Справа № 22а-5140/08
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 5140/08
Головуючий суддя у
Категорія статобліку-48
Попович С.М. (справа № 2а-131/08)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів - Уханенка С.А., Сафронової С.В.,

при секретарі -
Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 11 лютого 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради про стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и
л а :

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
про стягнення недоплачених коштів на
оздоровлення за період з 2000 року по 2005 рік (включно) в сумі 5641,50 грн. та судових витрат за надання
правової допомоги в розмірі 400 грн. Позивач посилався на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у
зв'язку з чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством
для цієї категорії осіб, а тому, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ, йому передбачені щорічні виплати на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте, відповідачем,
всупереч вимогам Конституції України та Закону України №796-ХІІ, було виплачено
на користь позивача, значно занижені суми компенсації на оздоровлення без
врахування встановленого на території України розміру мінімальної заробітної
плати.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 11 лютого 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі. З
відповідача на користь позивача було стягнуто недоплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі 5976,50 грн.
за період часу з 2000 року по 2005 рік та судові витрати у розмірі 400 грн.

Під час розгляду
справи у суді першої інстанції відповідач або його представник заперечень щодо
позову на підставі пропуску строку позовної давності не заявляв.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову районного суду, оскільки вона винесена з
порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив, що
відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати допомоги.

Суд вірно зазначив, що виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативно-правовими актами, при
вирішенні даного спору необхідно застосовувати саме норми Закону, а не
постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України ,
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ
, щорічна допомога учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (аб.7 ч. 4
ст. 48 Закону № 796-ХIІ ).

Згідно ст. 1 ЗУ "Про встановлення розміру мiнiмальної заробітної плати на 2000
рік" розмір мiнiмальної заробітної
плати встановлено з 1 квітня 2000
року - 90 гривень, з 1 липня 2000 року - 118
гривень на місяць.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2002 рік" від 13.12.2001 р. № 2896-III розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2002 року у розмірі 140
гривень на місяць, а з 1 липня 2002 року - 165 гривень на місяць.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік" від 26.12.2002 р. № 372-IV
розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2003 року у розмірі
185 грн. на місяць, з 1 грудня 2003 року - 205 грн.

Відповідно до ст. 89
Закону України "Про Держаний бюджет України на 2004 рік"
розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про Держаний
бюджет України на 2005'' розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2005 року у розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290
гривень на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 гривень на місяць, з 1 вересня
2005 року - 332 гривні.

Зі змісту вимог
законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2000 -
2005 роки, законів України про державний бюджет України на 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 роки не
вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації
норми статті 48 Закону № 796-ІІ, на що вірно в своєму рішенні вказував суд
першої інстанції.

Крім того, встановлений ще в 1996 році постановою КМУ №
836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не
змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

За таких обставин
та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796-ІІ, Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської
міської ради повинно виплатити позивачці щорічну допомогу на
оздоровлення за 2000 - 2005 роки.

Суд першої інстанції правильно розрахував розмір суми
недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки на а.с.3 з
урахуванням періодів виплати позивачу відповідних розмірів мінімальної
заробітної плати на відповідний місяць виплати.

Таким чином, з урахуванням отриманої позивачем за
вказані роки суми 233,50 грн. недоотриманий розмір становить 5976,50 грн., який
і підлягає стягненню.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що судом невірно було вирішено питання про відшкодування
позивачу судових витрат по справі.

Відповідно до
ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого
бюджету, якщо іншою стороною був
орган місцевого
самоврядування, його посадова
чи службова особа).

Постановою КМУ №590 від 27 квітня 2006 року «Граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ» визначено, що компенсація в адміністративних справах
витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень:

якщо компенсація відповідно до закону сплачується за
рахунок держави не перевищує суму, що
обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу,
виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий
день.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати 515 грн.
за повний робочий день сума відшкодування становить 25,75 грн. (515 х 5%).

Як видно з матеріалів справи, відповідно до договору про
надання правової допомоги від 22 січня 2008 року (а.с.8) 400 грн. позивач
оплатив адвокату ОСОБА_2 за захист прав та інтересів позивача в судовому
засіданні.

Згідно протоколів від 11 лютого 2008 року попереднє
судове засідання проходило 5 хв. (а.с.14), судове засідання по розгляду справи
по суті - 10 хв. (а.с.16).

Таким чином, компенсаційні витрати складають 25,75 грн. :
8 год. : ¼ год. =
0,80 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за
необхідне постанову суду першої інстанції в частині стягнення витрат позивача
на правову допомогу необхідно змінити та стягнути замість 400 грн. 0,80 грн. з
державного бюджету на користь позивача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують та зводяться до намагань обґрунтувати порушення прав позивача
відсутністю належних коштів для виконання вимог Закону та рішення
Конституційного Суду України, що не може бути прийнято до уваги, оскільки
правові висновки та обґрунтування недопустимості порушень з боку уряду чи
парламенту держави при розробці та затверджені щорічного бюджету в частині
соціальних гарантій та виплат по відшкодуванню завданої шкоди здоров'ю
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи мають
преюдиціальне значення як для судів, так і службовців, установ, підприємств та
державних органів.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202 КАС України, колегія
суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради - частково
задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 лютого 2008 року в частині стягнення з
відповідача 400 грн. витрат на правову допомогу змінити, стягнувши на користь
позивача з державного бюджету України витрати на правому допомогу в розмірі
0,80 грн., відмовивши в іншій частині цих вимог.

В іншій частині постанову суду - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Судді: Поплавський
В.Ю.

Уханенко С.А.

Сафронова С.В.