Справа № 22-а-5371/08
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач Василенко Л.А.
Головуючий І інстанції суддя Бабаков В.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2008
року Справа
№ 22-а-5371/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Василенко Л.А.,

суддів: Сіваченка І.В.,

Дяченко С.П.,

при
секретареві Скопинській А.О.,

за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2,

представника
відповідача Кулик Т.В.

розглянула
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Петровського районного суду міста
Донецька від 17 грудня 2007р. у справі 2-а-22/07 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області,
Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України, Управління державного казначейства України в Донецькій області про скасування дисциплінарного стягнення,
поновлення на службі, стягнення грошового утримання за весь час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди, і

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Петровського районного суду міста Донецька від 17 грудня 2007р.
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Донецького міського
управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України,
Управління державного казначейства України в Донецькій області про
скасування наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 01.03.2007 року
№97 про звільнення ОСОБА_1, про поновлення на службі, про визнання запису №7
від 01.03.2007 р. в трудовій книжці позивача про звільнення недійсним,
стягнення грошового утримання за весь час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, витрат на оплату юридичних послуг.

Позивач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, якою просить скасувати постанову суду першої інстанції в
зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник Управління державного казначейства України в Донецькій області
заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Представники інших відповідачів в судове засідання не прибули, належним
чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції
необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні
обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з
28.09.199 року проходив службу в ДГУ ГУМВД України в Донецькій області, що
сторонами не оспорюється.

Відповідно до наказу начальника Петровського РВ ДМУ ГУМВС
України в Донецькій області №2 від 02.01.2007р. «Про затвердження списку
працівників Петровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області , які мають
дозвіл на охорону і конвоювання затриманих і арештованих осіб, і охорону
слідчо-арештованих у лікувальних установах» ОСОБА_1 був допущений до охорони
спецконтингенту в 1 кварталі 2007 року.

27.01.2007 року о 9 годині ОСОБА_1 заступив на службу по
охороні спецконтингенту в Донецькій обласній клінічній туберкульозній лікарні.,
знаходився в кімнаті для конвою, яка обладнана системою відео спостереження і
був призначений старшим конвою.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що розподіл обов'язків між складом конвою не було зроблено, він постійно знаходився в
кімнаті конвою зі всім складом конвою.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
те, що слідчо-заарештований ОСОБА_3 здійснив втечу, зокрема, скориставшись і
відстороненням ОСОБА_1 від виконання
своїх службових обов'язків по охороні спецконтингенту, оскільки в порушення
п.п.3.48, 3.49, 3.50 Інструкції «Про організаційю конвоювання затриманих і взятих під варту
осіб в ОВС України» ОСОБА_1 не забезпечив контроль за поведінкою арештованих,
не стежив за точним виконанням правил внутрішнього трудового розпорядку в
лікувальній установі.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання
позивача на те, що керівництвом ГУ УМВС
України в Донецькій області не були забезпечені безпечні умови охорони
(недостатній склад конвою, не забезпечення засобів особистої безпеки тощо),
визначивши, що ці доводи не можуть
служити підставою для невиконання позивачем своїх безпосередніх обов'язків по
охороні спецконтингенту. Неналежне ставлення до виконання посадових обов'язків
позивача знаходиться у безпосередньому зв'язку з втечею слідчо-арештованого
ОСОБА_3

Також суд дійшов
до правильного висновку, що доводи позивача про те, що його як дільничого
інспектора міліції не мали права залучати до охорони спецконтингенту не
ґрунтуються на законі і що в п.2 Положення про службу дільничних
інспекторів міліції в системі
Міністерства внутрішніх справ України, на який посилається позивач, зазначені
тільки основні завдання служби дільничних інспекторів міліції.

Пунктом 20 ст.10 Закону України «Про міліцію» зокрема
визначено, що одним з основних обов'язків працівників міліції є охорона,
конвоювання та тримання затриманих і взятих під варту осіб.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дійшов до правильного висновку , що відповідачем доведена вина
ОСОБА_1 в порушенні дисципліни і його
звільнення проведено згідно до Закону України «Про міліцію», Статуту про
дисципліну і Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Отже, судом першої
інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків місцевого суду.

Керуючись ст. 195, ст..196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст..206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Петровського районного суду міста Донецька від 17 грудня 2007р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області, Донецького міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України, Управління державного казначейства
України в Донецькій області про скасування дисциплінарного стягнення,
поновлення на службі, стягнення грошового утримання за весь час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: