Справа № 22а-10164/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку -
1-ої інстанції - Дадим Ю.М.
(справа
№ 2а-589/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду
у складі:

головуючого -
судді Мартиненка О.В. (доповідач)

суддів
- Сафронової С.В., Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання - Кондратовій Ю.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради на постанову
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14
серпня 2008 року у справі №2а-589/08 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради про перерахунок та стягнення заборгованості з
виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та
стягнення моральної шкоди,-

в с т а н
о в и л а :

ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради та просить визнати неправомірними дії відповідача
щодо неправильного нарахування державної допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в період з грудня 2007 року по квітень 2008
року; стягнути з відповідача на користь позивачки недоплачену суму допомоги
1945,44 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в сумі
500,00 грн.; зобов'язати відповідача, в подальшому під час нарахування
позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
керуватися нормами частини 3 статті 46 Конституції України, згідно якої пенсії,
інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 14 серпня 2008 року позовні вимоги задоволенні
частково: визнані протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення
та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язано відповідача перерахувати та виплачувати позивачці
щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
починаючи з грудня 2007 року; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням
суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на
яку поширюється дія статті 13 Закону України №2811-ХІІ.

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного
Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних
положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги
сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону,
визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при
цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного
прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового
мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України
№2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ
зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V «Про
державний бюджет України на 2007» (надалі Закон №№489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону
України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для
застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за
рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві
положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції
України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Щодо вимог позивачки
визнати дії відповідача по нарахуванню державної допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік неправомірними, колегія суддів
зазначає наступне.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на 2008 рік
дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині
встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі
статтями 1, 13 Закону України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах
щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції
адміністративних судів, як судів загальної юрисдикції, належить надання
висновків щодо відповідності нормативно-правових актів законам України
(законності), в той час як прийняття рішень та надання висновків щодо
конституційності законів та інших нормативно-правових актів є виключною
юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за
необхідне зауважити, що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають
юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу
конституційного контролю.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01
жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач за 2007 рік
допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснював за грудень 2007
року у розмірі 118,00 грн.

Недоплачена сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за грудень
2007 року становить 470,00 - 118,00 =
352,00 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік
становить 352,00 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції припустився порушень норм матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню
з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198,
п. 4 ст. 202, 207 КАС України колегія
суддів, -

п о с т а
н о в и л а:

Апеляційну скаргу
управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради
задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 14 серпня 2008 року у справі №2а-589/08 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради
щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку за грудень 2007 року.

Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради донарахувати
на користь ОСОБА_1 352,00 грн. недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за грудень 2007 року.

В задоволенні інших
позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджету міста
Павлограда Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 3,52 грн.

Постанова набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2008 року.

Головуючий суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко