Справа № 22а-1484/08
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1484/08
головуючий суддя у 1-й
категорія статобліку-69
інстанції - Кожан М.П.
(справа №А36/169-07)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при
секретарі: за участю : прокурора - представника позивача -

Туркіної Л.П.,
Проценко О.А. Горностаєва О.М. Киричок О.В., посвідчення №223 від
30.11.2006р. Бондаренко Є.В.,
довіреність №5777/10-10 від 06.06.2008р.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2007
року у справі №А36/169-07

за
позовом:

Прокурора П`ятихатського району
Дніпропетровської області в інтересах держави у особі Жовтоводської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Жовті Води

до: про:

1. Приватного
підприємцяОСОБА_1, с. Нововасилівка, П`ятихатський р-н., Дніпропетровська обл.
2. Товариства з обмеженою відповідальністю промислово- комерційної фірми
«Кварк», м. Дніпропетровськ визнання
недійсним договору підряду №2 від 15.07.2005р.

В С Т А Н О В И Л А :

15.02.2007р. Прокурор
П`ятихатського району Дніпропетровської області звернувся до Господарського
суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави у особі
Жовтоводської об'єднаної державної податкової інспекції (далі Жовтоводська
ОДПІ) до Приватного підприємця ОСОБА_1(далі ПП ОСОБА_1.), Товариства з
обмеженою відповідальністю промислово-комерційної фірми «Кварк» (далі ТОВ ПКФ
«Кварк») про визнання недійсним договору підряду №2 від 15.07.2005р. / а.с.
6-8/.

Ухвалою Господарського
суду Дніпропетровської області від 15.02.2007р. відкрито провадження в
адміністративній справі №А36/169-07 за вищезазначеною позовною заявою та справа
призначена до судового розгляду / а.с. 1/.

Посилаючись у позовній
заяві , з урахуванням доповнення до адміністративного позову / а.с. 76-79/, на
те, що договір підряду №2 від 15.07.2005р. , який було укладено між ПП ОСОБА_1.
та ТОВ ПКФ «Кварк» на суму 58675,03 грн., укладено з метою яка свідомо
суперечила інтересам держави та суспільства оскільки ТОВ ПКФ «Кварк» не
значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України,
просить визнати недійсним договір підряду №2 від 15.07.2005р. укладений між ПП ОСОБА_1. та ТОВ ПКФ «Кварк», стягнути
з ПП ОСОБА_1. на користь держави отриману за договором підряду суму 58675,03
грн., стягнути з ТОВ ПКФ «Кварк» на користь ПП ОСОБА_1. 58675,03 грн.

Постановою Господарського
суду Дніпропетровської області від 10.04.2007р. у справі №А36/169-07 позовні
вимоги задоволено частково, визнано недійсним договір підряду №2 від
15.07.2005р. на суму 58675,03 грн. укладений
між ПП ОСОБА_1. та ТОВ ПКФ «Кварк», стягнуто з ПП ОСОБА_1. на користь
держави 58675,03 грн., закрито провадження у справі щодо вимог до ТОВ ПКФ
«Кварк» / а.с. 92-93/.

Відповідач - ПП ОСОБА_1.,
не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній справі
подав апеляційну скаргу / а.с. 101-105/.

Посилаючись у апеляційній
скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не
з'ясував усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, зробив
висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до
ухвалення судом рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та
процесуального права, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції від
10.04.2007р. у даній адміністративній справі та ухвалити у справі нове рішення,
яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Прокурор, представник
позивача - Жовтоводської ОДПІ, у судовому засіданні заперечували проти доводів
апеляційної скарги відповідача ПП ОСОБА_1., посилаючись на те, що судом першої
інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, без порушень норм чинного
законодавства, просили суд апеляційну скаргу ПП ОСОБА_1. залишити без
задоволення, постанову Господарського суду Дніпропетровської області від
10.04.2007р. у даній адміністративній справі залишити без змін.

Відповідач - ПП ОСОБА_1.,
або його представник у судове засідання не з'явились. Відповідач повідомлявся
судом про день, годину та місце розгляду даної адміністративної справи за
відомою суду АДРЕСА_1 / а.с. 134,135/, яка була зазначена відповідачем у
апеляційній скарзі та клопотаннях у справі / а.с. 101-104,110,111, 129/, але
повідомити відповідача про дату та місце розгляду справи за цією адресою
виявилось не можливим / а.с. 135/.

Представник відповідача - ТОВ ПКФ «Кварк» у судове
засідання не з'явився. Відповідач повідомлявся судом про день, годину та місце
розгляду даної адміністративної справи за відомою суду адресою - м.
Дніпропетровськ, пр. Кірова 17 / а.с.
134,136/, яка була зазначена позивачем у позовній заяві / а.с. 6-8/, але
повідомити відповідача про дату та місце розгляду справи за цією адресою
виявилось не можливим / а.с. 136/.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим
розглянути дану адміністративну справу у відсутність представників відповідачів
- ПП ОСОБА_1., ТОВ ПКФ «Кварк».

Заслухавши у судовому
засіданні прокурора, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні судом
встановлено, що 15.07.2005р. між ПП ОСОБА_1. (замовник) та ТОВ ПКФ «Кварк», код
20288521, (виконавець) було укладеного договір підряду №2 на виконання ремонтно-будівельних робіт
відповідно технічного завдання, будівельних норм та правил / а.с. 23-24/.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії договору підряду
№2 від 15.07.2005р. / а.с. 23-24/сторонами за договором серед інших умов
договору було визначено строки виконання робіт, порядок та строки оплати за
виконані ремонтно-будівельні роботи за цим договором.

Також у судовому засіданні судом було встановлено, що
сторонами за договором підряду №2 від 15.07.2005р. свої зобов'язання за
договором було виконано, так замовником за виконані за договором підряду роботи
сплачено виконавцю суму 58675,03 грн., у тому числі податок на додану вартість
11735,35 грн., сплата цієї суми відбувалась різними частками у період з
29.07.2005р. по 06.03.2006р., зазначені обставини підтверджуються наданими суду
ксерокопіями квитанцій до прибуткових касових ордерів / а.с. 25-26/,
ксерокопіями податкових накладних / а.с. 27-54/.

Крім цього під час розгляду даної адміністративної справи
судом встановлено, що ОСОБА_1.
зареєстровано як фізичну особу - підприємця П`ятихатською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської області
04.06.2002р. / а.с. 9/, відповідача зареєстровано як платника податку на
додану вартість / а.с. 11/, та відповідач перебуває на обліку як платник податків у Жовтоводській ОДПІ /
ас. 10/.

Як вбачається з листа Головного Управління статистики у
Дніпропетровській області вих.. №22/11-4003 від 11.08.2006р. ТОВ ПКФ «Кварк»
код 20288521 та будь-які інші підприємства з кодом 20288521 не значаться в
Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України по
Дніпропетровській області / а.с. 58/.
Також державний реєстратор виконавчого комітету Дніпропетровської
міської ради своїм листом від 07.08.2006р. повідомив про те, що ТОВ ПКФ
«Кварк», ідентифікаційний код 20288521- юридична особа не зареєстрована у м.
Дніпропетровську / а.с. 60/.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом
першої інстанції також було встановлено, що з 01.01.2003р. по 29.08.2006р. ТОВ
ПКФ «Кварк» () у відділ дозвільної системи УГБ УМВС України
в Дніпропетровській області з проханням про отримання дозволів на виготовлення
печаток не заверталось, дозволи їм не видавались, також дозвільною системою
Дніпропетровського міського управлення УМВС України та підпорядкованими РВ у
вказаний період дозволи на виготовлення печаток ТОВ ПКФ «Кварк» () не видавались, зазначені обставини підтверджуються листом Управління
громадської безпеки УМВС України в Дніпропетровській області / а.с. 65/.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній
адміністративній справі врегульовано норами Цивільний кодекс України, в
редакції закону 2003р., Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання
визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську
діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав
та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб'єктами господарювання є:

1. господарські організації - юридичні особи,
створені відповідно до Цивільного кодексу України державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому
законом порядку;

2. громадяни
України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є
організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична
особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем
та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення
юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Статтею 5 Закону України «Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним
реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного
значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній
адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання
фізичної особи - підприємця

Статтею 179 Господарського кодексу України встановлені
загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання.
Так, відповідно до ч. 1 цієї статті майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських
договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 цього Кодексу суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 202 Цивільного кодексу України
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків; дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або
більше сторін.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для
чинності правочину встановлені ст. 203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має вчинятися
у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України
господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них
господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на
вимогу однієї із сторін, або відповідного державного органу державної
влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин
справи свідчить про те, що податковим органом обґрунтовано та правомірно
зроблено висновок стосовно того, що оспорюваний договір підряду №2, який було
укладено між відповідачами у даній адміністративній справі 15.07.2005р., було укладено ТОВ ПКФ «Кварк» свідомо з метою
яка суперечила вимогам держави та суспільства, оскільки зазначене підприємство
не було зареєстровано у встановленому законом порядку як юридична особа, не
було внесено до Єдиного державного реєстру підприємств, установ та організацій
України та не отримувало дозволів на виготовлення печаток, а тому відповідно до
ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України такий договір є недійсним.

Статтею 208 Господарського кодексу України
передбачено - якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то
за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома
сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за
зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони
стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій
стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї
із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням
суду в доход держави.

Вирішуючи питання про застосування
наслідків визнання господарського зобов'язання недійним, враховуючи положення
ст. 208 Господарського кодексу України, та враховуючи що у судовому засіданні
було доведено наявність наміру на укладення оспрюваної угоди з метою, яка
суперечила інтересам держави та суспільства лише з боку ТОВ ВКФ «Кварт», яке не
є юридичною особо, що створена та зареєстрована відповідно до вимог чинного
законодавства, колегія суддів вважає що застосування у даному випадку до ПП
ОСОБА_1. наслідків визнання недійсним господарського зобов'язання суперечить
вимогам чинного законодавства, а застосування таких наслідків до ТОВ ПКФ
«Кварк» є неможливим.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до
висновку про те, що під час розгляду даної адміністративної справи судом першої
інстанції не були повно та всебічно з'ясовані усі суттєві обставини, необхідні
для правильного вирішення справи, а тому висновки суду протирічать фактичним
обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача ПП ОСОБА_1. на
постанову суду першої інстанції від 10.04.2007р. у даній справі підлягає
частковому задоволенню, і постанову суду від 10.04.2007р. у даній справі необхідно скасувати.

Приймаючи до уваги обставини, які були встановлені судом
під час розгляду даної адміністративної справи , вищезазначені
норми чинного законодавства, та
враховуючи , що у судовому засіданні було встановлено, що ТОВ ПКФ «Кварт» не
було створено та зареєстровано у встановленому законом порядку, колегія суддів
вважає за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України, закрити
провадження у даній адміністративній справі в частині позовних вимог заявлених
до ТОВ ПКФ «Кварк»».

Вирішуючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги, та
враховуючи обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної справи,
колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позивачем у даній
адміністративній справі позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і
необхідно визнати недійсним договір підряду №2 від 15.07.2005р. укладений між
ПП ОСОБА_1. та ТОВ ПКФ «Кварк», а в задоволені решти позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємцяОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області
від 10.04.2007р. у справі №А36/69-07 - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати
недійсним договір підряду №2 укладений 15.07.2005р. між Приватним підприємцем
ОСОБА_1а Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційною фірмою
«Кварк» .

Закрити
провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою
відповідальністю промислово-комерційної фірми «Кварк» .

В
задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого
адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено
15.10.2008р.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: Л.П.
Туркіна

О.А.
Проценко