Справа № 22-а-12980/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стасєєва Г.М.
Суддя-доповідач - Геращенко
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05
листопада 2008 року справа №
22-а-12980/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого

Геращенка І.В.

суддів при секретарі

Арабей Т.Г., Малашкевича С.А.
Літвіновій Л.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області

на постанову

Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області

від

29.09.2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-113/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради
Донецької області

про

визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої грошової допомоги інваліду війни за 2007, 2008 роки

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з
вищевказаним позовом (з урахуванням уточнень) до УПСЗН Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області.

Постановою Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 29.09.2008 року позов ОСОБА_1 було задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу в якій посилається на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме: ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч. 3 ст. 62 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2007 рік”, ст. 58 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”
та не врахування вимог п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002
року № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення", який передбачає фінансування витрат місцевого бюджету
по державним програмам за рахунок субвенції, передбаченої державним бюджетом на
поточний рік.

Вважає, що сплачуючи позивачу зазначений вид допомоги у
розмірах зазначених в постановах Кабінету Міністрів України, діяв у межах
повноважень та відповідно до діючого законодавства.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є інвалідом війни 2 групи та перебуває на обліку у відповідача,
при цьому розмір мінімальної пенсії за віком за станом на 05 травня 2007 року
складав - 410 грн. 06 коп. та 05 травня 2008 року - 481 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу в 2007 році у
розмірі 3248 грн. (406 грн. х 8), але
фактично позивач отримав 360 грн., а тому, відповідачем було недоплачено позивачеві суму щорічної разової
допомоги як інваліду війни 2 групи до 5 травня в 2007 році - 2888 грн. 48 коп.
(3248 грн. - 360 грн.).

У 2008 році фактично сплачено 400 грн., тоді як отримати
позивач був повинен 3848 грн. (481 грн. х 8), тобто відповідачем було
недоплачено зазначеної грошової допомоги у сумі 3448 (3848 грн. - 400 грн.).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих позивачем
заперечень, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу УПСЗН
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області - залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1. є інвалідом війни 2 групи, знаходиться на обліку в УПСЗН
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області, у
зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

В 2007 році фактично позивач отримав від
відповідача - 360 грн., при цьому відповідач
керувався положеннями ст. ст. 29, 33 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”.

Положення
пунктів 13, 29 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007
рік”, якими у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ) здійснювалася інвалідам 2
групи у розмірі 360 грн. - визнано неконституційним
рішенням Конституційного Суду України у
справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

У травні 2008 році позивач фактично
отримав від відповідача - 400 грн.,
що було передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008
року "Про розміри грошової допомоги, яка виплачується у 2008 році згідно
до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" та пунктом 20 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України" від 28 грудня 2007 року, яким були внесені зміни до Закону
України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у тому числу до ч. 5 ст. 13 цього Закону, яка передбачала щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплату разової грошової допомоги у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний бюджет України.

Положення
пункту 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" рішенням Конституційного Суду України у справі
10-рп від 22.05.2008 року визнано неконституційним.

30.07.2008
року ОСОБА_1. звернувся до відповідача із заявою щодо сплати зазначеного виду
допомоги у передбаченому законом розмірі, на що 14.08.2008 року отримав
відмову, що стало підставою для звернення до суду із заявою про внесення
доповнень до заявленого адміністративного позову.

Тому неправомірність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у сплаті щорічної
грошової допомоги до 9 травня у 2007 року в розмірі 360 грн. та у 2008 року в
розмірі 400 грн., які встановлені вище приведеними нормами законів та постанов,
а не в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, згідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є
очевидною.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки суду не
спростовуються, а тому постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст. 195-196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В
:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області на постанову
Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 29 вересня 2008
року у справі № 2-а-113/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області на постанову
Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 29 вересня 2008
року у справі № 2-а-113/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської
міської ради Донецької області про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення
за 2007, 2008 роки - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
з моменту проголошення, а в разі складання і проголошення вступної та
резолютивної частин, з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
І.В. Геращенко

Судді: Т.Г.
Арабей

С.А. Малашкевич