Справа № 22-а-2158/08
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: -
Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретарі - Холодній Д.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційні скарги Управління
праці та соціального захисту населення Конотопської районної державної
адміністрації на постанову Конотопського міськрайонного суду від 26 грудня 2007
року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації,
Міністерства праці і соціальної політики України, Державного казначейства
України, Міністерства фінансів України, третя особа: Конотопське управління
Державного казначейства України про стягнення 3602, 25 грн.,-

В с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Конотопської міської ради Сумської області про стягнення сум
одноразової щорічної допомоги за 2002-2006 роки всього у сумі 3602,25 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником бойових дій і відповідно до
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» йому щорічно повинна
виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Постановою
Конотопського міськрайонного суду від 26 грудня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково. На користь позивача з управління праці та
соціального захисту населення районної державної адміністрації стягнута щорічна
одноразова грошова допомога за 2006 рік у розмірі 1.545 грн., в решті позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду від 26
грудня 2007 року управління праці та соціального захисту населення районної
державної адміністрації звернулось з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої
інстанції норм матеріального закону
просить постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідь судді Харківського апеляційного
адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
Управління праці та соціального захисту населення Конотопської районної
державної адміністрації підлягає задоволенню, а судове рішення підлягає
скасуванню з підстав порушення норм матеріального та процесуального права що
призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положення
п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

____________________________________________________________________________________

Категорія
46
Головуючий 1 інстанції - Кущенко
М.Ф. Справа №
22-а-2158/08
Суддя доповідач - Мельнікова Л.В.

Як вбачається з матеріалів
справи позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням
серії АБ № НОМЕР_1, виданим 25 липня 1997 року Конотопським міським
воєнкоматом.

Законом України «Про внесення
змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 25.12.1998 року статтю 12 цього Закону доповнено
частиною п'ятою (з урахуванням наступних змін) такого змісту: щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком".

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи
на його користь з відповідача 1545 гр. у якості суми недоплаченої щорічної
грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2006 рік, суд першої інстанції виходив з того,
що відповідно ст. 2 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством
України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.

Також суд першої інстанції посилається на ч. 2 ст. 19, ч.
З ст. 22 Конституції України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками
виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України, -
органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року з наступними
доповненнями, передбачено щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня
в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків.

Колегія суддів погоджується з зазначеним судом першої
інстанції про те, що у відповідність до ч. 3 ст. 22 Конституції України, - при
прийнятті нових законів або
внесенні змін до
чинних законів не опускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проте саме Конституцією України передбачено (ч. 2 ст.
95), що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Відповідно до ст. 23
Бюджетного кодексу України, - будь-які бюджетні зобов'язання та платежі
з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного
призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Статтею 19 Закону України "Про Державний бюджет України
на 2002 рік" від 20.12.2001 року передбачена виплата у 2002 році щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 80 гр.

Статтею 28 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2003 рік" від 26.12.2002 року встановлено виплату у 2003 році щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 90 гр.

Статтею 44 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2004 рік" від 27.11.2003 року встановлено виплату у 2004 році щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 120 гр.

Статтею 34 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2005 рік" від 23.12.2004 року
встановлено виплату у 2005 році щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі 250 гр.

Статтею
30 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005
року встановлено виплату у 2006 році щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі 250 гр.

Дію частини п'ятої статті 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зупинено на 2006
рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
ветеранам війни згідно із п. 18 ст. 77 Законом України «Про державний бюджет на
2006 рік» від 20.12.2005 року.

З довідки Центру поштового зв'язку №5 Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" вбачається, що ОСОБА_1 за 2004 рік була виплачена
разова грошова допомога в розмірі - 120 грн., за 2005 рік - 250 грн., за 2006
рік - 250 грн. (а.с. 60).

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення на його користь з
управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради
Сумської області 1545 грн. у якості суми недоплаченої щорічної грошової
допомоги як учаснику бойових дій за 2006
рік і вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині слід
відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що з позовної заяви та
матеріалів справи не вбачається звернення позивача до суду з позовною вимогою
до Управління праці та соціального захисту населення Конотопської районної
державної адміністрації, тому суд першої інстанції неправомірно вийшов за межі
позовної заяви та ухвалив рішення відносно вимог, які не були предметом даної
справи, що є порушенням ч. 2 ст. 11 КАС України.

Як вбачається з судового рішення, колегією суддів
Конотопського міськрайонного суду Сумської області відмовлено в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 стосовно
стягнення на його користь з відповідача
по справі суми у якості суми недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику
бойових дій за 2002-2005 роки з підстав пропуску процесуального строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 3 ст. 100 Кодексу адміністративного
судочинства України позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним
судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Оскільки пропущення цього строку є підставою для відмови
у задоволені позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін, то
питання про поновлення цього строку вирішується судом лише у судовому засіданні
при розгляді позовної заяви.

У випадку визнання поважною причини пропущення строку суд
продовжує розгляд справи по суті позовних вимог.

Підставою для звернення до суду з таким позовом ОСОБА_1
вказує відмову (дії) відповідача Конотопського міського Управління праці та
соціального захисту населення Сумської області, на його звернення від
20 лютого 2007 року.

Колегія суддів зазначає, що щорічно позивач ОСОБА_1
отримував разову допомогу відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі, який не
відповідає розміру п'яти мінімальних пенсій за віком, про що позивачу було
відомо та, що фактично влаштовувало позивача, оскільки з відповідним позовом до
суду за захистом своїх прав останній не звертався.

Колегія суддів вважає, що не має правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з управління праці та
соціального захисту населення Конотопської міської ради на його користь різниці
між сумами сплаченими та сумами, визначених ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2002, 2003, 2004, 2005,
2006 роки.

Аналізуючи вищезазначене в його сукупності, колегія
суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 до Конотопського міського управління праці та соціального захисту
населення Конотопської міської ради, Міністерства праці і соціальної політики,
Державного казначейства України, Міністерства Фінансів України, 3-я особа
Конотопське управління Державного казначейства в Сумській області про стягнення
сум одноразової щорічної допомоги як учаснику бойових дій за 2002-2006 роки
всього у сумі 3.602,25 грн. та зобов'язати
Міністерство праці і соціальної політики, Державне казначейство України,
Міністерство Фінансів України
перерахувати кошти на вказані виплати.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Конотопської районної державної
адміністрації - задовольнити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду від 26 грудня
2007 року в частині стягнення з управління праці та соціального захисту
населення районної державної адміністрації суми недоплаченої щорічної допомоги
за 2006 рік у розмірі 1.545 грн. -
скасувати.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в частині стягнення з Конотопського міського Управління праці та
соціального захисту населення Сумської області суми недоплаченої щорічної
допомоги за 2006 рік у розмірі 1.545 грн. - відмовити.

В іншій частині постанову
Конотопського міськрайонного суду від 26 грудня 2007 року залишити без змін.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя
- (підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) З.Г. Подобайло

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст
постанови виготовлений 06 жовтня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова