Справа № 22а-7730/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суду І інстанції - Лебеженко В.О.
Суддя-доповідач-Арабей
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 серпня 2008 року справа № 22а-7730/08
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді Арабей
суддів
Геращенко І.В., Старосуд М.І.
секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.
участю представників сторін:
від позивача - не з'явився
від відповідача - не з'явився
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради
постанову Дружківського міського суду Донецької області
від 27 травня 2008 року
справі № 2а-190/08
адміністративним позовом ОСОБА_1
відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Дружківської міської ради Донецької області
про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на
звернувся до Дружківського міського суду
Донецької області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту
населення Дружківської міської ради Донецької області про визнання
неправомірними дій та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000,
2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки згідно ст. 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
Дружківського міського суду Донецької області від 27.05.2008 року у справі №
2а-190/08 позовна заява задоволена частково: визнані незаконними дії та
стягнуті недоотримані грошові кошти на оздоровлення за 2000-2005 та 2007 рік, в
задоволенні іншої частини позовної заяви відмовлено.
подана апеляційна скарга, в якій він просить змінити судове рішення та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.
що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Всі виплати, передбачені
Законом України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у тому числі виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати,
виплачується у розмірах, встановлених вказаними постановами КМУ.
у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.
матеріали справи, колегія суддів встановила.
- належить(віднесений) до другої категорії, як особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від
07.05.1997 року(а.с.10)
на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дружківської
міської ради Донецької області як особа, яка є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції, категорія 2, у зв'язку з чим
користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
48 зазначеного Закону передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема,
учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії - 5 мінімальних
заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється
відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення:
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 26 грн. 70 коп.,
рік - в сумі 100 грн.,
рік - в сумі 100 грн.,
рік - виплати не проводились
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на порушення норм матеріального права.
суддів вважає апеляційну скаргу позивача такою, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
63 Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення
сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та з 2005 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення особам, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії - п'ять
мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії - 26 грн. 70 коп., та з
2005р. - в сумі 100 грн.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2003, 2004, 2005, 2007 роки, а
не вказані Постанови КМУ.
- Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 26 грн. 70 коп. за 2003, 2004 роки та у розмірі 100 грн.
за 2005 рік неправомірні та підлягає стягненню за 2003 р.(237х5-26,70)-1158,30
грн.; за 2004р. (262х5-26,70)-1283,30 грн.; за 2005р.(375х5-100)-1775 грн.; за
2007р. (515х5)-2575 грн, а всього 6791,60 грн.
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволені
позовної заяви в частині стягнення недоотриманих грошових коштів на
оздоровлення за 2006 рік, оскільки дія абзацу другого
та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на
2006 рік”, який до теперішнього часу не визнаний неконституційним
Конституційним Судом України.
того, апеляційний суд встановив, що за 2000 - 2002 роки позивачу, також, не
доплачені суми на оздоровлення відповідно до вимог спеціального Закону, але,
оскільки виплату щорічної допомоги на оздоровлення хоча і здійснюють органи соціального захисту
населення, але починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2
Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256,
то в частині стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2001 - 2002 роки
позивач пред'явив вимоги до неналежного відповідача у справі, тому колегія
суддів вважає за необхідне відмовити
позивачу в стягненні коштів за 2000 - 2002 роки саме з цього відповідача.
підставі викладеного керуючись Конституцією України, Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 198, п. 1 ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207, ст.
211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради
Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької області
від 27.05.2008 року у справі № 2а-190/08 - задовольнити частково.
Дружківського міського суду Донецької області від 27.05.2008 року у справі №
2а-190/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської
ради Донецької області про визнання неправомірними дій та стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005,
2006, 2007 роки згідно ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” - скасувати.
заяву ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про
визнання неправомірними дій та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки згідно ст. 48 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” - задовольнити частково.
незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської
міської ради Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення за 2003 - 2005 роки, 2007 рік відповідно до положень ст. 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
з Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради
області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
недоотриману щорічну допомогу на
оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки в сумі 6791,60 грн.
задоволені іншої частини позовної заяви - відмовити.
Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У
судовому засіданні 06.08.2008р. проголошений повний текст постанови.

Головуючий суддя Т.Г.
Арабей

Судді І.В.
Геращенко

/підписи/ М.І.
Старосуд

З оригіналом згідно:

Суддя Т.Г.
Арабей