Справа № 22а-2843/08
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

доповідача у справі судді Любашевського В.П.

суддів
Довгополова О.М.

Яворського
І.О.

При секретарі
судового засідання Федунів Б.Б.

осіб, які взяли участь у справі:

від позивача - не прибув;

від відповідача - ОСОБА_1. - представник,
довіреність від 04.08.08 р. № 11034/07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2007 року у справі №
2а-1122/07

за позовомОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області

про визнання
неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про відмову в перерахунку раніше призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач -
ОСОБА_2 звернувся в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області із
адміністративним позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області. У позовній заяві просить суд винести рішення,
яким визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області неправомірною та Зобовязати Головне управління Пенсійного
фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії згідно
чинного законодавства з 1 квітня 2007 року.

Постановою
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2007 року
у справі № 2а-1122/07 адміністративний позовОСОБА_2 задоволено, визнано відмову
головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області
неправомірною та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, згідно чинного законодавства
з 01 квітня 2007 року. Постанова суду першої інстанції з посиланням на Закони
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей» та «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», мотивована
тим, що Наказ Міністра оборони України від 14 квітня 2007 року № 175 «Про
встановлення граничних розмірів премій військовослужбовцям Збройних сил
України» є правовим актом, який встановлює розміри грошового забезпечення і
порядок їх виплати, тому відмова у перерахунку пенсії, на думку суду першої
інстанції є неправомірною.

_________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст.суддя Ціцак О.В.
22-а-2843-08.doc

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області, справа №
1122/07 Справа №
22а-2843/08 Доповідач
у 2-й інст.суддя Любашевський В.П. реєстр 02.09.2008 р. ряд. ст. зв. № 47

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному
порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2007 року у справі №
2а-1122/07, та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що Наказ міністра
оборони України, на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваній
постанові не зареєстрований у Міністерстві юстиції України, а тому не має
нормативного характеру. Окрім цього, апелянт вказує,
що згідно ст. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 07.07.1992 року
«Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького
та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються
з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою,
займаною перед звільненням; окладу за військове звання або спеціальне звання;
процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення,
що надаються щомісяця.

Подання та оформлення документів для
призначення пенсій регулюються Порядком подання та оформлення документів для
призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених військової служби та деяких інших осіб» затвердженим
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року та
зареєстрованим у Мінюсті 15.02.2007 році за № 135/13402. Відповідно до п. 23
вказаної постанови про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій
згідно зі ст. 63 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, і деяких інших осіб» міністерства та інші органи зобов'язані
у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно - правового акту
повідомити про це орган, що призначає пенсії, а саме Головне управління
Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що в даному випадку зроблено
не було.

За
вказаних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана
постанову суду скасуванню, з наступних підстав:

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення
норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як встановлено судом
першої інстанції позивач звільнений із військової служби в запас 18.10.1955 р.,
і з 01.01.1994 р. позивачу позивачу
призначено пенсію по інвалідності органами Міністерства оборони, згідно норм
чинного на час призначення законодавства.

На момент звільнення
позивач, зазначеної у позові премії на яку він посилається як на обставину, із
настанням якої у нього виникло право на перерахунок пенсії не отримував,
оскільки остання, в силу Постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2007 р.
№ 594 мала б виплачуватися особам рядового та начальницького складу понад
встановлений законодавством розмір тільки у 2007 році.

Тому, обгрунтовуючи
вимоги позовної заяви, позивач не врахував, що встановлений статтею 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» порядок
перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення,
застосовується при нарахуванні та перерахунку пенсії, лише тим особам, які
отримували їх під час проходження служби, і були звільнені з неї вже після їх
запровадження.

Відповідно до ст. 58
Конституції України, Закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

А тому, Закон
України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набрав чинності 1 січня 2005 року
та надав можливість проводити перерахунок пенсії із врахуванням виплат які
особа не отримувала під час служби та які запроваджено після виходу на пенсію,
яке відбулося після 01.01.2005 року, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, судом
першої інстанції не встановлено, що законодавство, яке діяло до 1 січня 2005
року, не передбачало можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку
із запрвадженням після звільнення військовослужбовців та осіб котрі мають право
на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб» нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби. Тим самим, суд першої інстанції порушив норми
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Окрім цього, судом не враховано, що закони та
інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, в силу
ч. 2 ст. 57 Конституції України, мають бути доведені до відома населення у
порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що
визначають права і обов'язки громадян, не
доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет
Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження,
які є обов'язковими до виконання. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів
України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають
реєстрації в порядку, встановленому законом.

На виконання зазначених положень Конституції України в
Постанову Кабінету Міністрів України від 28.12.92 р. № 731, якою затверджено
Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та
інших органів виконавчої влади, були внесені відповідні зміни. Згідно п. 2
Положення державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають
права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

На державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти,
прийняті уповноваженими на це суб'єктами нормотворення у визначеній
законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять
норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове
застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом)
та характеру відомостей.

Наказ Міністра оборони України від 14.04.07 р. № 175 «Про
встановлення граничних розмірів премій військовослужбовцям Збройних Сил
України» на який посилається суд першої інстанції, є містить правові норми,
розрахований на неодноразове застосування, зачіпає законні права і інтереси
певних категорії громадян, а отже, підлягає обов'язковій державній реєстрації.
Однак, даний наказ Міністра оборони України не був зареєстрований у
встановленому порядку, а тому, в силу Конституції України не набув чинності, а
тому не може бути юридичною підставою для задоволення чи відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи за адміністративним
позовомОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській
області про визнання неправомірним рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову в
перерахунку раніше призначеної пенсії та прийнятті постанови від 24 жовтня 2007
року неповно зясовано обставини справи та порушено норми матеріального права,
що в силу ст. 202 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції та прийняття нової постанови у справі.

З огляду на
викладене, керуючись ст.ст.160, 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області на
постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24
жовтня 2007 року у справі № 2а-1122/07 задовольнити, а вказану постанову суду
скасувати;

2. Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного
позовуОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській
області про визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного
фонду України в Закарпатській області про відмову в перерахунку раніше
призначеної пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подання касаційної
скарги, безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Судді
В.П. Любашевський

О.М. Довгополов

І.О. Яворський