Справа № 22-а-1173/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Обрізко І.М. Носа С.П. Улицького В.З.
Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі
суддів:
за участю секретаря - Фацієвича М.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Рівне на постанову господарського суду Рівненської області від 24 липня 2007 року по адміністративній справі №2/188/07 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Західбудсервіс» до Державної
податкової інспекції у місті Рівне про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень,-
в с т а н о в и л а :
ТзОВ фірма «Західбудсервіс» звернулася 05.07.2007 року в місцевий суд з
позовом про визнання нечинним податкове повідомлення-рішення державної
визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному
Вимоги мотивовано тим, що є помилковою позиція податкового органу про
поворотною фінансовою допомогою та підлягають оподаткуванню, позаяк вказані
кошти за своєю суттю були призначені для виконання договору комісії.
Крім наведеного, позивач просить визнати нечинним податкове
податкового зобов'язання з доходів фізичних осіб в сумі 404, 90 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 809, 80 грн., поскільки підприємством не
надавались працівникам додаткові блага у вигляді оплати послуг мобільного та
інших послуг зв'язку.
Постановою господарського суду Рівненської області від 24 липня 2007 року
підприємець ОСОБА_1надав для позивача не у користування, а для виконання умов
договору комісії, тому вони не можуть рахуватись повторною фінансовою
допомогою. Щодо іншої частини позовних вимог, то послуги мобільного зв'язку
використовувались працівниками підприємства у господарській діяльності
погодившись із зазначеним судовим рішенням ДПІ в м.Рівне подала апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить
вище вказану постанову скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних
першої інст. Савченко Г.І.
статзвіту №49 Господарський суд Рівненської обл.
Справа № 22-а-1173/08
Доповідач: Обрізко І.М.
Покликання маються на те, що місцевим судом не враховано бездіяльність позивача
по договору комісії, а кошти одержані від підприємця використовувались для
здійснення власної господарської діяльності. Тобто має місце удаваний правочин.
Відносно послуг мобільного зв'язку, то працівники підприємства у місяцях оплати
підприємством послуг міжнародного роумінгу не знаходились у відрядженні за
кордоном, зовнішньоекономічної діяльності підприємство не проводить, тому
помилковою є позиція суду у вирішенні даної частини позову.
Судова колегія
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає її залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив, оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що з 31 травня по 13 червня 2007 року
представниками ДПІ в м.Рівне була проведена планова перевірка ТзОВ фірми
«Західбудсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2004 року по 31.12.2006 рік, про що складено
акт за №696/23-100/24176382 від 15.06.2007 року.
На підставі означеного акту відповідачем
визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі
суми податкового зобов'язання з податку з фізичних осіб в повній сумі 1278, 60
Фактично підставою для донарахування позивачу
податку на прибуток послужило те, що відповідачем були нараховані проценти за
користування коштами наданими позивачу підприємцем ОСОБА_1у зв'язку з
виконанням умов договору комісії №45/03 від 15.12.2003 року, які на думку
відповідача є безповоротною фінансовою допомогою.
Підставою для визначення податкового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб стало на думку відповідача надання позивачем
додаткових благ для своїх працівників у вигляді оплати послуг мобільного
зв'язку, що не пов'язані з виробничою діяльністю підприємства.
Відносно першого податкового повідомлення-рішення, то місцевим судом вірно
дано оцінку доказам, що маються у справі, проаналізовано п.1.22.2 ст.1 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст. 395 ЦК УРСР, ст.1011 ЦК
України та зроблено правильний висновок, що між позивачем та підприємцем
ОСОБА_1існував договір комісії, укладений від 15 грудня 2003 року у
відповідності з діючим на той час законодавством, за яким ТзОВ фірма
«Західбудсервіс» зобов'язувалась здійснити за рахунок підприємця від свого
імені один правочин щодо купівлі металочерепиці та метало профілю, в строки не
пізніше 28.08.2004 року. В подальшому строки виконання договору били
підприємцем позивачу не у користування, а для виконання означеного договору,
позаяк протилежного з матеріалів справи не вбачається, а тому кошти не можуть
рахуватися поворотною фінансовою допомогою.
З приводу іншого оспорюваного податкового повідомлення-рішення, то з огляду
на п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та
матеріалів справи, не встановлено факту використання послуг мобільного зв'язку
працівниками ТзОВ фірма «Західбудсервіс» поза господарською діяльністю
підприємства. Місцевий суд вірно виходив з того, що відсутнє притягнення до
юридичної відповідальності керівництво підприємства за недотримання вимог п.4
ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», позаяк надання послуг
мобільного зв'язку заборонено для позивача.
Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень, а аргументує свою
позицію припущеннями.
судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.
195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів ,-
Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Рівне залишити без задоволення, постанову господарського суду Рівненської області від 24 липня 2007 року без змін.
Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Обрізко
І.М.

судді колегії:
Нос. С.П.

Улицький
В.З.

Повний текст
ухвали виготовлено

та підписано
14.05.2008
року.