Справа № 22-а-5927/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Арабей Т.Г.
Головуючий у І інстанції - Очеретного О.В.
апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 червня 2008 року справа
№ 22-а-5927/08

приміщення суду за адресою: м.Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суд у складі:

головуючого

Арабей Т.Г.

суддів при
секретарі за участю:

ОСОБА_1.,ОСОБА_2. ОСОБА_3. сторони не з'явились

розглянувши у
відкритому апеляційну скаргу

судовому
засіданні управління праці та соціального захисту населення Стаханівської
міської ради Луганської області

на
постанову

Стаханівського
міського суду Луганської області

від04 квітня
2008 року

по справі

№ 2-а-294/08

за позовом

ОСОБА_4

до третя особа

управління праці
та соціального захисту населення Стаханівської міської ради Луганської
області ГУ ДКУ України в Луганській
області

про

зобов'язання
сплатити недоотриману разову грошову допомогу за 2004-2007 роки,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4. звернулась до Стаханівського міського
суду Луганської області з адміністративним позовом до управління праці та
соціального захисту населення Стаханівської міської ради Луганської області,
третя особа- ГУ ДКУ в Луганській області про зобов'язання сплатити недоотриману
разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, як члену сім'ї загиблого ветерана війни за період з 2004 року по 2007
роки у сумі 6453,75 грн.

Постановою
Стаханівського міського суду Луганської області від 04 квітня 2008р. позовні
вимоги ОСОБА_4 були задоволені. Визнано
неправомірними дії відповідача, стягнуто з управління праці та соціального
захисту населення Стаханівської міської ради Луганської області на користь
позивача - 6453,75грн. за 2004, 2005, 2006 і 2007 роки, та зобов'язано
відповідача в подальшому нараховувати та сплачувати ОСОБА_4. щорічну грошову
допомогу відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» з урахуванням підвищення мінімальної пенсії за
віком.

23 квітня 2008р.
управлінням праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради
Луганської області подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні її позовних
вимог.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неправильно
застосовано норми ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Представник апелянта до судового засідання не з'явився, про місце
та час слухання справи повідомлявся належним чином, надіслав суду заяву у якій
просив розглянути апеляційну скаргу без
участі їх представників.

Позивач та третя особа до судового засідання не з'явилися, про час і
місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач має право на пільги встановлені
законодавством України для сімей загиблого ветерана війни і відповідач сплатив їй
одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2004 році - 65 грн., у 2005 році-130
грн., у 2006 році-130 грн., у 2007 році-150 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення
повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач є членом родини загиблого ветерана, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданого 28 травня 2004 року
(а.с.5).

Правовий статус
членів сімей загиблих ветеранів війни, визначає Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №
3551-12. Розділом ІІІ цього Закону визначені пільги членів сімей загиблих
ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, ст. 15 якого передбачає пільги членів сімей загиблих
ветеранів війни.

Відповідно до ч. 5 ст. 15
зазначеного Закону встановлено, що щорічно до 5 травня членам сімей загиблих
ветеранів війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Фінансування витрат, пов'язаних
з введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Відповідно
до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно
до принципу верховенства права та законності-суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість
держави. Крім того, як роз'яснено постановою Пленуму Верховного Суду України №
9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя»,- судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента, Постанови Верховної
ради України, Постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України), підлягають
оцінці на відповідно як Конституції України так і закону.

Фактично позивач отримала від управління праці та соціального захисту
населення Кіровської міської ради в 2004р.-65 грн., 2005 р. - 130 грн., в 2006 р.-130 грн. та в 2007
р.-150 грн., при цьому відповідач керувався положеннями ст. 44 Закону України
“Про державний бюджет України на 2004 рік”, ст.
34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, ст. 30 Закону України “Про державний бюджет
України на 2006 рік” та ст. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007
рік».

Рішеннями
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 і від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають частинам 2 і 3 ст. 22
Конституції України, серед інших, положення статті 44 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2004 рік», і ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007р.» відповідно в частині зменшення розмірів виплат членам
сімей загиблих ветеранів війни в порівнянні з тими, які встановлені Законом про
ветеранів.

Таким
чином, посилання відповідача, що при нарахуванні ОСОБА_4. щорічної грошової
допомоги до 5 травня протягом 2004 року, слід керуватися ст. 44 Закону України “Про Державний бюджет
на 2004 рік”, а не Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. є безпідставним.

Тому
відповідача належить зобов'язати нарахувати позивачу недоплачену суму щорічної
грошової допомоги як члену сім'ї загиблого ветерана війни в розмірі 1358,45
грн. (284,69 х 5 - 65).

Крім того,
неправомірність дій відповідача при нарахуванні ОСОБА_4. грошової допомоги до 5
травня протягом 2007 року в розмірі 150 гривень, встановлених ст. 29 Закону
України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі 410,06 грн. (410,06 х 5) згідно Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від
09.07.2003 р. є очевидною. Тому, відповідача належить зобов'язати нарахувати
позивачу недоплачену суму щорічної грошової допомоги, як члену сім'ї загиблого
ветерана війни в розмірі 1900,30 грн. (410,06 х 5-150).

Проте, ст. 34 Закону України “Про державний бюджет
України на 2005 рік”, ст. 30 Закону України
“Про державний бюджет України на 2006 рік” до теперішнього часу не визнані
неконституційними Конституційним Судом України. За таких обставин твердження
суду першої інстанції про їх невідповідність Конституції України є
передчасними, бо це є прерогативою саме Конституційного Суду України. Тому не
можна стверджувати, що дії відповідача в цій частини були протиправними.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої інстанції
щодо стягнення з управління одноразової щорічної допомоги за 2005 та
2006 роки.

Апеляційний
розгляд справи здійснений, виходячи з зазначених норм, з урахуванням Рішення
Європейського Суду з прав людини «Кечко проти України», а саме з врахуванням
зауважень Суду, якими визначено, що в межах свободи дій держави визначати, які
надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може
вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні
зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату
певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є
чинними.

Колегія
суддів не приймає посилання скаржника на відсутність порядку сплати щорічної
допомоги за 2004, 2007 роки у зв'язку із
прийняттям Конституційним Судом України рішень з огляду на те, що судові
рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від надходження коштів з Державного бюджету
України на виплату допомоги.

Крім того,
колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо
відмови в задоволенні позовних вимог стосовно зобов'язання відповідача у подальшому здійснювати перерахунок пенсії у
відповідності до змін діючого законодавства, оскільки Кодексом адміністративного судочинства
України передбачено відновлення
порушеного права громадянина, а не того, яке може бути порушене в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що судом
першої інстанції правильна правова
оцінка спірним правовідносинам надана частково, а постанова прийнята з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 24, ст.ст. 160,
167, 184 ч.1, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1 202, ст.ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської
ради Луганської області - задовольнити частково.

Скасувати
постанову Стаханівського міського суду
Луганської області від 04 квітня 2008 року у справі за № 2а-294/08 за
позовом ОСОБА_4до управління праці та соціального захисту населення
Стаханівської міської ради Луганської області, третя особа - ГУ ДКУ в Луганській
області про зобов'язання сплатити недоотриману разову грошову допомогу до 5
травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, як члену сім'ї загиблого
ветерана війни за період з 2004 року по 2007 роки у сумі 6453,75 грн.

Позов ОСОБА_4до
управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради
Луганської області, третя особа - ГУ ДКУ в Луганській області про зобов'язання
сплатити недоотриману разову грошову допомогу задовольнити частково.

Зобов'язати
управління праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_4недоплачену суму щорічної грошової допомоги учаснику війни за 2004, 2007
роки в розмірі 3258,75 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_4- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції,
а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з
дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.
Арабей

Судді І.В.
Геращенко

С.А.
Малашкевич