Справа № 22-а-6394/08
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2008 року справа № 22-а-6394/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради м. Стаханов

на постанову Стахановського міського суду Луганської
області

від

25 квітня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-103/08 (суддя Зінченко Л.М.)

за позовом

ОСОБА_1 м. Стаханов

до

1) Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов

про

2) Головного управління Державного казначейства у
Луганській області визнання
бездіяльності незаконною, стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2004-2007рр.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Стахановського міського суду Луганської області від 25 квітня 2008 року у
справі № 2-а-103/08 частково задоволений позов ОСОБА_1 м. Стаханов до Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов, внаслідок чого стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м.
Стаханов за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача
грошова допомога за 2004р. в сумі 277,35грн., за 2007р. в сумі 1163грн. У
задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Також цією постановою
позивачу був поновлений строк звернення до суду.

В
апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Скаржник
просив розглянути справу без його участі.

Представники відповідача,
позивача у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач
є учасником війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1від 06.08.04р. (арк.
справи 6). Позивачем заявлені вимоги стосовно щорічної грошової допомоги як
учаснику війни за 2004-2007роки.

Пільги для учасників війни визначені у Законі
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII, за
приписами частини 5 статті 14 якого,
учасникам війни встановлена щорічна до 5
травня разова грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до ст. 17 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законом
України N 968-IV від 19.06.2003 наведений Закон було доповнено
статтею 17-1 , якою встановлено,
що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідачем
щорічна разова допомога за 2004рік не була виплачена позивачу, за
2005-2006роки по 50,00грн., за
2007рік в розмірі 55,00грн.

Мінімальна
пенсія за віком складала: у 2004році - 92,45грн. згідно з Законом України №
1058 від 09.07.03р., у 2005році - 332,00грн. згідно з Законом України № 2505 від 25.03.05р., у
2006році - 359,00грн. згідно з Законом України № 2235 від 20.12.05р., у
2007році - мінімальна пенсія станом на 5.05.07р. складала 410,06грн. згідно зі
ст. 62 Закону України № 489 від 19.12.06р.

Статтею
44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004рік» встановлено, що у
2004році виплата щорічної разової допомоги учасникам війни відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснюється у розмірі 50грн.

Однак, пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 положення
статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» визнані
неконституційними та втратили чинність.

Таким чином, разова грошова допомога
у 2004році, яка підлягає сплаті позивачеві, становить 277,35грн.(92,45х3).

Колегія
суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо виплати щорічної
разової допомоги у 2005, 2006 роках по 50грн. за кожен рік, оскільки, згідно до
ст. 34 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» у 2005, 2006 роках виплата щорічної разової допомоги
учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснюється
у розмірі 50 грн. Наведені норми до теперішнього часу не визнані неконституційними.
За таких обставин, відповідачем правомірно було виплачено позивачеві за 2005, 2006 рік по 50 грн.

Статтею 29 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007році виплата щорічної разової
допомоги учасникам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» була встановлена у
розмірі 55 грн. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 положення цієї
статті втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при стягненні недоплаченої
щорічної разової допомоги за 2007рік в сумі 1163грн. помилково було визначено
розмір мінімальної пенсії за віком в розмірі 406грн. замість 410,06грн.

Таким
чином, разова грошова допомога у 2007році для учасників війни становить
1230,18грн.(410,06х3). З урахуванням виплаченої суми щорічної разової допомоги
55грн., позивачеві підлягає виплаті 1175,18 грн.

Колегія суддів не приймає
посилання скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за
2004-2007рр. у зв'язку із прийнятими Конституційним судом України рішень з
огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства
в незалежності від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату
допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова
прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради м. Стаханов
на постанову Стахановського міського суду Луганської області від 25 квітня 2008
року у справі № 2-а-103/08 залишити без задоволення.

Змінити
постанову Стахановського міського суду Луганської області від 25 квітня 2008
року у справі № 2-а-103/08 шляхом зміни у абзаці третьому резолютивної частини
постанови слів “1440гривень 35 копійок” на “1452гривень 68копійок”.

В іншому постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 25 квітня 2008 року у справі № 2-а-103/08
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини
постанови постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні
18 червня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 20
червня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.
Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г.
Сухарьок