Справа № 2а-91/08
Суддя: Сьоря С.І.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а -91/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
жовтня 2008 р.
м.Кременчук

Колегія суддів Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області
в складі головуючого судді Сьоря С.І., суддів Якимець Т.Є., Степури А.А., при
секретарі Головньовій Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, за
участю третьої особи управління Державного казначейства у м.Кременчук Головного
управління Державного казначейства у Полтавської області про визнання неправомірними дій та стягнення
недоотриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській
області, Міністерства праці та
соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Краківської районної ради м.Кременчука Полтавської області
посилаючись на те, що він є учасником бойових дій. Згідно ч.5 ст.12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому,
щорічно до 05 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі
п»яти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 році
становила 92 грн. 45 коп., у 2005 році становила
332 грн., мінімальний розмір пенсії за віком у 2006 році становив 359 грн.,
мінімальний розмір пенсії за віком у 2007 році становив 410 грн., мінімальний
розмір пенсії за віком у 2008 році
становить 481 грн. , однак йому було виплачена допомога у 2004 році в
сумі 120 грн., у 2005 році в сумі 250 грн., у 2006 році в сумі 250 грн., у 2007
році в сумі в сумі 280 грн. і у 2008 році 310 грн., що не відповідає вимогам
закону і недоплата за 2004 - 2008 роки склала 7162 грн. 25 коп., а тому такі
дії відповідачів вважає неправомірними, а недоотримана сума допомоги підлягає
стягненню з відповідачів на його користь.

Позивач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з
підстав, що зазначені в позові

Представник
відповідача - управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради
м.Кременчука в задоволенні позову до управління просила відмовити у зв»язку з
його безпідставністю та у зв»язку з тим, що управління є неналежним
відповідачем та пропуском строку позовної давності.

Представник
третьої особи управління Державного казначейства у м.Кременчук Головного
управління Державного казначейства у Полтавської області в задоволенні позову до Державного
Казначейства України просив відмовити, оскільки ні Державне Казначейство
України ні зокрема управління Державного казначейства у м.Кременчук Головного управління
Державного казначейства у Полтавської області
будь яких прав позивача не порушували і виплата вказаної у позові
допомоги до їх повноважень не входить.

Представник
відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській
області до судового засідання не з»явились надіслав письмові заперечення проти
позову, згідно яких в задоволенні позову просили відмовити у зв»язку з його
безпідставністю та пропуском строку позовної давності, а справу розглянути у
його відсутність.

Представник
відповідача Міністерства фінансів України до судового засідання не з»явився,
надіслав письмові заперечення проти позову згідно яких в задоволенні позову
просив відмовити у зв»язку з його безпідставністю та пропуском строку позовної
давності, а справу розглянути у його відсутність.

Представники
відповідачів - Міністерства праці та соціальної політики України, Державного
Казначейства України до судового засідання не з»явились, про день та час
розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи
положення ст..128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутність, представників відповідачів та прийняти рішення на підставі наявних
у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, представника відповідача - управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука,
представника третьої особи управління Державного казначейства у м.Кременчук
Головного управління Державного казначейства у Полтавської області дослідивши та проаналізувавши матеріали
справи суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника
бойових дій, що підтверджується посвідченням від 18.07.1996 року.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня ОСОБА_1 має право на
отримання одноразової грошової допомоги у розмірі п»яти мінімальних пенсій за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком у 2004 році становив 92
грн. 45 коп., мінімальний розмір пенсії за віком у 2005 році згідно з Законом
України «Про державний бюджет на України 2005 рік з 01.04.2005 року становив
332 грн., мінімальний розмір пенсії за віком у 2006 році згідно з Законом
України «Про державний бюджет на України 2006 рік» з 01.04.2006 року становив
359 грн., мінімальний розмір пенсій за віком у 2007 році згідно Закону України
«Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»
від 15.03.2007 року з 01.04.2007 року становив 410 грн., мінімальний розмір
пенсії за віком у 2008 році згідно ст.58
Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» з 01.04.2008 року становить 481 грн.

Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя» судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента
України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів
місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази
керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо
при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до рішень Конституційного суду України №6 -
рп/2007 від 09.07.2007 року, №5 - рп/2002 року останнім встановлено, що
зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх дії в часі та/або за
колом осіб і має здійснюватися відповідно до вимог Конституції України. Ця
юридична процедура знаходиться в органічному зв'язку із скасуванням законів,
внесенням до них змін та доповнень. Отже, у такому випадку законом про
Державний бюджет України припиняється на певний строк правове регулювання
відносин у сфері соціального захисту, зупиняється дія механізму реалізації
конституційних соціальноекономічних прав громадян, що призводить до обмеження
права на соціальний захист. Систематичне зупинення законами про Державний
бюджет України дії чинних законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій фактично скасовує їх дію.

Зупинення
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Основним Законом України. У статті 64 Конституції України вичерпно визначено такі випадки, а саме
передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть
встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії
цих обмежень, та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за
жодних обставин.

Отже, відповідно до частини третьої статті 22, статті 64
Конституції України право громадян на
соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому
числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або
надзвичайного стану на певний строк.

Вимоги
щодо змісту закону про Державний бюджет України містяться в частині другій
статті 95 Конституції України , положення якої конкретизовано у статті 38
Бюджетного Кодексу України.

Встановлений
частиною другою статті 95 Конституції України, частиною другою статті 38
Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються законом про
Державний бюджет України, є вичерпним.

Зі
змісту наведених положень Конституції України та Бюджетного Кодексу вбачається,
що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має
особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він
стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на
загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних
законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання
відносин, що є предметом інших законів України. Таке положення закріплено і в
частині третій статті 27 Бюджетного Кодексу України.

Оскільки
предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції
України, Бюджетному Кодексі України , то цей закон не може скасовувати чи
змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених
іншими законами України.

Проаналізувавши зазначені положення
Конституції України , Бюджетного Кодексу України, практику зупинення законом
про Державний бюджет України дії інших законів України, Конституційний Суд
України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії
інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін
до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового
регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям
1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті
19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій,
третій статті 95 Конституції України.

Таким
чином, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний
бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів
України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати
визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно
до рішення Конституційного суду України №6 - рп/2007 від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають конституції України ст.29 та п.13 ст.71
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлено, що
у 2007 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 280 грн.

Як встановлено
судом, позивачу Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області виплачено одноразову грошову допомоги до 5 травня в 2004
році у розмірі 120 грн., в 2005 році в розмірі 250 грн., в 2006 році 250 грн.,
в 2007 році 280 грн., в 2008 році 310 грн.

Позивачу виплачено одноразову грошову
допомогу у меншому розміні ніж передбачено
ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а тому враховуючи вищевикладене та встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку, що позивач повинен був отримати разову
грошову допомогу до 5 травня у 2004 році в розмірі 462 грн. 25 коп., у 2005
році в розмірі 1660 грн., в 2006 році 1795 грн., у 2007 році в розмірі 2050
грн., у 2008 році в розмірі 2405 грн. і недоплата грошової допомоги з
урахуванням виплачених коштів складає за 2004 рік 342 грн. 25 коп., за 2005 рік
- 1410 грн., за 2006 рік 1545 грн., у 2007 році 1770 грн., у 2008 році 2095
грн. в зв»язку з чим суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими.

Згідно ст..ст. 99,100 КАС України для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Представниками відповідачів Центру по по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Міністерства Фінансів
України в письмових запереченнях та представником відповідача управління праці
та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради
м.Кременчука в судовому засіданні ставиться вимога про відмову в задоволенні
позову у зв»язку з закінченням строків давності звернення до адміністративного
суду, а тому враховуючи викладе, а також
те, що позивачем суду не дадано достатньо доказів того, що ним пропущено строк
звернення до суду з поважних прчин, а самі по собі посилання на юридичну
необізнаність та наявніть хвороб, як на підставу для віднослення строку на
подання позову, суд вважає недостатніми для поновлення строку звернення до
суду, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині
стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги за 2004 - 2006 роки
необхідно відмовити в з»язку з пропуском строку позовної давності та
задовольнити позов в частині стягнення недоотриманої допомоги за 2007 - 2008
роки.

Враховуючи вимоги ст..17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення, а як встановлено судом виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2004 -
2008 роках позивачу здійснював Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області, то суд вважає за необхідне задовольнити позов
саме до вказаного відповідача, а в задоволенні позову до інших відповідачів -
відмовити.

Керуючись
ст..ст. ст..19, 22, 64, 92 Конституції України, ст..12, 17 -1 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст..161, 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1
до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області, Міністерства праці
та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України - відмовити.

Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області - задовольнити частково.

Визнати
дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській
області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2007 - 2008
роки у зменшеному розмірі -
неправомірними.

Стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області на користь ОСОБА_1 1770 грн. недоплаченої разової грошової допомоги за
2007 рік та 2095 грн. недоплаченої разової грошової допомоги за 2008 рік.

В задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2004 - 2006 роки -
відмовити у зв»язку з пропуском строку позовної давності.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчка Полтавської
області на протязі десяти днів починаючи з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука
Полтавської області на протязі двадцяти днів з дня подання заяви про її
апеляційне оскарження, з одночасним подання копії апеляційної скарги до
Харківського апеляційного адміністративного суду або на протязі десяти днів,
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду,
починаючи з дня її проголошення.

Головуючий суддя: /підпис/ С.І.Сьоря

Судді: /підпис/ Якимець Т.Є.

/підпис/ Степура А.А.

Копія вірна:

Суддя: