Справа № 22-а-3123/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Юсип І.М.
Галицький районний суд Івано-Франківської області №
2а-3/07 Справа
Доповідач: Багрій В.М.
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - Багрія В.М.,
суддів:
Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,
секретарі: Неміш О.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою Державної податкової
інспекції у Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову
Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2008 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі
Івано-Франківської області про стягнення зайво сплаченого податку в розмірі 177
грн. 21 коп. та штрафу, за несвоєчасне його повернення в розмірі 298 грн. 31
в с т а н о в и л а :
У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі
Івано-Франківської області про стягнення зайво сплаченого податку в розмірі 177
грн. 21 коп. та штрафу, за несвоєчасне його повернення в розмірі 298 грн. 31
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на
те, що в 2005р. він сплатив за навчання сина
2500грн., в зв'язку з чим має право на податковий кредит. З рахуванням
оподаткованого річного доходу в 2005р, розміру оплати за навчання він сплатив
податку на 325 грн. більше, ніж це передбачено законом. Відповідач тільки
частково, в розмірі 147,79 грн. повернув йому зайво сплачений податок, тому
просив решту суми 177,21 грн. стягнути з відповідача.
Крім того, податкова інспекція повинна
була повернути йому зайво сплачений податок на протязі 60 днів, тобто до 30
травня 2006 року - це граничний строк сплати, а насправді частково повернула
лише в серпні 2006 року.
На підставі вищенаведеного, позивач просив визнати дії податкової щодо
неповного повернення йому надміру сплаченого податку та бездіяльність щодо
неповного повернення штрафу незаконними та стягнути з відповідача на його
користь зайво сплачений податок в розмірі 177,21 грн. та штраф в розмірі 298,31
грн., а разом 475,52 грн.
Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від
23.10.2008 року позов задоволено.
Визнано дії Державної податкової інспекції в Галицькому районі
Івано-Франківської області в частині неповного повернення ОСОБА_1 надмірно
сплаченого податку та бездіяльність щодо неповної сплати йому штрафу
Стягнуто з Державної податкової інспекції в Галицькому районі
Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1 зайво сплачений податок в розмірі
Зобов'язано головне управління державного казначейства України в
Івано-Франківській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 штрафу в
Постанову суду першої інстанції
оскаржила Державна податкова інспекція в Галицькому районі Івано-Франківської
області, подавши на неї апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується
із постановою суду, вважає, що оскаржувана постанова прийнята у невідповідності
до обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права,
неповного з'ясування фактичних обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Апелянт звертає увагу на те, що апелянт
дійсно має право на одержання зайво сплаченого податку. Такий йому було
обчислено у відповідності до закону та виплачено в сумі 147,79 грн.
несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок
застосування права на податковий кредит, на користь платника податку сплачено
штраф у розмірі 50 відсотків у сумі 73,90 грн. Даний штраф сплачений відповідно
до пп. 20.4.2 п. 20.4 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних
Суд першої інстанції невірно вирахував
суму, яка підлягає стягненню, неправильно визначив суму штрафу за несвоєчасне
повернення податку з доходів фізичних осіб.
Апелянт просить скасувати постанову
Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2008 року та прийняти нове рішення, яким у задоволеній частині
Вислухавши суддю-доповідача,
представника ДПІ у Галицькому районі Івано-Франківській області, яка апеляційну
скаргу підтримала, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає з таких підстав.
В справі встановлено, що позивачем
31.03.2006р. подано декларацію про доходи за 2005р. та розрахунок суми податку
з нарахуванням податкового кредиту. Згідно такого розрахунку платнику податку
підлягає поверненню 325 грн. податку з доходів фізичних осіб при сумі
загального річного доходу за 2005р. у вигляді заробітної плати, зменшеній на
Відповідно до пп..5.2.2 п.5.2 ст.5
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі Закону), ДПІ у
Галицькому районі Івано-Франківської області провела перевірку поданих
позивачем документів стосовно правильності нарахування податкового кредиту, в
процесі якої встановила, що загальний
річний дохід позивача, нарахований в 2005р., зменшений на суму податкового
Податковий орган обґрунтовано визначив
суму податку, що підлягає поверненню платнику податку - 147,79 грн.,
врахувавши, що позивач зменшив суму загального
річного доходу за 2005р..
Такі дії податкового органу ґрунтуються
на нормах матеріального права.
Відповідно до ст..4 Закону загальний
річний оподаткований дохід складається з суми загальних місячних
оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних
протягом звітного року.
До складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші
виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до
умов трудового або цивільно-правового договору.
Відповідно до п.1.2 Закону дохід - це
сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших
активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів, одержаних платником у
власність або нарахованих на його користь, протягом відповідного звітного
періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.
Таким чином, законодавець передбачає
нараховані, а не виплачені доходи, як про це помилково вважали позивач та суд
першої інстанції, не вірно за рахунок зменшення суми загального річного доходу,
визначивши розмір податку, що підлягає поверненню в 325 грн.
За таких обставин розрахунок суми
податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку, в
тому числі з нарахуванням податкового кредиту, повинен був здійснювати в такому
- визначається різниця між сумою загального річного
доходу, нарахованого протягом 2005р. у вигляді заробітної плати (п.1.1 розділу
1 декларації) та сумою податкового кредиту, зазначеного в рядку 5 декларації
- визначається сума податку з доходів із різниці, яка
- визначається сума податків з доходів, що підлягає
поверненню, яка дорівнює різниці між сумою податку, сплаченого протягом 2005р.
із заробітної плати та сумою, визначеною розрахунком в попередньому пункті.
зменшення нарахованої заробітної плати на суму відрахувань в соціальні фонди
згідно п.3.5 ст.3 Закону, на що посилаються позивач та суд, то податковий орган
правильно визнав дану норму такою, що застосовується виключно при визначенні
об'єкта оподаткування при нарахуванні заробітної плати, а не при реалізації
права на податковий кредит.
По такому шляху йде судова практика,
вважаючи , що об'єктом оподаткування є чистий річний оподаткований дохід, що,
зокрема, включає відрахування до Пенсійного фонду України та внески до Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування (див. ухвалу ВАСУ від
20.11.2007р. в справі Б. проти Тернопільської ОДПІ).
З врахуванням права позивача на
податковий кредит, пов'язаний з витратами на оплату навчання сина у вузі, з
дотриманням встановленого законом порядку, наведеного вище податковий орган
правильно визначив розмір податку, який підлягає поверненню позивачу - 147,79
грн. та сплатив його позивачу.
При цьому добровільно сплатив позивачу
штраф в розмірі 73,90 грн., що дорівнює 50%
від зазначеної суми з врахуванням затримки на 79 днів відповідно до
Правильно встановивши фактичні обставини
справи, суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм матеріального
права, що призвело до неправильного обчислення розміру поверненого податку позивачу
та невірного визначення розміру штрафу при непереконливих доводах, в зв'язку з
чим постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову позивачу в
задоволенні позову, оскільки його вимоги задоволені податковим органом в
добровільному порядку.
Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Галицькому районі Івано-Франківської області
Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської
області від 23.10.2008 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 в
задоволенні позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом
одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Т.В. Онишкевич

І.М. Обрізко