Справа № 22-а-6658/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Гаврилова М.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2008
року Справа
№ 22-а-6658/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Дяченко С.П.,

Ястребової Л.В.,

при
секретареві Денисенко К.С.,

розглянула
апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції праці в Донецькій області
на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2007
р. у справі № 2-а-80/07 за позовом голови правління - генерального директора
Закритого акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод»
Панкова Віктора Андрійовича до Державного інспектора праці Територіальної
державної інспекції праці в Донецькій області Харченкової Світлани Василівни
про визнання протиправним та скасування припису, і

В
С Т А Н О В И Л А

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня
2007 року задоволений позов голови правління - генерального директора Закритого
акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» Панкова
Віктора Андрійовича до Державного інспектора праці Територіальної державної
інспекції праці в Донецькій області Харченкової Світлани Василівни про визнання
протиправним та скасування припису, а саме, скасований припис
№05-16-029/0068-0060 від 28.12.2006р., внесений державним інспектором праці територіальної
державної інспекції праці у Донецькій області Харченковою С.В. на адресу голови
правління - генерального директора закритого акціонерного товариства
«Новокраматорський машинобудівний завод» Панкова В.А.

З таким рішенням суду не погодилася територіальна державна інспекція праці
у Донецькій області, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі в зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, належним чином були повідомлені
про дату, час та місце апеляційного розгляду справи. Від позивача надійшло
клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. Оскільки явка сторін
не визнавалася обов'язковою, судова колегія вирішила справу розглядати у
відсутності сторін.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи
апеляційної скарги, перевірила їх за
матеріалами справи і дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що на підставі звернення громадянки ОСОБА_1 та у
відповідності з Положенням про Державний департамент нагляду за додержанням
законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від
18.01.2003 року №50, державним інспектором праці Територіальної державної
інспекції праці у Донецькій області Харченковою С.В. проведена перевірка
додержання законодавства про працю Закритого акціонерного товариства
«Новокраматорський машинобудівний завод».

За результатами перевірки Харченковою С.В. складений акт від 26.12.2006 р.
про порушення законодавства про працю відносно ОСОБА_1 та внесено припис №
05-16-029/0068-0060 від 28.12.2006 року на ім'я голови правління-генерального
директора ЗАТ „Новокраматорський машинобудівний завод" Панкова В.А. В приписі вказано, що „в
порушення вимог ст.173 КЗпП України та п.4 постанови Кабінету Міністрів України
№276 від 26.05.1992р. потерпілій ОСОБА_1 при визначенні перерахованого розміру
відшкодування шкоди з 01.05.1992р. не проведений перерахунок розміру
відшкодування шкоди із середньомісячного заробітку відповідних працівників за
січень-квітень 1992р., відкоригованого на величину фактичного підвищення
тарифних ставок, та з 01.09.1992р. не проведено перерахунок розміру
відшкодування шкоди з урахуванням підвищення на підприємстві тарифних ставок в
2,5 рази, що призвело до заниження розміру відшкодування шкоди у
наступному". Позивачеві приписано провести перерахунок розміру сум
відшкодування шкоди та довідку направити за адресою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві для проведення перерахунку потерпілої ОСОБА_1 страхових
виплат (а.с.6).

Громадянка ОСОБА_1 працювала на
Новокраматорському машинобудівному заводі на посаді сепараторника шлаку, лому
та відходів металу копрового цеху. 06.04.1987 р. з нею стався нещасний випадок
на виробництві, актом ВТЕК потерпілій встановлено 80% втрати непрацездатності
та 3 групу інвалідності. З 25.03.1990 року їй встановлено 2 групу інвалідності,
тому 15.04.1990р. вона була звільнена з роботи на підставі ст.40 п.2 КЗпП
України за станом здоров'я. Починаючи з 25.03.1988 року підприємство
виплачувало їй щомісячно суму у відшкодування шкоди (а.с. 12-13).

На виконання п.1 наказу по підприємству № 22 від 20.01.1992 р. „Про
підвищення оплати праці працівників об'єднання з січня 1992 року",
проведено підвищення тарифних ставок і посадових окладів. Тарифна ставка
сепараторника шлаку склала 6,63 крб. (а.с. 103-105). Згідно з наказом по
підприємству № 31 від 30.01.1992 р. „Про підвищення оплати праці працівників
об'єднання з лютого 1992 року", тарифна ставка сепараторника шлаку склала
8,62 крб. (а.с.106-108).

Отже, фактичне підвищення тарифних ставок на підприємстві відбулося тільки
з 01.02.1992р. і тарифна ставка сепараторника шлаку, лому та відходів металу
копрового цеху була встановлена 8,62крб., а з 01.01.1992р. - 6,63крб., тобто
коефіцієнт підвищення тарифних ставок склав 1,3 (8,62крб.: 6,63крб.).

На підставі наказу по підприємству № 212 від 27.08.1992 р. „Про введення
нових базових тарифних ставок та посадових окладів з вересня 1992 року"
введена нова базова тарифна ставка сепараторника шлаку, яка склала 23,10 крб.
(а.с. 109-112). Таким чином, тарифна ставка
збільшилася в 2,5 рази тільки з 01.09.1992 р. (21,55:8,62) по відношенню до
тарифної ставки, введеної з 01.02.1992 р. наказом № 31 від 30.01.1992 р.

Отже, в акті
перевірки від 26.12.2006р. інспектором безпідставно
вказано, що у березні 1992р. було
підвищено тарифну ставку, яка склала 15,52 крб. із розрахунку 1249,36крб.:80,50
годин =15,52 крб.

Встановлено, що
оплата праці сепараторника шлаку, лому та відходів метал} копрового цеху за
вказаний період і до часу розгляду справи в суді першої інстанції здійснювалася
за відрядно-преміальною системою оплати, яка не співпадає з табельним часом
(перевиконання чи невиконання норм часу), тому тарифну ставку, як вказано в
акті перевірки, не можна визначати прямим діленням відрядного заробітку на
відпрацьований по табелю час (1249,36 крб.: 80,50 годин). Для визначення
тарифної ставки працівника, відрядний заробіток необхідно поділити на зароблені
ним нормо-години.

Наказами по
підприємству №73 від 30.03.1992р. "Об увеличении заработной платьі
трудящихся АО «НКМЗ» за март 1992 года» та № 96 від 23.04.1992 року "Об
увеличении заработной платьі трудящихся АО «НКМЗ» за апрель 1992 года», до
базових тарифних ставок робітників було застосовано "плаваючий
коефіцієнт", який не змінив встановлений розмір базових тарифних ставок.
Цим же наказом № 96 від 23.04.1992 р.
введена „Инструкция о порядке увеличения заработной платьі трудящихся АО
„НКМЗ" на основе „плавающего" коєффициента", згідно з п.8.1 якої
„увеличение плавающим коєффициентом по рабочим-сдельщикам производится на
сдельную заработную плату по сдельньїм нарядам" (а.с.78-84).

Державний
інспектор праці не врахувала при перевірці вказані накази і тому зробила
помилковий висновок про встановлення тарифної ставки в березні 1992р. в розмірі
15,52крб., а в подальшому до неправильного визначення нею розміру фактичного
підвищення тарифних ставок працівників - 2,34.

Тобто, у березні та квітні 1992р. мало місце підвищення заробітної плати не
за рахунок підвищення тарифних ставок, а за рахунок застосування
"плаваючого коефіцієнту" без підвищення тарифної ставки. Фактично
часова тарифна ставка у березні і квітні 1992 року була 8,62 крб. і не змінювалася
до 01.09.1992 року.

Встановлено, що
Закритим акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод» проводився перерахунок розміру відшкодування
шкоди потерпілій з 01.05.1992р. виходячи із середньої заробітної плати
відповідних працівників за січень-квітень 1992р.: січень 1992р. - 1941крб,
лютий 1992р. - 2525крб березень 1992р. - 4385крб., квітень - 4194крб., що дорівнює
3236 крб.

Згідно абзацу 2 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 276 від
26.05.1992р. «Про заходи щодо виконання постанови Верховної Ради України від 29
квітня 1992р."Про підвищення соціальних гарантій для населення»
передбачено проведення з 01.05.1992р. перерахування розмірів відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові внаслідок трудового каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, виходячи із
середньої заробітної плати відповідних працівників підприємств, установ,
організацій за січень-квітень 1992р., відкоригованого на величину фактичного
підвищення тарифних ставок і посадових окладів (а.с.37).

Міністерством праці України надані роз'яснення за №15-2206 від 17.06.1992р.
«Про деякі питання застосування пункту 4 абз.2 постанови Кабінету Міністрів
України від 26 травня 1992р. №276 «Про заходи щодо виконання постанови
Верховної Ради України від 29 квітня 1992р. «Про підвищення соціальних гарантій
для населення», відповідно до яких коригування середньої заробітної плати за
січень-квітень 1992р. здійснюється за умови фактичного збільшення тарифних
ставок (а.с.39).

Враховуючи вимоги вказаної Постанови
та роз'яснень Державного департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю,
розмір відшкодування шкоди 01.05.1992р. необхідно розрахувати із середньомісячної заробітної
плати за січень-квітень 1992р.: 1941x1,3 =2523 +2525+4385+4194=13627:4=3407
крб.

Тобто, Закритим акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний
завод» (ЗАТ „НКМЗ") потерпілій здійснювався перерахунок розміру
відшкодування шкоди з 01.05.1992р. без коригування заробітної плати за січень
1992р. на коефіцієнт фактичного підвищення тарифної ставки (1941x1,3 =2523) внаслідок чого відбулося незначне заниження розміру відшкодування
шкоди тільки до 01.12.1993 року і це не вплинуло на розмір відшкодування шкоди
у майбутньому.

ЗАТ „НКМЗ" з 01.12.2003 року були проведені перерахунки розміру
відшкодування шкоди у відповідності з
постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.1993 р. № 974 „Про
заходи в зв'язку з підвищенням мінімального розміру заробітної плати" не
на коефіцієнт підвищення тарифних ставок в 3 рази, а з фактичної заробітної
плати відповідних працівників за грудень 1993 р., що перевищує коефіцієнт
підвищення тарифної ставки в декілька разів. Внаслідок чого розмір
відшкодування шкоди потерпілій з 01.12.1993 р. збільшено більш ніж в 3 рази.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, порівнюючи суми недоплати, яка
склалася на 01.12.1993 р. та встановлений розмір відшкодування шкоди з
01.12.1993 р., дійшов до висновку, що проведені підприємством перерахунки
розміру відшкодування шкоди з 01.05.1992р. та з 01.09.1992р. призвели до
незначного заниження розміру відшкодування шкоди тільки до 01.12.1993р. і не
вплинули на розмір відшкодування шкоди у наступному, тобто і на теперішній час,
тому підстави для проведення потерпілій перерахунку розміру відшкодування шкоди
відсутній. З таким висновком суду погоджується судова колегія, вважаючи його
обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути змінено чи скасоване з підстав, що наведені
в апеляційній скарзі, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
судовому рішенні не спростовуються.

Керуючись ст.ст.195, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Територіальної
державної інспекції праці в Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2007
р. у справі за позовом голови правління - генерального директора Закритого
акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» Панкова Віктора
Андрійовича до Державного інспектора праці Територіальної державної інспекції
праці в Донецькій області Харченкової Світлани Василівни про визнання
протиправним та скасування припису залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: