Справа № 22-а-5450/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Багрія
В.М., Довгополова О.М.,

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області

на постанову Господарського суду Закарпатської
області від 19 грудня 2007 року в справі № 9/14

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Перечинському районі Закарпатської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Перечинському районі

про визнання дій незаконними, включення невідшкодованої суми
пенсії до Акту щомісячної звірки та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

26
лютого 2007 року Позивач звернувся до господарського суду з позовом до
відповідача про визнання дій неправомірними та стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 9838,50 гривень по
відшкодуванню пенсії, виплаченої по інвалідності ОСОБА_1, працівниці заводу
«Ерстед», яка 14 червня 1979 року отримала травму внаслідок нещасного випадку
на виробництві, яка спричинила інвалідність.

Відповідач
повністю заперечив позовні вимоги та вказав на те, що відсутні правові підстави
відшкодування витрат Управління Пенсійного фонду в Перечинському районі за
виплачені ним пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання особам, які ушкодили здоров'я. Нещасний випадок, що
стався з ОСОБА_1 не є страховим і не пов'язаний з виробництвом, про що і був
складений акт комісії з розслідування даного нещасного випадку, до компетенції
якої входить з'ясування даного питання. Крім того, рішенням Великоберезнянського районного суду
Закарпатської області від 13 березня 2003 року визнано винним у каліцтві
ОСОБА_1 - Львівську залізницю, як джерела підвищеної небезпеки, і яка проводить
виплати потерпілій, пов'язані з каліцтвом. Даним рішенням також було
встановлено, що за відсутності доказів настання трудового каліцтва, Фонд не
може нести відповідальність.

Постановою
господарського суду Закарпатської області від 19 грудня 2007 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Згадана
постанова оскаржена в апеляційному
порядку Управлінням Пенсійного фонду України у Перечинському районі Закарпатської
області.

Перевіривши
у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність апеляційної
скарги та законність рішення суду першої інстанції.

При
цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з
ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На
підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У
відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно
статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року,
пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.
Тобто, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка
стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних
випадків.

Судом
першої інстанції правильно встановлено і доведено в судовому засіданні, що
Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та Професійних захворювань України Пенсійного фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4, не
врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене
ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність
спору.

Такою є
і практика Верховного Суду України, який в аналогічній справі №21-897, у постанові від 20 березня
2007 року вказав на те, що у разі незгоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Колегія
суддів враховує і те, що пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання громадян країн - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення та членів їх сімей, що здійснюються за законодавством
держави, на території якої вони проживають, не повинні враховуватися при
призначенні, проведенні перерахунку сум щомісячних страхових виплат, а тим
більше відшкодовуватися Фондом -
Пенсійному фонду України. Законом України №1058 не передбачено права
позивача виплачувати пенсію по інвалідності, пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві та професійним захворюванням.

Колегія
суддів враховує також і те, що Позивачем не надано доказів про надіслання
відповідачеві для підписання Актів щомісячних звірок витрат особових справ
потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання та пенсій за весь спірний період, як і не надано
доказів щодо офіційної передачі Пенсійним фондом особової справи потерпілої
відповідачеві та доказів виплати пенсій потерпілій.

З
врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято законне рішення,
ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права. Рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1, 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України В Перечинському районі Закарпатської області залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду Закарпатської області 19
грудня 2007 року в справі № 9/14 за
позовом Управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі
Закарпатської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Перечинському районі про визнання дій незаконними, включення
невідшкодованої суми пенсії до Акту щомісячної звірки та зобов'язання вчинити певні дії - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена до касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Судді
В.М. Багрій

О.М.
Довгополов