Справа № 22-а-11702/08
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя Ісаєнко Ю. А.
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2008 року справа №
22-а-11702/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Арабей Т. Г.
Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_3 - за дов. від 29 липня 2008 року,

від відповідача:

не з'явилися, повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу ОСОБА_2і

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

1 вересня 2008 року (повний текст постанови
виготовлений 8 вересня 2008 року)

по адміністративній справі

№ НОМЕР_1 (суддя Ісаєнко Ю. А.)

за позовом

ОСОБА_1, м. Краматорськ

до

ОСОБА_2

про

визнання дій неправомірними, зобов'язання
перерахувати державну та додаткову пенсію за 2005 - 2008 роки

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 3 липня 2008 року звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з позовною заявою (арк. справи 1-2) до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2) про визнання дій
відповідача в частини нарахування пенсії неправомірними, зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до вимог статей 50,
54 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність та стягнення різниці за період 2005-2008 роки, зобов'язання
відповідача в подальшому здійснювати виплату основної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність.

1 вересня 2008
року позивачем позовні вимоги були уточнені (арк. справи 26-28) з наступним
визначенням позовних вимог: «визнати неправомірними дії відповідача з
нарахування пенсії, зобов'язання відповідача нарахувати з 1 грудня 2007 року
державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальних пенсій за віком, з
наступним підвищенням мінімальної пенсії за віком пропорційно зростанню
прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний рік».

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 1 вересня 2008 року (арк.
справи 36-39) позовні вимоги були задоволені повністю, при цьому судом першої
інстанції в прізвищі позивача була допущена описка та зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_2»
замість «ІНФОРМАЦІЯ_1». Суд першої інстанції
визнав неправомірною відмову ОСОБА_2 в перерахунку
пенсії ОСОБА_1., зобов'язав ОСОБА_2 перерахувати основну та додаткову
пенсію відповідно до статей 19, 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ОСОБА_1. з 1 грудня 2007 року.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти
нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник
позивача під час судового розгляду проти апеляційної скарги відповідача
заперечував (арк. справи 49-51), просив залишити її без задоволення,постанову
суду першої інстанції без змін.

Відповідач про
час, місце та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, проте
своїм правом бути присутнім на судовому розгляді не скористався.

Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача, пояснення представник позивача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням, довідкою
МСЕК (арк. справи 3-7).

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, на думку позивача,
неправомірно відмовив позивачу в перерахунку державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду відповідно до вимог статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів з
цього приводу зазначає наступне.

Право вибору
пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що
особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її
вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного
закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Позивачу
була призначена за його вибором пенсія за 3 групою інвалідності, як особі що
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону
України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом
на час існування спірних правовідносин,
визначає основні положення щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх
життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на
них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1
категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на
державну пенсію.

Абзацом 4
частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була
чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Стаття 50 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 12 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, який
набрав чинності з 1 січня 2008 року, була викладена в новій редакції в частині
того, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була
чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути
нижчими, по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Стаття 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно з підпунктом 15 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» була викладена в новій редакції, за якою
розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності
з Чорнобильською катастрофою по 3 групі інвалідності, складає 110 %
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням
Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у
справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України
на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 28 розділу II "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного
суду України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнаних неконституційними.

Таким чином, з
22 травня 2008 року була відновлена дія норм статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за якими особам
постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1 категорії,
інвалідам 3 групи, до яких відноситься позивач, повинна була призначатися
та виплачуватися відповідачем щомісячно з 22 травня 2008 року пенсія у складі
державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач
зазначив, що виплата пенсії позивачу з 1 січня 2008 року відбувалася на
підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI.

Частиною 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (в редакції на день звернення
позивача за перерахунком) передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідач
наполягає на тому, що за частиною 3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що стаття 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була доповнена частиною
третьою згідно з Законом України від 25
березня 2005 року N 2505-IV, який набрав чинності з 31 березня 2005 року, в той
час як до частини третьої статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни, за якими - обчислення і призначення
пенсій по інвалідності проводяться на загальних підставах відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", були
внесені згідно з Законом України від 17 листопада 2005 року N 3108-IV, що
набрав чинності з 13 грудня 2005 року, тобто в даному випадку застосовується принцип
дії законів у часі, за яким до спірних правовідносин повинні застосовуватися
норми закону, що набрав чинності пізніше. Крім того, частиною 1 статті 2 Закону
України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено,
що прожитковий мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком. Також, слід
врахувати, що чинним законодавством не встановлено іншого ніж передбаченого
частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» порядку вирахування мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того,
колегія суддів враховує, що в дійсний час діє Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523 зі змінами і доповненнями, за яким пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання завдяки
Чорнобильської катастрофи нараховуються відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно частини 4
статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після
15 числа. За частиною 5 статті 45 цього закону документи про перерахунок пенсії
розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку
пенсії. Позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача 12
грудня 2007 року (арк. справи 58), а відповідач 13 грудня 2007 року листом
відмовив позивачу в перерахунку пенсії (арк. справи 8).

З врахуванням
викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на
перерахунок пенсії за період з 1 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з
22 травня 2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Проте, судом
першої інстанції не був визначений період в 2007, 2008 роки, за який відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу.

Стосовно
позовних вимог позивача - зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати
виплату пенсії відповідно до підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, в
розмірі, передбаченому статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія
суддів зазначає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають,
оскільки в межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає
порушене право позивача, внаслідок чого зобов'язання відповідача в подальшому
робити виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому
статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є безпідставним, оскільки
встановлює обов'язки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які
можуть бути в подальшому припиненні або змінені в сторону зменшення шляхом
внесення змін до закону. Згідно частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного
судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи. Судом першої інстанції позовні вимоги в цій
частині в постанові розглянуті не були. При цьому, судом першої інстанції була
допущена описка в прізвищі позивача замість «ІНФОРМАЦІЯ_1»
судом першої інстанції в постанові було
вказано «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції
постанова була прийнята правильно, проте з порушенням норм матеріального права
в частині визначення періоду, в якому відповідач зобов'язаний був здійснити
позивачу перерахунок пенсії, та допущену описку суду першої інстанції в
прізвищі позивача, що відповідно до вимог статті 201 Кодексу адміністративного
судочинства України обумовлює зміну постанову судом першої інстанції.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від
1 вересня 2008 року по адміністративній справі №
НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
1 вересня 2008 року по адміністративній справі №
НОМЕР_1 - змінити.

Доповнити абзац 1 резолютивної частини постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 1 вересня 2008 року по
адміністративній справі № НОМЕР_1 після слів «задовольнити» висловом
«частково».

Викласти
абзац 3 резолютивної частини постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 1
вересня 2008 року по адміністративній справі № НОМЕР_1 в наступній редакції:

«Зобов'язати
ОСОБА_2 здійснити ОСОБА_1, м. Краматорськ перерахунок та виплату
державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком з 1
січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, виходячи з
встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Доповнити резолютивну частину постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 1 вересня
2008 року по адміністративній справі № НОМЕР_1 абзацом 4 наступного змісту:

«В
задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити».

Вважати
абзаци 4, 5, 6, 7, 8 резолютивної частини постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 1 вересня 2008 року по
адміністративній справі № НОМЕР_1 абзацами 5, 6, 7, 8, 9.

Вважати
по тексту постанови Донецького окружного адміністративного суду від 1 вересня 2008 року по адміністративній справі № НОМЕР_1
прізвищем позивача «ІНФОРМАЦІЯ_1».

В іншій
частині постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 1 вересня 2008 року по
адміністративній справі № НОМЕР_1 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у повному
обсязі.

Вступна та
резолютивна частини постанови складені, підписані колегією суддів у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 листопада 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 17
листопада 2008 року.

Головуючий: /підпис/ В.Г.Яманко

Судді
/підпис/ Т.Г.Арабей

/підпис/ К.П.Горбенко

З
оригіналом згідно:

Суддя
В.Г.Яманко