Справа № 22-а-6228/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Суддя-доповідач - Геращенко
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2008 року справа
№ 22-а-6228/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого

Геращенка
І.В.

суддів

Арабей
Т.Г., Малашкевича С.А.

розглянувши
в порядку апеляційну скаргу

письмового
провадження Управління
праці та соціального захисту населення Марківської районної державної
адміністрації Луганської області

на постанову

Луганського
окружного адміністративного суду

від

22.07.2008
року

у адміністративній справі

№
2-а-6228/08

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Управління
праці та соціального захисту населення Марківської районної державної
адміністрації Луганської області Управління Державного казначейства України в
Марківському районі Луганської області

про

визнання
дій неправомірними та зобов'язання сплатити недоплачену грошової допомоги
інваліду війни за 2006, 2007 роки

В С Т А Н О
В И В :

У грудні
2008 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вищевказаним позовом до УПСЗН
Марківської районної державної адміністрації Луганської області.

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 22.07.2008 року позов ОСОБА_1.
було задоволено частково.

Не
погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій
посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме:
ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ч. 3 ст. 62 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” та не врахування вимог п. 2
постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 "Про
затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення", який
передбачає фінансування витрат місцевого бюджету по державним програмам за
рахунок субвенції, передбаченої державним бюджетом на поточний рік.

Вважає, що
сплачуючи позивачу зазначений вид допомоги у розмірах зазначених в постановах
Кабінету Міністрів України, діяв у межах повноважень та відповідно до діючого
законодавства.

Суд першої
інстанції при розгляді справи встановив, що позивач дійсно є інвалідом війни 2
групи та перебуває на обліку у відповідача, при цьому розмір мінімальної пенсії
за віком у 2007 року складав - 360 грн.

Таким
чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач повинен був отримати від
відповідача щорічну разову грошову допомогу як інвалід війни 2 групи до 5
травня в 2007 році в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та наданих позивачем заперечень, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу УПСЗН Марківської районної державної адміністрації
Луганської області - залишити без задоволення.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є інвалідом
війни 2 групи, знаходиться на обліку в УПСЗН Марківської районної державної
адміністрації Луганської області, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5
ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

В
2007 році фактично позивач отримав від відповідача - 360
грн., при цьому відповідач керувався положеннями ст. ст. 29, 33 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік”.

Положення пунктів 13, 29 статті 71 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, якими у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
( 3551-12 ) здійснювалася інвалідам 2 групи
у розмірі 360 грн. - визнано
неконституційним рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

19.12.2007
року ОСОБА_1. звернувся до відповідача із заявою щодо сплати зазначеного виду
допомоги у передбаченому законом розмірі, на що 14.01.2008 року отримав
відмову, що стало підставою для звернення до суду.

Тому неправомірність дій
відповідача щодо відмови ОСОБА_1. у сплаті щорічної грошової допомоги до 9
травня у 2007 року в розмірі 360 грн., які встановлені вище приведеними нормами
законів та постанов, а не в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, згідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" є очевидною.

Проте, ст. 30 Закону України “Про
державний бюджет України на 2006 рік” до теперішнього часу не визнана
неконституційною Конституційним Судом України. За таких обставин суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку щодо правомірності дій відповідача
відносно розміру сплати позивачу зазначеного виду допомоги у 2006 році.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовуються,
а тому постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195-197, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області на
постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2008 року у
справі № 2-а-6228/08 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 22 липня 2008 року у справі № 2-а-6228/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Марківської районної державної
адміністрації Луганської області, третя особа Управління Державного
казначейства України в Марківському районі Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання сплатити недоплачену грошової допомоги інваліду
війни за 2006, 2007 роки - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту проголошення, а в разі складання
і проголошення вступної та резолютивної частин, з дня складення в повному
обсязі.

Головуючий:
І.В.
Геращенко

Судді: Т.Г.
Арабей

С.А. Малашкевич