на правове регулювання господарських відносин, вони не мають
характеру одноразового застосування і стосуються не конкретної особи, а не
визначеного кола осіб.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржені
рішення суб'єкта владних повноважень є регуляторними актами.

Посилання
апелянта на роз'яснення від
06.12.2007 року № 9192 Держаного комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва, яке було надано виконкому Світловодської міської ради
та роз'ясненням цього ж органу № 9841 від 28.12.2007 року та № 2334 від
19.03.2008 року, відповідно до яких зазначається, що прийняті Виконкомом рішення не є
регуляторними актами, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони
спростовуються вищенаведеним та суперечать суті Закону
України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської
діяльності"та обставинам справи, а саме: рішення прийнято регуляторним
органом, встановлені тарифи, які використовуються суб'єктом господарювання для
надання платних послуг невизначеному колу осіб та не мають характеру
одноразового застосування.

Частина
2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною
3 статті 2 КАС України визначено, що
у справах щодо
оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням
права особи на
участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, згідно ч.2 ст. 72 КАС
України обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи
бездіяльності покладається
на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного позову.

Суд
першої інстанції вірно зазначив, що відповідачем не надано доказів того, що
проект регуляторного акту разом з відповідним аналізом регуляторного впливу був
оприлюднений з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних і юридичних
осіб, їх об'єднань, тобто, не надано доказів того, при прийнятті оскаржуваних
рішень дотримана процедура прийняття регуляторного акту, передбачена ст. ст.7-
9, 12-13,20-21,35 Закону України "Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської діяльності".

Колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані
рішення прийняті з порушенням норм
Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Порядку формування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» і Типового
договору про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки із Типового
переліку послуг були виключені такі послуги як дератизація та дезінсекція.
Посилання апелянта на те, що такі послуги визначаються виключно за домовленістю
сторін не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони спростовуються
вимогами статей 14 та 15 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», та
статтями 14 і 15 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про
надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач
діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, не з
урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без
урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, суд першої
інстанції обґрунтовано визнав такі рішення незаконними.

Відповідно
до ст.. 36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності" орган місцевого самоврядування повинен
скасувати або зупинити дію регуляторного акту, якщо він прийнятий без аналізу
регуляторного впливу, або проект регуляторного акту не був оприлюднений.
Відповідач самостійно не скасував і не зупинив дію регуляторних актів, тому з
питанням про перегляд регуляторних актів звернулися до суду позивачі, яких
позбавили прав, передбачених ст. 6 Закону України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З урахуванням
вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального
і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують
зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України ,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198
, ст.200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу Житлово-експлуатаційної
контори №2 м. Світловодська - залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від
29 квітня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту
ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.А.Стежко

А.В.Суховаров