Справа № 22-а-3504/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Багрія
В.М., Довгополова О.М.,

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Іршавського районного
Закарпатської області від 19 листопада 2007 року у справі № 2а-95/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Іршавське бюро технічної
інвентаризації»

про визнання нечинним та скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації»
(далі - БТІ), просила визнати нечинним і скасувати рішення відповідача від
22.10.2007 року про відмову у реєстрації права власності на ½ частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача зареєструвати на її ім'я ½ частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі рішення Іршавського районного суду
Закарпатської області від 13 червня 2007 року.

Постановою
Іршавського районного Закарпатської області від 19 листопада 2007 року в
задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що відповідно до п.
2.10 Інструкції про порядок видачі довідок-характеристик на об'єкти нерухомого
майна ідеальні частки всіх співвласників у сумі повинні складати одиницю. З
врахуванням п. п. 3.3 та 3.5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно, за наявності правовстановлюючих документів на
спірне нерухоме майно у позивача та ОСОБА_2 і їх частки складають більше як
одиницю, відмова відповідача у реєстрації за позивачем ½ частини будинковолодіння по
АДРЕСА_1 - є правомірною.

Постанову
в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає її незаконною та
необґрунтованою, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає наступне. 22 лютого 2007 року вона звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання за права
власності на ½ частину вищевказаного
домоволодіння. При цьому нею в порядку була також надана окрема заява про забезпечення позову, яку ухвалою судді Дадура І.А. від 26.02.2007 року було задоволено: на домоволодіння по АДРЕСА_1 було накладено арешт до повного закінчення судового розгляду, винесення рішення по
справі та набуття ним законної сили. Копії
даної ухвали 05.032007 року за № 2-246/07 були судом направлені до Іршавської держнотконтори, БТІ, відділу ДВС
та Кушницькій сільській раді. На виконання ухвали суду державним виконавцем 14.03.2007 року була винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його
відчуження, копія якої також була
направлена за належністю, в т.ч. і Кушницькій сільській раді. Таким чином, з 14.03.2007 року домоволодіння перебувало
під арештом та забороною його відчуження (переходу права власності іншим
особам). Домоволодіння було
звільнено з під арешту постановою ДВС Іршавського РУЮ
тільки 20.06.2007 року на підставі явно незаконної ухвали зовсім іншого судді
(Сливка М.І.) Іршавського райсуду від 14.06.2007 року. Суддя Сливка М.І. не мав права скасовувати заходи забезпечення позову, накладені
іншим складом суду зовсім по іншій цивільній справі. При цьому була допущена фальсифікація матеріалів справи. У вступній частині ухвали від 14.06.2007 року суддя
Сливка М.І. вказує, що розглядається
справа ОСОБА_3 (хоча написано ОСОБА_3) щодо скасування забезпечення позову у цивільній справі
за його позовом до Кушницької
сільської ради, Іршавської РДА про скасування рішення та розпорядження на право особистої власності, та
скасовує ухвалу суду від 26.02.2007
року, в той час коли ОСОБА_3 з вищевказаним позовом звернувся в суд тільки 26.03.2007 року, що видно з
першого рядка мотивувальної частини
судового рішення від 13.04.2007 року. Тобто ухвала про накладення арешту на спірне домоволодіння не могла бути винесена ще 26.02.2007 року. Цього і не було,
оскільки суддя Сливка М.І. скасував ухвалу
судді Дадура І.А. у справі за її позовом, поданим 22.02.2007 року.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.3 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 у
реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо заявлене право вже
зареєстроване.

Відповідно до п. 3.5 даного
Положення реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх
відповідності чинному законодавству України і пред'явленим
правовстановлювальним документам. Забороняється тлумачення прав реєстратором
або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Відповідно до п.
3.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, право
кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка
виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані
в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт
нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, станом на 27.09.2007 року, до звернення ОСОБА_1 до відповідача
із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме ½ частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1 /а.с. 10/, 20 липня 2007 року між ОСОБА_3
(продавець), який був власником спірного будинковолодіння відповідно до
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.11.2004 року /а.с. 28/,
та ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_2 і (покупець) був укладений договір
купівлі-продажу даного будинковолодіння /а.с. 14/, який був зареєстрований в
Державному реєстрі правочинів /а.с. 15/. Даний договір не був оскаржений, не
визнавався у встановленому порядку нечинним і не був скасований, тобто був
чинним на момент виникнення спірних правовідносин між ОСОБА_1 КП «Іршавське
бюро технічної інвентаризації».

За таких обставин відповідач
правомірно відмовив позивачу у реєстрації за нею права власності ½ частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1, оскільки на день винесення такого рішення /а.с.
11/ у двох осіб були правовстановлювальні документи, на підставі яких
проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна: у ОСОБА_1
рішення суду /а.с. 8-9/, у ОСОБА_2 - договір купівлі-продажу /а.с. 14/, а
розміри їх часток на спірний об'єкт нерухомого майна в сумі становили більше
одиниці. Як зазначено вище забороняється тлумачення прав реєстратором або
самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Доводи позивача про незаконність
ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.06.2007 року
/а.с. 16/, якою скасовані заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду
щодо вчинення пеквних дій стосовно майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
колегія суддів не примає, оскільки дана ухвала не оскаржена у встановленому
порядку та набрала законної сили.

Посилання позивача на незаконність
відчуження спірного будинковолодіння є безпідставним, оскільки воно не
стосується предмету спору, вказаний вище договір купівлі-продажу, як вже
зазначалось, не визнаний недійсним, дане питання може бути предметом окремого
позову.

Тому колегія суддів приходить до
висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Іршавського районного Закарпатської області від 19 листопада 2007 року у справі
№ 2а-95/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства
«Іршавське бюро технічної інвентаризації» про визнання нечинним та скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Судді
В.М. Багрій

О.М.
Довгополов