Справа № 22-а-6681/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Садовський М.К.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем
України

«01» липня 2008 року справа № 22а-6681/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді Ханової
Р.Ф.

суддів Старосуда
М.І., Горбенко
К.П.

при секретарі

судового засідання Чуріковій Я.О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
Донецької області

на
постанову Докучаєвського міського суду Донецької області

від 05 травня 2008 року

по
справі № 2а-32/08

за
адміністративним позовом прокурора м. Докучаєвська Донецької
області в інтересах ОСОБА_1

до
відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради Донецької області

про стягнення одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі
6805,20 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор
м. Докучаєвська Донецької області в інтересах ОСОБА_1 звернувся до
Докучаєвського міського суду Донецької області з позовною заявою до Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької
області про стягнення одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у
разі встановлення інвалідності вищої групи в сумі 6805,20 грн. згідно ст. 48
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Постановою
Докучаєвського міського суду Донецької області від 05 травня 2008 року у справі
№ 2а-32/08 позовна заява задоволена повністю, а саме визнані протиправними дії
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
Донецької області щодо відмови виплатити ОСОБА_1різницю в компенсації, та
стягнуті з Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської
міської ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 різницю в компенсаціях за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі
6805,20 грн.

Відповідачем
подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та
прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.

Зазначає,
що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду допомоги, встановленому
постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” Дослідивши матеріали
справи, колегія суддів встановила.

Позивач
- учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в 1998 році
встановлена ІІІ група інвалідності, згідно довідки МСЕК серії ДОН-05 № 090864
ОСОБА_1. 13.09.2007 року надана ІІ група інвалідності у зв'язку з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Перебуває
на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської
міської ради Донецької області як особа, яка є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Відповідно
листа Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради Донецької області № 23 від 20.02.2008 року позивачеві було виплачено
25.12.2007року одноразова виплата у зв'язку із зміною групи інвалідності у
розмірі 94,80 грн.

Статтею
48 зазначеного Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” різниця між встановленням ІІІ
та ІІ групами інвалідності одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю
учасникам ліквідації наслідків на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської виплачується у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, при цьому
розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Фактично
відповідачем виплачена одноразова компенсація в лютому 2007 року в сумі 94 грн.
80 коп.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується на порушення норм матеріального права.

Як
вважає заявник скарги, при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення треба
керуватись розміром такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Колегія
суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею
63 Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення
сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання
громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
населення.

Таким
чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія
суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення розміру таких виплат, який встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена одноразова
компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю учасникам ліквідації наслідків на
ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської виплачується у розмірі 15
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої компенсації - 94,80 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2007 роки, а не вказаної
Постанови КМУ.

Конституція
- Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу одноразової компенсації в
сумі 94 грн. 80 коп. суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради Донецької області на постанову Докучаєвського міського суду Донецької
області від 05 травня 2008 року у справі № 2а-32/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Докучаєвського міського суду Донецької області від 05 травня 2008 року у справі
№ 2а-32/08 за позовом прокурора м. Докучаєвська Донецької області в інтересах
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської
міської ради Донецької області про визнання протиправними дії Управління праці
та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області
щодо відмови виплатити ОСОБА_1різницю в компенсації, та стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької
області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 різницю
в компенсаціях за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 6805,20 грн. -
залишити без змін.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий
суддя

Судді