Справа № 22а-3695/08
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Володарського, 46
Справа №22а-3695/08 Головуючий
1 інстанції: Разумова І.Є.
Категорія: 62 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,
Мінаєва О.М.

при секретарі Житєньовій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу відповідача, ТУ ДСА у
Сумській області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської
області від 03.03.2008р. по справі НОМЕР_1

за позовом

ОСОБА_1

до

ТУ ДСА у Сумській області

про

стягнення надбавки,-

встановила:

Позивач,
ОСОБА_1, звернулась до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з
позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача суму недоплаченої
у 2007 році надбавки за виконання особливо важливої роботи в розмірі 16328 грн.
59 коп.

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2008р. по справі НОМЕР_1 позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені та стягнуто з територіального управління державної
судової адміністрації в Сумській області на користь ОСОБА_1 16328, 59 грн.
невиплаченої в 2007 році надбавки за виконання особливо важливої роботи.

Відповідач з даною постановою не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій
зазначає, що постанова суду прийнята при
неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Просить
скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від
03.03.2008р. по справі НОМЕР_1 та
прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу відповідача не
надав.

Сторони в судове засідання не прибули, про причини
неприбуття суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла висновку, що неприбуття позивача та представника
відповідача не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки вони були
належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про що
свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства,
колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідач в апеляційній скарзі в
обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що оскільки сума
затвердженого кошторису у 207 році на виплату заробітної плати недостатня для
виплати надбавки за виконання особливо важливої роботи, тому заборгованість з
виплати надбавки відсутня.

Колегія суддів не погоджується з посиланнями викладеними
в апеляційній скарзі відповідача та вважає її необгрунтованою виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює суддею
Конотопського міськрайонного суду (а.с. 3).

Особливий статус судді, гарантії його незалежності
визначаються Конституцією України і законами, зокрема, Законом України
"Про статус суддів", що виключає в процесі його конкретизації та розвитку будь - яке обмеження законодавчо
встановлених гарантій статусу
суддів або зниження
їх рівня.

Статті 126, 130 Конституції України, положення ч. ч. 1, 3
ст. 11 Закону України " Про статус суддів" у взаємозв'язку із ч.8
ст.14 Закону України " Про судоустрій України" закріплюють обов'язок
держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів
і діяльності суддів ,
гарантують досягнутий рівень незалежності суддів і забороняють при
прийнятті нових законів чи інших нормативних актів або внесенні змін до них,
скасувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі
заходи їх правового захисту, матеріального
та соціального забезпечення .

Вимоги ч.1 ст. 129 і ч.1 ст. 130 Конституції України та
положення ст.ст. 11,44 Закону України " Про статус суддів " створюють
механізм захищеності судової влади.

Відповідно до ст. 6.1 Європейської хартії про статус
суддів рівень оплати професійного виконання суддею своїх повноважень
встановлюється таким чином, щоб ніщо не
могло вплинути на його незалежність та неупередженість.

Частиною 1 ст. 44 Закону України «Про статус суддів»
передбачено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій,
доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок,
тобто вказаний Закон визнає право суддів на отримання, крім посадового окладу,
премій, а також надбавок за вислугу років, інших надбавок та передбачає, що
премії та інші надбавки, крім надбавки за вислугу років, також входять до
складу заробітної плати суддів.

Зі змісту постанови КМУ «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів
прокуратури, суддів та інших органів» від 09.03.06 року № 268 вбачається, що
право видавати накази про виплату щомісячної премії та надбавки за виконання
особливо важливої роботи належить голові суду.

Положення ч. 1 ст. 44 Закону України «Про статус суддів»
повністю узгоджується з пунктом 1 ч. З ст. 2-1 постанови КМУ від 03.09.05 № 865
«Про оплату праці суддів» та постановою КМУ № 248 від 03.03.06, за якими суддям
встановлюється надбавка за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50%
посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас.

У Конотопському міськрайонному суді у 2007 році головою
суду видавалися накази про встановлення ОСОБА_1 надбавки за напруженість і
складність роботи (за виконання особливо важливої роботи) за період з січня по
грудень 2007 року в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 865
від 03.09.05 та № 268 від 03.03.06 (а.с.6-17), які своєчасно надсилалися до
органів ДСА України для проведення відповідних виплат.

Оскільки вищевказані накази ДСА України чи її
територіальним органом у встановленому законом порядку не оспорювалися, ніким
не були скасовані, а тому вони є дійсними та не могли бути проігноровані при
нарахуванні позивачці заробітної плати за період з січня по грудень 2007 року.

Однак, як вбачається з довідки-розрахунку отриманої
ОСОБА_1 заробітної плати за 2007 рік, виплата вказаної надбавки за період з
січня по грудень 2007 року їй проведена не була (а.с.4).

Заборгованість ОСОБА_1 з виплати надбавки за виконання
особливо важливої роботи за січень - грудень 2007 року склала 16328 грн. 59
коп., що підтверджується довідкою-розрахунком, долученою позивачкою до
адміністративного позову (а.с.4).

З приводу проведення вищевказаних виплат ОСОБА_1
зверталася до територіального органу ДСА України - ТУ ДСА в Сумській області,
який проводить безпосереднє нарахування позивачці заробітної плати.

Відповідачем було відмовлено позивачу в задоволенні її вимог. В обґрунтування своєї
позиції по даній справі, відповідач у листі
ТУ ДСА у Сумській області від 15 січня 2008 року та в апеляційній скарзі
посилається на те, що відповідно до ст. 69 Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік» керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників та
здійснюють фактичні видатки на заробітну плату, включаючи видатки на премію та
інші види заохочень чи винагород, лише в межах фонду заробітної плати,
затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Сума затвердженого кошторису
на виплату заробітної плати на 2007 рік недостатня для виплати надбавки за
виконання особливо важливої роботи, тому заборгованість відсутня (а.с. 5).

Однак, дані посилання є необґрунтованими, оскільки
постановами Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.05 року та № 268 від
03.03.06 року передбачене встановлення надбавки за виконання особливо важливої
роботи, а наказами голови Конотопського міськрайонного суду за 2007 рік
позивачці встановлювалися надбавки за напруженість і складність роботи.

Крім того, невиплата надбавки за виконання особливо
важливої роботи органи ДСА України порушують права позивача на належне
матеріальне забезпечення, оскільки відповідно до ст. 130 Конституції України
держава забезпечує фінансування та належні умови для діяльності суддів, а згідно
правової позиції Конституційного Суду України (Рішення Конституційного Суду
України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002) норми про матеріальне
забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановлені ст.ст. 44, 45 Закону
України «Про статус суддів» не можуть бути скасовані або знижені без
відповідної компенсації. Вказані правові позиції погоджуються також з нормами
права міжнародних організацій, зокрема, із п. 1, 2 Основних принципів
незалежності судових органів, схвалених Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної
Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року та Рекомендаціями № R(94)12
Комітету Міністрів Ради Європи від 13.10.94, згідно яких виконавча і
законодавча гілки влади повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися
від кроків, які могли б поставити їх під загрозу, а також ст. 6.1. Європейської
хартії про статус суддів.

Як вірно дійшов висновку суд першої інстанції, що
відсутність коштів не може бути підставою для відмови у задоволенні законних
вимог позивачки та для порушення її права на належне матеріальне утримання як
складову частину її незалежності як судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, норми якої
є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами
України.

Частиною 2 ст. 125 Закону України «Про судоустрій
України» передбачено, що ДСА України є центральним органом виконавчої влади,
яка здійснює організаційне забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції,
а також інших органів і установ судової системи, відповідно до цього Закону.

ДСА України діє на підставі Положення «Про Державну
судову адміністрацію», затв. Указом Президента України № 182/2003 від 03.03.03.

Відповідно до п. 13 Положення «Про Державну судову
адміністрацію України» ДСА здійснює свої повноваження безпосередньо та через
територіальні управління ДСА.

З відзиву ТУ ДСА у Сумській області на позов витікає, що
ТУ ДСА у Сумській області не мало змоги провести відповідні виплати позивачці,
оскільки розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та
проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами
та відповідні кошти ТУ ДСА у Сумській області виділені не були.

Згідно з Порядком касового виконання державного бюджету
за видатками, затв. наказом Держказначейства України від 22.01.01 № 3, Порядком
обслуговування Державного бюджету за видатками, затв. наказом Держказначейства
України 25.05.04 № 89 виділення коштів з Державного бюджету здійснюється шляхом
перерахування органами Держказначейства України на основі затверджених для
цього кошторисів видатків бюджетних установ Асигнування, що передбачаються
кошторисами, надаються головним розпорядникам бюджетних коштів, який здійснюють
безпосередній розподіл коштів між відповідними установами.

Враховуючи
вищевикладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови були повно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому
відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.
160, 167, п. 1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТУ ДСА у Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2008р. по справі НОМЕР_1 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено 28 жовтня
2008 року.

Головуючий суддя (підпис) Ю.М.Філатов

Суддя (підпис) Н.С.Водолажська

Суддя (підпис) О.М.Мінаєва

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.М.Філатов