Справа № 22а-8003/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АД
МІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2008 року

м. Львів

Колегія суддів Львівськог
о апеляційного адміністрати
вного суду в складі:
судді-доповідача Носа С.П
.,
суддів: Любашевського В.П., Я
ворського І.О.,
при секретарі судово
го засідання Федуніву Б.Б.,

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні справу
за апеляційною скаргою
Мукачівської обєднаної де
ржавної податкової інспекці
ї Закарпатської області
на постановуГосподарсь
кого суду Закарпатської обла
сті від 24 березня 2008 року у спра
ві № 14/35
за адміністративним позов
омТовариства з обмеженою
відповідальністю «Авто +»
доМукачівської обєдн
аної державної податкової ін
спекції Закарпатської облас
ті
провизнання нечинними
податкових повідомлень-ріше
нь, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТзОВ «Авто +» звер
нулось до суду із адміністра
тивним позовом до Мукачівськ
ої ОДПІ, з врахуванням уточне
них позовних вимог просило в
изнати нечинними податкові п
овідомлення-рішенняМукачів
ської ОДПІ від 26.07.2007 року № /0 2
293/23-01/22103663/16941, від 10.09.2007 року № /12293/23-01/22103
663/16941, від 08.10.2007 року № /2 2293/23-01/22103663/16941 т
а від 20.12.2007 року № /32293/23-01/22103663/16941, яки
ми ТзОВ «Авто +» визначено под
аткове зобов'язання з податк
у на прибуток іноземних юрид
ичних осіб в розмірі 37151,07 грн. (в
тому числі 12 383,69 грн. основно
го платежу та 24 767,38 грн. штрафні
(фінансові) санкції).
Постановою Господарського
суду Закарпатської області
від 24 березня 2008 року позов зад
оволено в повному обсязі. Пос
танова мотивована наступним
.З системного аналізу даних н
орм підпунктів 13.1, 13.2, 13.8 ст. 13 Зако
ну України «Про оподаткуванн
я прибутку підприємств» вип
ливає те, що доход нерезидент
а, який безпосередньо ним отр
иманий або через своє постій
не представництво, яке зареє
строване таким нерезидентом
на території України, підляг
ає оподаткуванню за ставкою
у розмірі 15 відсотків від їх с
уми та за їх рахунок, який спла
чується до бюджету під час та
кої виплати на території Укр
аїни тільки у тому разі, коли,
якщо інше не передбачене нор
мами міжнародних угод, які на
брали чинності. Разом з тим, мі
ж Україною та Швецією укладе
но Конвенцію «Про уникнення
подвійного оподаткування та
попередження податкових ухи
лень» від 15.08.1995 року, яка ратифі
кована ВР України Законом № 135
/96-ВР від 23.04.1996 року та ст. 7 якої пе
редбачено оподаткування при
бутку від комерційної діяльн
ості, де зазначено, що прибуто
к підприємства Договірної Де
ржави оподатковується тільк
и у цій Державі, якщо тільки пі
дприємство не здійснює або н
е здійснило комерційну діяль
ність у другій Договірній Де
ржаві через розташоване в ні
й постійне представництво. Я
кщо підприємство здійснює ко
мерційну діяльність як зазна
чено вище, прибуток підприєм
ства оподатковується в другі
й Державі, але тільки в тій час
тині, яка стосується цього по
стійного представництва. Оск
ільки даний нерезидент «ВОЛЬ
ВО ТРАК КОРПОРЕЙШН» не здійс
нював дану діяльність через
постійне представництво, а б
езпосередньо самостійно, том
у і не могла бути обєктом оп
одаткування на території Укр
аїни сума виплачених відсотк
ів такому нерезиденту за кор
истування наданим ним позива
чеві фінансовим лізингом. Ви
могами ст. 11 даної Конвенції п
ередбачено порядок оподатку
вання отриманих процентів та
в якій зазначено, що проценти
, що виникають в одній Договір
ній Державі і сплачуються
резиденту другої Договірної
Держави, будуть оподатковув
атися в цій другій Державі, як
що такий резидент має фактич
не право на ці проценти (п. 1 дан
ої статті). Також у п. 2 даної ста
тті зазначено те, що однак так
і проценти можуть також опод
атковуватись у тій Договірні
й Державі, в якій вони виникаю
ть, і відповідно до законодав
ства цієї Держави, але якщо од
ержувач фактично має право н
а проценти, податок, що стягує
ться, не повинен перевищуват
и 10 процентів від загальної су
ми процентів. Оскільки, проце
нти, які ТзОВ «Авто +» відповід
но до укладених договорів сп
лачувало нерезиденту «ВОЛЬВ
О ТРАК КОРПОРЕЙШН» загальну
суму 123836,88 грн. у вигляді відсотк
ів за користування фінансови
м лізингом (тобто у розмірі 7% р
ічних, що нараховується на ва
ртість отриманих основних ру
хомих засобів, що залишилася
несплаченою, у звязку з її в
ідстрочкою сплати), не є проце
нтами у розумінні вимог ч. 5 ст
. 11 Конвенції (доход від боргов
их вимог будь-якого виду), тому
їх оподаткування повинно зд
ійснюватися у відповідності
до вимог ст. 7 даної Конвенції
, як у вигляді отриманого приб
утку від комерційної діяльно
сті та його оподаткування по
винно здійснюватися у Догові
рній Державі (Швеції), якщо тіл
ьки підприємство не здійснюв
ало або не здійснило комерці
йну діяльність у другій Дого
вірній Державі через розташо
ване в ній постійне представ
ництво, що є непідтвердженим
, як перевіркою, так і матеріал
ами справи щодо отримання та
кого прибутку нерезидентом «
ВОЛЬВО ТРАК КОРПОРЕЙШН» чере
з його постійне представницт
во, оскільки такий прибуток о
тримувався даним нерезидент
ом безпосередньо.
Постанову в апеляційному п
орядку оскаржив відповідач М
укачівська ОДПІ, вважає, що ос
тання прийнята з порушенням
норм матеріального права, су
д невірно встановив обставин
и справи. Просить постанову с
касувати та прийняти нову по
станову, якою відмовити у зад
оволенні позовних вимог. На о
бґрунтування вимог апеляцій
ної скарги зазначає наступне
. Враховуючи, що за умовами дог
оворів фінансового лізингу,
виплачені позивачем нерезид
енту відсотки, нараховані на
залишок несплаченої вартост
і отриманих основних засобів
, такі відсотки є доходом від б
оргових вимог нерезидента, о
скільки несплачена позиваче
м вартість отриманих основни
х засобів є борговими вимога
ми нерезидента на які нарахо
вані відсотки. У випадку відс
утності несплаченої вартост
і отриманих основних засобів
, відсутнє було б і нарахуванн
я відсотків на користь нерез
идента, що повністю відповід
ає визначенню процентів, нав
еденому у ст. 11 Конвенції. За на
ведених обставин проценти, в
иплачені позивачем нерезиде
нту, повинні оподатковуватис
я за правилами встановленими
п.2 ст. 11 Конвенції, що випливає
з положень п. 13.1 та п.13.2 ст. 13 Закон
у України «Про оподаткування
прибутку підприємств». При ц
ьому відповідно до абзацу а п
. 2 ст. 22 Конвенції у Швеції усун
ення подвійного оподаткуван
ня буде здійснено таким чино
м: якщо резидент Швеції одерж
ує доход, який згідно з закона
ми України і згідно з положен
нями цієї Конвенції може бут
и оподаткований в Україні, Шв
еція дозволить відповідно до
положень закону Швеції, які с
тосуються кредиту для інозем
ного податку (з огляду на те, щ
о вони можуть змінюватися ча
с від часу, не змінюючи їх зага
льного принципу), як відрахув
ання від податку на доход на с
уму, рівну українському пода
тку, сплачуваному стосовно т
акого доходу. Вищевикладене
не звільняє позивача від утр
имання та сплати до бюджету п
одатку на прибуток при випла
ті процентів нерезиденту, ос
кільки положення Конвенції н
е встановлюють будь-яких інш
их правил оподаткування проц
ентів, отриманих нерезиденто
м із джерелом їх походження з
України, ніж ті, що передбачен
і Законом України «Про опода
ткування прибутку підприємс
тв», крім ставки податку 10 від
сотків.
Заслухавши доповідь судді
-доповідача, перевіривши мат
еріали справи, обговоривши д
оводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, колегія су
ддів вважає, що апеляційна ск
арга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Конв
енції «Про уникнення подвійн
ого оподаткування та поперед
ження податкових ухилень», у
кладеної між Україною та Шве
цією 15.08.1995 року, ратифікованої
Верховною Радою України від
повідно до Закону від 23.04.1996 року
135/96-ВР (далі Конвенція), проце
нти, що виникають в одній Дого
вірній Державі і сплачуються
резиденту другої Договірної
Держави, будуть оподатковув
атися в цій другій Державі, як
що такий резидент має фактич
не право на ці проценти. Однак
такі проценти можуть також о
податковуватись у тій Догові
рній Державі, в якій вони вини
кають, і відповідно до законо
давства цієї Держави, але якщ
о одержувач фактично має пра
во на проценти, податок, що стя
гується, не повинен перевищу
вати 10 процентів від загально
ї суми процентів.
Визначення терміну «проце
нти» дане в ч. 5 даної статті, зг
ідно з яким це доход від бор
гових вимог будь-якого виду, н
езалежно від іпотечного забе
зпечення і незалежно від вол
одіння правом на участь у при
бутках боржника і, зокрема, на
доход від урядових цінних па
перів і доход від облігацій ч
и боргових зобовязань, вкл
ючаючи премії та винагороди,
що сплачуються стосовно так
их цінних паперів, облігацій
та боргових зобовязань. Пе
ня за прострочені платежі не
буде вважатися процентами у
розумінні цієї статті.
З врахуванням зазначених п
оложень Конвенції відповіда
ч визначив позивачу податков
е зобов'язання з податку на пр
ибуток іноземних юридичних о
сіб в розмірі 37151,07 грн. (в тому чи
слі 12 383,69 грн. основного плате
жу та 24 767,38 грн. штрафні (фінансо
ві) санкції), оскільки дійшов в
исновку, з яким не погодився с
уд першої інстанції, про те, що
проценти, які ТзОВ «Авто +» ві
дповідно до укладених догово
рів сплачувало нерезиденту «
ВОЛЬВО ТРАК КОРПОРЕЙШН» на з
агальну суму 123836,88 грн. у вигляді
відсотків за користування ф
інансовим лізингом (у розмір
і 7% річних, що нараховується н
а вартість отриманих основни
х рухомих засобів, що залишил
ася несплаченою, у звязку з
її відстрочкою сплати), є проц
ентами у розумінні ч. 5 ст. 11 Кон
венції.
Колегія суддів вважає таки
й висновок суду першої інста
нції неправильним, виходячи
з наступного.
Процентами згідно з п. 5 ст. 11 К
онвенції є доход від борових
вимог будь-якого виду. Понятт
я процентів конкретизоване в
Правилах застосування Закон
у України «Про оподаткування
прибутку підприємств», затв
ерджених постановою Верховн
ої Ради України від 27.06.1995 року №
247/95-вр, відповідно до п. 15 яких пр
оценти це доходи, отримані
платником податку від опера
цій з борговими вимогами і зо
бовязаннями, зокрема, векс
елями, облігаціями, бонами та
іншими платіжними документа
ми, включаючи операції з держ
авними скарбничими зобовя
заннями, а також будь-які дохо
ди, отримані підприємством в
ід надання грошових коштів т
а матеріальних цінностей в к
редит (позичку) та нараховані
у вигляді премій чи виграшів
або відсотків від суми забор
гованості.
Згідно з даними нормами, про
центами, зокрема, є відсотків
від суми заборгованості. Як з
азначено вище, позивач сплач
ував нерезиденту «ВОЛЬВО ТРА
К КОРПОРЕЙШН» 7% річних за кори
стування фінансовим лізинго
м, що нараховувались на варті
сть отриманих основних рухом
их засобів, що залишилася нес
плаченою, у звязку з її відс
трочкою сплати на загальну с
уму 123836,88 грн. Колегія суддів вва
жає, що дані виплати є процент
ами у розумінні ч. 5 ст. 11 Конвен
ції і відповідно дана сума пі
длягає оподаткуванню в Украї
ні. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Конве
нції податок, що стягується, н
е повинен перевищувати 10% від
загальної суми процентів.
З врахуванням наведеного, в
исновок суду першої інстанці
ї про неправомірність визнач
ення відповідачем позивачу п
одаткового зобовязання з п
одатку на прибуток іноземних
юридичних осіб в розмірі 10% ві
д суми сплачених ТзОВ «Авто +»
нерезиденту «ВОЛЬВО ТРАК КО
РПОРЕЙШН» процентів вартост
і отриманих матеріальних цін
ностей за договорами лізингу
, що залишилася несплаченою, у
звязку з її відстрочкою сп
лати є неправильним.
Одночасно колегія суддів в
раховує ту обставину, що у вип
адку оподаткування в Україні
зазначених вище процентів, н
е буде подвійного оподаткува
ння, оскільки відповідно до п
. а ч. 2 ст. 22 Конвенції у Швеції ус
унення подвійного оподаткув
ання буде здійснено таким чи
ном: якщо резидент Швеції оде
ржує доход, який згідно з зако
нами України і згідно з полож
еннями цієї Конвенції може б
ути оподаткований в Україні,
Швеція дозволить відповідно
до положень закону Швеції, як
і стосуються кредиту для іно
земного податку (з огляду на т
е, що вони можуть змінюватися
час від часу, не змінюючи їх з
агального принципу), як відра
хування від податку на доход
на суму, рівну українському п
одатку, сплачуваному стосовн
о такого доходу.
За таких обставин, оскаржу
вана постанова суду першої і
нстанції прийнята з порушенн
ям та неправильним застосува
нням норм матеріального прав
а, що призвело до неправильно
го вирішення справи, що відпо
відно до п. 4 ст. 202 КАС України є п
ідставою для її скасування т
а прийняття нової постанови.

На підставі наведено
го, керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст
. 198, ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, 207, 254 КАС України
, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Мукачів
ської обєднаної державної
податкової інспекції Закарп
атської області задовольнит
и.
Постанову Господарського
суду Закарпатської області в
ід 24 березня 2008 року у справі № 14
/35 скасувати та прийняти но
ву постанову, якою відмовити
в позові Товариства з обмеже
ною відповідальністю «Авто +
» до Мукачівської обєднано
ї державної податкової інспе
кції Закарпатської області п
ро визнання нечинними податк
ових повідомлень-рішень.
Постанова апеляційного су
ду набирає законної сили з мо
менту її проголошення, але мо
же бути оскаржена у касаційн
ому порядку шляхом подачі ка
саційної скарги безпосередн
ьо до Вищого адміністративно
го суду України протягом одн
ого місяця з дня набрання пос
тановою законної сили.

Суддя-доповідач

С.П. Нос

Судді

І.О.Яворський

В.П
. Любашевський