Справа № 22-а-6755/08
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Корнєєва І.В.
Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«08» липня 2008
року справа №
22-а-6755/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Старосуда М.І.

суддів: при секретарі

Ястребової Л.В., Шаптали Н.К. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області

на постанову

Красноармійського міськрайонного суду Донецької області

від

13 травня 2008 року

по справі

№ 2-а-56/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради
Донецької області

про

стягнення заборгованості з недоотриманої суми на
оздоровлення за 2004 - 2007 роки, -

В С Т А Н О В
И Л
А :

10 січня
2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою Красноармійського міськрайонного
суду Донецької області від 13 травня 2008 року у справі № 2-а-56/08 позов
ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області про стягнення заборгованості з недоотриманої суми на
оздоровлення за 2004 - 2007 роки було задоволено частково, а саме стягнуто
недоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1750 грн. В частині стягнення недоотриманої
суми допомоги на оздоровлення за 2004 - 2006 роки - відмовлено на підставі
ст.ст. 99, 100 КАС України.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та постановити ухвалу, якою визнати дії Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області правомірними, а саме, щодо виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2004-2007 роки в розмірах, встановлених Постановами КМУ № 836
«Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26 липня 1996 року та №
562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 дійсно має статус
постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом
ІІІ групи і перебуває на обліку у Управлінні праці та соціального захисту
населення Красноармійської міської ради Донецької області.

Відповідно до ст. 48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, інвалідам
ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні плати, при цьому розмір мінімальної
заробітної плати встановлюється на момент виплати. Відповідно до Закону України
№749-V «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати складав 460 грн.

В порушення зазначених норм відповідачем щорічна
допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично
нараховано та сплачено в
2007 році - 90
грн. При призначенні допомоги відповідач керувався постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив, що позивач повинен був отримати від відповідача разову грошову
допомогу у такому розмірі за 2007 рік - (460 грн. х 4) -90 грн. = 1750 грн.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її задоволенні відмовити, а судове
рішення залишити без змін.

Відповідно до
ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна допомога
на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні
плати, при цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент
виплати.

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема для інвалідів ІІІ групи, які
постраждали внаслідок ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС - 90 грн.

З моменту
прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір
щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч
нормам спеціального закону, зазначеними постановами встановлені конкретні
розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України “Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів” від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та Закон
України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 р., а не вказані Постанови КМУ.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення
у розмірі 90 грн. за 2007 рік, суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Статтею 63
Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону щорічна
допомога на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за
місцем проживання громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений
Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих
органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту
населення.

Таким чином,
відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок
субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення,
зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.
195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2008 року
у справі № 2-а-56/08 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської
ради Донецької області «про стягнення недоотриманої суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік в
розмірі 1750 грн.» - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: