Справа № К-13174/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
Іменем України
“27”листопада 2007 Вищий адм
іністративний суд України у
складі колегії суддів:
Головуючого
Федорова М.О.
суддів:
Брайка А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Рибченко А.О.
секретар судового засідан
ня Ликова В.Б.

за участю представників зг
ідно протоколу судового засі
данні від 27.11.07 (в матеріалах спр
ави)
розглянувши касаційну ска
ргуДержавної податкової
інспекції у Соломянському
районі м. Києва на постанову К
иївського апеляційного госп
одарського суду від 28.12.2004 та ріш
ення господарського суду м. К
иєва від 22.09.2004
у справі № 33/377
за позовом Державн
ої податкової інспекції у Со
ломянському районі м. Києв
а
до 1) ВАТ «Це
нтр розвитку моди»
2) ТОВ «Тр
ансгарант»
про визнан
ня угоди недійсною
ВСТАНОВИВ:
Державна податкова інспек
ція у Солом'янському району м
. Києва (позивач) звернулась до
господарського суду міста К
иєва з позовною заявою про ви
знання недійсним договору пі
дряду від 01.12.2003 №45-12-03, укладеного
між Відкритим акціонерним то
вариством "Центр розвитку мо
ди" (відповідач-1) та Товариств
ом з обмеженою відповідальні
стю "Трансгарант" (відповідач
-2), на підставі положень статт
і 49 ЦК УРСР, а також з вимо
гою про стягнення з відповід
ача-2 на користь відповідача-1
грошові кошти у сумі 110447,00 грн. т
а з вимогою про стягнення з ві
дповідача-1 в доход держави ко
шти сумі 110447,00 грн.
Рішенням місцевого суду ві
д 22.09.2004, яке залишено без змін по
становою Київського апеляці
йного господарського суду ві
д 28.12.2004 в задоволенні позовних в
имог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначен
ими рішеннями судів першої т
а апеляційної інстанцій, по
зивач звернувся до суду кас
аційної інстанції із касацій
ною скаргою, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове р
ішення, яким задовольнити по
зов.
Касаційна скарга вмотивов
ана тим, що судами при вирішен
ня спору по даній справі по
рушено норми матеріального п
рава.
Заслухавши суддю-доповіда
ча, розглянувши надані письм
ові докази в їх сукупності, Ви
щий адміністративний суд Укр
аїни вважає, що касаційна ска
рга задоволенню не підлягає
з таких підстав.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції встановлено, що
між відповідачами укладено
договір підряду № 45-12-03 від 01.12.2003, в
ідповідно до умов якого ВАТ "Ц
ентр розвитку моди" доручає, а
ТОВ "Трансгарант" зобов'язуєт
ься виконати ремонт приміщен
ь згідно кошторису на суму 110 447
,00 грн.
Фактичне виконання сторон
ами вказаного договору підря
ду підтверджується актом при
йому-передачі робіт від 29.12.2003 н
а суму 110 447,00 грн., податковою нак
ладною № 201 від 15.12.2003 на суму 110 447,00 г
рн. та платіжними дорученням
и № 509 від 04.12.2003 на суму 56 146,08 грн., № 182/
1 від 15.12.2003 на суму 11 610,00 грн., № 524 від
15.12.2003 р, на суму 42 690,92 грн.
Рішенням Солом'янського ра
йонного суду м. Києва від 17.03.2004 №
2-1462/2004 визнано недійсними стату
т та установчий договір ТОВ "Т
рансгарант" від 26.08.2003 , свідоцтв
о платника податку на додану
вартість № 36084118, видане 12.09.2003 , від
дати внесення до Реєстру пла
тників податку на додану вар
тість.
Як вбачається з матеріалів
справи, станом на день розгля
ду спору відповідачі є юриди
чними особами (довідки з ЄДРП
ОУ наявні в матеріалах справ
и).
Приймаючи рішення про відм
ову в задоволені позову суди
мотивували тим, що позивачем
не доведено факту наявності
суб'єктивного чинника право
порушення, а відповідно і уми
слу у відповідачів, чи одного
з них, на укладення спірної уг
оди з метою приховування від
оподаткування доходів.
Колегія суддів Вищого адмі
ністративного суду України п
огоджується з висновками суд
ів попередніх інстанцій з ог
ляду на таке.
Відповідно до п. 4 прикінцев
их та перехідних положень Ци
вільного кодексу України, як
ий набув чинності з 01.01.04 цей код
екс застосовується до цивіль
них відносин, що виникли післ
я набрання ним чинності. Щодо
цивільних відносин, які вини
кли до набрання чинності Цив
ільним кодексом України, пол
оження цього Кодексу застосо
вуються до тих прав і обов'язк
ів, що виникли або продовжуют
ь існувати після набрання ни
м чинності.
Оскільки, правовідносини м
іж відповідачами виникли та
припинились (в зв'язку з викон
анням спірного договору) до н
абрання чинності новим Цивіл
ьним кодексом України, колег
ія суддів касаційної інстанц
ії погоджується з судами поп
ередніх інстанцій в тому, що д
о даних відносин застосовуют
ься саме положення Цивільног
о кодексу УРС
Відповідно до ст.49 ЦК УРСР не
дійсною є угода, укладена з ме
тою, завідомо суперечною інт
ересам держави і суспільства
, тобто, яка порушує основні пр
инципи існуючого суспільног
о ладу. Якщо угода укладена з м
етою, завідомо суперечною ін
тересам держави і суспільств
а, то при наявності умислу у об
ох сторін - в разі виконання уг
оди обома сторонами - в доход д
ержави стягується все одержа
не ними за угодою, а в разі вик
онання угоди однією стороною
з другої сторони стягується
в доход держави все одержане
нею і все належне з неї першій
стороні на відшкодування од
ержаного. При наявності ж уми
слу лише у однієї з сторін все
одержане нею за угодою повин
но бути повернуто другій сто
роні, а одержане останньою аб
о належне їй на відшкодуванн
я виконаного стягується в до
ход держави.
Згідно абз. 1 п. 11 Роз'яснень Ви
щого арбітражного суду Украї
ни «Про деякі питання практи
ки вирішення спорів, пов'язан
их з визнанням угод недійсни
ми» від 12.03.1999 №02-5/111 (далі - Роз'яснен
ня ВАС України), необхідними у
мовами для визнання угоди не
дійсною відповідно до статті
49 Цивільного кодексу є її укл
адення з метою завідомо супе
речною інтересам держави і с
успільства та наявність умис
лу хоча б у однієї із сторін що
до настання відповідних насл
ідків.
Абз.3 Роз'яснень ВАС України
передбачено, що для прийнятт
я рішення зі спору необхідно
встановлювати, у чому конкре
тно полягало завідомо супере
чна інтересам держави і сусп
ільства мета укладення угоди
, якою із сторін і в якій мірі в
иконано угоду, а також вину ст
орін у формі умислу.
Відносно посилань скаржни
ка на визнання недійсними ус
тановчих (статутних) докумен
тів,то судова колегія погод
жується з висновками судів, щ
о законодавством не ставитьс
я факт недійсності всіх угод
, укладених підприємством (а т
им більше на підставі ст. 49 ЦК У
РСР), в залежність від визнанн
я недійсними установчих доку
ментів цього підприємства, б
ільш того передбачається мож
ливість прийняття претензій
кредиторів, у т. ч. щодо бюджет
ного боргу, та їх задоволення
.
Необхідно зазначити, що пун
ктом 19 Роз'яснення ВАС України
передбачено, що саме лише ви
знання господарським судом н
едійсними установчих докуме
нтів підприємства та/або ріш
ення про скасування державно
ї реєстрації суб'єкта підпри
ємницької діяльності не є пі
дставою для того, щоб вважати
недійсними угоди, укладені т
аким підприємством з іншими
підприємствами чи організац
іями до моменту виключення й
ого з державного реєстру.
Слід звернути увагу на те, щ
о в матеріалах справи не вбач
ається доказів заподіяння зб
итків інтересам держави внас
лідок виконання зазначеної у
годи
В наявному у матеріалах спр
ави акті позапланової докуме
нтальної перевірки ТОВ "Тран
сгарант" від 14.09.2004 № 65/2611/32619542, що виз
нається апеляційною інстанц
ією, позивачем не встановлен
о порушень законодавства з б
оку відповідача-2 під час чи вн
аслідок виконання саме спірн
ого договору.
За таких обставин, колегія с
уддів погоджується з думкою
судів, що надані позивачем по
даткові повідомлення-рішенн
я, прийняті на підставі акту в
ід 14.09.2004 № 65/2611/32619542, про донарахуван
ня відповідачу-2 податкових з
обов'язань не підтверджують,
факту того, що визначенні под
аткові зобов'язання виникли
саме внаслідок виконання від
повідачем-2 спірного договор
у.
Несплата податків дійсно є
порушенням діючого податков
ого законодавства, однак нес
плата податків стороною за д
оговором чи сплата не в повно
му обсязі не є беззаперечним
підтвердженням мети відпові
дачів при укладанні та викон
анні спірної угоди на ухилен
ня від сплати податків.
За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України суд касаційної інс
танції залишає касаційну ска
ргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визна
є, що суди не допустили поруше
нь норм матеріального і проц
есуального права при ухвален
ні судових рішень чи вчиненн
і процесуальних дій.
Суди дійшли до цілком вірно
го висновку, що відсутність н
алежних доказів порушення по
даткового законодавства як в
ідповідачем-1, так і відповіда
чем-2 за укладеною між ними уго
дою, свідчить, що позивач не до
вів факт укладення угоди між
відповідачами з метою, яка за
відомо суперечить інтересам
держави і суспільства, а тому
позовні вимоги вірно визнан
і судами необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги н
е спростовують правильності
зазначених висновків суду а
пеляційної інстанції, зробле
них у відповідності з вищена
званими нормами матеріально
го права, у звязку з чим підс
тав для зміни чи скасування о
скаржуваного судового рішен
ня не встановлено.
Враховуючи вищевикладене,
Вищий адміністративний суд
України дійшов висновку про
те, що касаційна скарга Держа
вної податкової інспекції у
Соломянському районі м. Ки
єва задоволенню не підлягає,
а постанова Київського апел
яційного господарського суд
у від 28.12.2004 та рішення господарс
ького суду м. Києва від 22.09.2004у сп
раві № 33/377 залишаються без з
мін.

На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 220, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державн
ої податкової інспекції у Со
ломянському районі м. Києв
азалишити без задоволення
.
Постанову Київського апел
яційного господарського суд
у від 28.12.2004 та рішення господарс
ького суду м. Києва від 22.09.2004у сп
раві № 33/377 без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім в
ипадків, встановлених статте
ю 237 Кодексу адміністративног
о судочинства України.

Головуючий

М.О. Федоров

Судді

А.І. Брайко

Г.К. Голубєва

О.В. Карась

А.О.Рибченко

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар

Ф.А.Каліушко