Справа № 22-а-11624/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2008 року справа № 22-а-11624/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за
адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 26,
3 корпус

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів:
Міронова Г. М.

Горбенко К. П.

при секретарі судового
засідання

Білоус К. І.

за участю представників від

позивача:

не з'явився, повідомлений належним чином, ОСОБА_1 за дор. від 1 вересня 2008 року, не
з'явився, повідомлені належним чином,

першого відповідача: другого відповідача:

розглянувши у відкритому судовому Головного
управління Пенсійного фонду України засіданні апеляційну скаргу в Донецькій
області на постанову Ленінського
районного суду м. Донецька від
21 липня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-5/08
(суддя Данилюк О. С.) за позовом
ОСОБА_2, м. Донецьк до
1) Донецького обласного військового комісаріату
2) Головного управління Пенсійного фонду України
в Донецькій області про перерахунок
розміру призначеної пенсії

ВСТАНОВИЛА:

20 березня 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, інтереси яких за довіреністю представляє ОСОБА_7, звернулися до
Ленінського районного суду Донецької області з адміністративним позовом (арк.
справи 14-23) до Донецького обласного військового комісаріату та Головного
управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами щодо
перерахунку військової пенсії.

21 березня 2007 року Ленінським районним судом м.
Донецька було відкрито провадження за адміністративним позовом (арк. справи 1).
Пунктом 5 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що до початку діяльності
окружних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують місцеві загальні
суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та після
початку роботи окружного адміністративного суду справи, провадження у яких на
цей час було відкрито, розглядаються по суті загальним місцевим судом
(Донецький окружний адміністративний розпочав свою роботу з 21 травня 2007
року).

13 липня 2007
року Ленінським районним судом м. Донецька справа була передана за підсудністю
до Донецького окружного адміністративного суду (арк. справи 168). 9 серпня 2007 року Донецьким окружним
адміністративним судом (арк. справи 171) справа була повернута до Ленінського
районного суду м. Донецька для розгляду справи по суті.

17 липня 2007
року представником позивачів ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга (арк. справи 175) на ухвалу Ленінського
районного суду м. Донецька від 13 липня 2007 року. Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2007 року (арк. справи
188) апеляційна скарга представника
позивачів ОСОБА_7 була задоволена, ухвала Ленінського районного суду м.
Донецька від 13 липня 2007 рок скасована.

20 грудня 2007
року представником позивачів ОСОБА_7 були надані зміни та доповнення до
адміністративного позову (арк. справи 201-202), в яких представник позивачів
просив залишити позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 без розгляду та уточнював
вимоги відносно ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6
щодо визнання дій відповідачів незаконними та перерахунку військової
пенсії. 20 грудня 2007 року Ленінський районний суд м. Донецька ухвалою (арк. справи 203) залишив без
розгляду позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Донецького обласного військового
комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій
області про визнання бездіяльності неправомірною та про перерахунок розміру
призначеної пенсії. Також, окремою ухвалою від 20 грудня 2007 року (арк. справи
206) Ленінський районний суд м. Донецька роз'єднав в самостійній провадження
позови ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6

30 січня 2008
року ОСОБА_7 - представник позивача ОСОБА_2
надав до суду першої інстанції зміни та доповнення до адміністративного
позову (арк. справи 209), в яких просив визнати неправомірними дії Донецького
обласного військового комісаріату, якими було зменшено розмір пенсії ОСОБА_2,
шляхом виключення з грошового забезпечення персональної щомісячної надбавки за особливі умови служби у розмірі
50 % окладів грошового утримання за Указом Президента України від 14 липня 1995
року № 615, яку він отримував до звільнення з військової служби, зобов'язати
Донецький обласний військовий комісаріат надати до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій області подання щодо проведення
перерахунку пенсії з урахуванням персональної щомісячної надбавки за особливі умови
служби у розмірі 50 % окладів грошового утримання з 10 грудня 1996 року по 31
грудня 2006 року ОСОБА_2 на підставі Указу Президента України від 14 липня 1995
року № 615, відомості про зміну розміру окладів грошового утримання ОСОБА_2 за
період з 10 грудня 1996 року по 31 грудня 2006 року, зобов'язати Головне управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області зробити перерахунок розміру пенсії з
урахуванням персональної щомісячної надбавки за особливі умови служби у розмірі
50 % окладів грошового утримання та виплатити ОСОБА_2 недоплачені суми пенсії
за період з 10 грудня 1996 року по 31 грудня 2007 року.

Постановою
Ленінського районного суду м. Донецька від 21 липня 2008 року по справі №
2-а-5/08 (арк. справи 257-260) позов
ОСОБА_2 був задоволений частково. Суд першої інстанції визнав неправомірними
дії Донецького обласного військового комісаріату, якими зменшено розмір пенсії
ОСОБА_2 шляхом виключення з грошового утримання щомісячної надбавки за особливі
умови служби у розмірі 50 % окладу грошового утримання, введеної Указом
Президента України від 14 липня 1995 року № 615, яку він отримував до
звільнення з військової служби та зобов'язав управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області зробити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням персональної щомісячної надбавки за особливі умови служби у розмірі
50 % окладу грошового утримання та виплатити ОСОБА_2 недоплачені суми пенсії з
10 грудня 1996 року по 31 грудня 2007 року.

18 серпня 2008
року Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області була подана апеляційна скарга (арк.
справи 263-265) на постанову Ленінського районного суду м. Донецька від 21
липня 2008 року по справі № 2-а-5/08, в якій другий відповідач просив скасувати
вказану постанову та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Позивач та
другий відповідач про дату, час і місце апеляційного розгляду справи були
повідомлені належним чином, проте не скористалися своїм правом бути присутніми
на судовому розгляді.

Представник першого
відповідача у судовому засіданні надав письмові пояснення по суті спору (арк.
справи 284).

Колегія
суддів, заслухавши скаржника, доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Головним
управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в апеляційній
скарзі (арк. справи 264-265) було
зазначено наступне: згідно даних пенсійної скарги ОСОБА_2, він був звільнений
зі служби 1 листопада 1995 року, з часу звільнення пенсія нараховувалася та
виплачувалася ОСОБА_2 з урахуванням персональної надбавки встановленої Указом
Президента України «Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України» № 615/95 від 14 липня 1995 року. Указ Президента України
№ 615/95 від 14 липня 1995 року втратив чинність згідно з Указом Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 923/96, тому з грудня 1996 року пенсія
позивачу нараховувалася та виплачувалася без врахування надбавки передбаченої
Указом Президента України № 615/95 від 14 липня 1995 року, який діяв на час
призначення пенсії.

Донецьким
обласним військовим комісаріатом було зазначено (арк. справи 284), що до 4
жовтня 1994 року позивачу виплачувалася персональна надбавка за особливі умови
служби у розмірі 50 % окладів грошового утримання передбачена Указом Президента
України «Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил України» № 615/95 від 14 липня 1995 року.

Станом на час
призначення позивачу пенсії - 1 листопада 1995 року діяла частина 3 статті 43
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» № 2262-ХІІ від 9
квітня 1992 року зі змінами, внесеними згідно з Законами України від 4 лютого
1994 року N 3946-XII, від 6 квітня 1995
р. N 126/95-ВР, за якою пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій
враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням,
процентна надбавка за вислугою строків служби, надбавки за вчене звання і вчену
ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України. В цей же період діяла постанова Кабінету Міністрів
України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей» від 17 липня 1992 року N 393, в пункті 7 якої передбачено, що
пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою
штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне
звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового
забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання і науковий
ступінь, кваліфікацію та умови служби). Встановлена пунктом 1 Указу Президента
України «Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил України» № 615/95 від 14 липня 1995 року
щомісячна надбавка у розмірі 40 відсотків від окладів грошового
утримання та за особливі умови служби, виконання особливо важливих завдань або
значного обсягу робіт - до 50 відсотків від окладів грошового утримання відноситься до додаткових видів грошового
забезпечення, що надаються щомісячно, як це й передбачено наведеною постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393.

В період з 10
грудня 1996 року по 31 грудня 2007 року пенсія позивачу виплачувалася без
врахування надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців встановленої
Указом Президента України № 615/95 від
14 липня 1995 року, що підтверджується усіма сторонами у справі. Суть спору у даній справі полягає в тому, чи
підлягає зменшенню первинно призначена позивачу станом на 1 листопада 1995 року
пенсія при подальшому скасуванні тих чинників, з яких діючий на той час
державний орган виходив при нарахуванні пенсії. З цього приводу колегія суддів
зазначає наступне.

Частиною 1
статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи. В рішенні Конституційного суду України у
справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного
тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про
зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого
1999 року N 1-рп/99 по справі N 1-7/99
вказано, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба
розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). За
загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той
закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали
місце. Виходячи з наведеної конституційної норми зворотну дію має тільки
правова норма яка пом'якшує або скасовує відповідальність особи. Втрата
чинності Указом Президента України «Про надбавки до грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України» № 615/95 від 14 липня 1995 року
виходячи з приписів частини 1 статті 58 Конституції України не повинно мати як
наслідок примусове перерахування пенсійним органом та не виплату фізичній
особі пенсії у тому розмірі, який був їй
призначений під час дії зазначеного Указу.
Колегія суддів також наголошує, що згідно частини 2 статті 8 Конституції
України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України гарантується.

Згідно частини 1
статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб.
Посилання відповідачів на приписи статті 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» (у редакції чинній на час існування спірних
правовідносин), колегією суддів не приймається, оскільки цією статтею
передбачено, що перерахунок пенсії проводиться, у випадку подання ним
додаткових документів або у випадку підвищення
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, і на ці дії,
по-перше, закон вимагає згоду пенсіонера та, по-друге, права пенсійного органу
перераховувати пенсію у зв'язку зі зменшенням тих сум, що були покладені в
основу первинно призначеної пенсії, вказаною нормою закону не передбачено.
Взагалі зазначений закон пов'язує перерахування пенсії з підвищенням її
розміру, а не зі зменшенням завдяки скасуванню певних правових норм, що діяли
під час призначення пенсії.

Щодо посилання
другого відповідача на застосування до цих правовідносин обмежень встановлених
частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, то частиною
3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Так, за частиною 2 статті 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким строком. Частиною 2 статті 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ» в редакції діючій на час
порушення права позивача на належну
пенсію, визначено, що суми пенсії, не одержані пенсіонером своєчасно з вини
органу, який призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком. Оскільки, як встановлено та не заперечується
відповідачами не виплата пенсії в повному обсязі є доведеним фактом, тому
вимоги про перерахунок та виплату пенсії
в належному розмірі правильно задоволено судом першої інстанції за період
визначений позивачем в позові.

Згідно статті 10
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року в редакції Закону
України від 3 квітня 2007 року № 857 призначення і виплата пенсій особам,
зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду
України.

Статтею 99
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006
року № 489-V, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, передбачено, що військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на
умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб", пенсії призначаються
(перераховуються) органами Пенсійного фонду України. Виплата пенсій, в тому числі призначених до
введення в дію цього Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду через
установи ВАТ "Ощадний банк України" за місцем фактичного проживання
пенсіонера або за його бажанням через установи банків, з якими Пенсійним фондом
України укладено відповідні договори, на підставі документів та у порядку,
визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 3
постанови Кабінету Міністрів України «Про передачу органам Пенсійного фонду
України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» від
2 листопада 2006 року N 1522 визначено,
що Міністерству внутрішніх справ та іншим органам, що здійснюють призначення
пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", забезпечити
проведення інвентаризації пенсійних справ, виплатних та інших документів,
необхідних для виконання функцій з призначення і виплати пенсій особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію
відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб", передачу їх до 1 січня 2007 р.
органам Пенсійного фонду України згідно з актами, складеними за формою, що
затверджується органами, зазначеними у цьому пункті, за погодженням з Пенсійним
фондом України, та виплату пенсій до визначеного строку.

Як підтверджує
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області пенсійна справа
ОСОБА_2 була їм передана Донецьким обласним військовим комісаріатом, тому на час
прийняття судом першої інстанції спірної постанови, нарахування та виплата
пенсії ОСОБА_2 здійснювалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в
Донецькій області.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції
про те, що право позивача на належну пенсію
було порушено Донецьким обласним військовим комісаріатом, який до 1 січня 2007 року здійснював нарахування
та виплату пенсій військовослужбовцям, а також про те, що відновлення порушеного права щодо перерахунку
пенсії може здійснити лише Головне управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області, яке згідно статті 10 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 99 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» є єдиним на даний час
органом, уповноваженим здійснювати заходи по призначенню пенсії та відповідно
виконувати рішення суду про перерахування та виплату пенсій.

Колегія суддів,
виходячи з вищевикладеного дійшла до висновку, що постанова Ленінським районним
судом м. Донецька від 21 липня 2008 року по справі № 2-а-5/08 прийнята з
дотриманням вимог законодавства, тому залишається без змін.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Ленінського районного
суду м. Донецька від 21 липня 2008 року
у справі № 2-а-5/08 - залишити без
задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м. Донецька
від 21 липня 2008 року у справі № 2-а-5/0 за позовом ОСОБА_2 до
Донецького обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та
перерахунок розміру призначеної пенсії - залишити без змін.

На підставі
частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з
дня закінчення судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового
рішення у повному обсязі.

Вступна та
резолютивна частини ухвали складені, підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 жовтня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 29 жовтня 2008
року.

Головуючий
В.Г.Яманко

Судді
Г.М.Міронова К.П.Горбенко