Справа № 22-а-14840/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий суду
І інстанції - Чернецький В.А.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2008 року справа № 22-а-14840/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В.,
Малашкевич С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу на постанову від
по адміністративній справі за позовом до третя особа
про

Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської міської ради Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
15 вересня 2008 року № 2-а-86/08 ОСОБА_1Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської міської ради Головне управління державного
казначейства у Донецькій області
визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2004-2007 роки

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Костянтинівського міськрайонного
суду Донецької області від 15 вересня 2008
року у адміністративній справі №
2-а-86/08 частково задоволені позовні
вимоги ОСОБА_1, внаслідок чого визнані неправомірними дії та стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради
на користь позивача недоотриману щорічну компенсацію на оздоровлення в розмірі
3669,30 грн. за 2004,2005,2007 роки. В
іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова, виходячи із приписів
спеціального Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року №
796-12 (з наступними змінами та доповненнями), вмотивована необхідністю їх
застосування у межах спірних відносинах.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати вимоги
ст. 99 КАС України.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи. Апелянт та третя особа письмово просили
розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Відповідно до ч.
1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно
бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач належить (віднесений) до 1 категорії
як особа, яка евакуйована із зони відчуження, що підтверджується посвідченням
серії А № НОМЕР_1(а.с.3) та є інвалідом ІІІ групи.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема створення єдиного порядку визначення
категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального захисту
потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі -
спеціальний закон).

Порядок надання щорічної допомоги регулюється
статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата щорічної компенсації на
оздоровлення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
інвалідам ІІІ групи в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат. Згідно Закону розмір мінімальної заробітної
плати встановлюється на момент виплати компенсації на оздоровлення.

Дію частини
четвертої статті 48 наведеного Закону зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно із Законом України № 3235-4 від
20 грудня 2005 року, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати
порушеними права позивача щодо невиплати відповідачем одноразової щорічної
допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати у 2006 році.
Зазначена норма протягом 2004,2005,2007
років (спірні періоди)була чинною і підлягає застосуванню.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1
Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту
30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007
році.

Колегія суддів вважає, що позиція Управління
праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо виплати позивачу щорічної компенсації на
оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а
смае інвалідам ІІІ групи в розмірі меншому від 4 мінімальних заробітних плат є неправомірними,
оскільки ґрунтується виключно на
постановах Кабінету Міністрів України, проте як закони мають вищу юридичну
силу.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі не відповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови в частині стягнення з відповідача коштів на
оздоровлення за 2006 рік, оскільки дія абзацу другого та третього частини
четвертої статті 48 Закону № 796-ХІІ була зупинена в частині виплати компенсацій
і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік
згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV
(3235-15) від 20.12.2005 р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до
теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Стосовно посилання відповідача на
пропущення позивачем процесуального строку для звернення з позовом до суду,
колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 3 статті 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлювати інші строки для звернення до адміністративного суду. Відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України позовна давність не
поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги з причини пропущення строку звернення до
адміністративного суду.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Костянтинівської міської ради на постанову Костянтинівського
міськрайоного суду Донецької області від 15 вересня 2008 року в справі № 2-а-86/08 -
залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайоного суду
Донецької області від 15 вересня 2008
року в справі № 2-а-86/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської міської ради
про визнання дій неправомірними та стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2007 роки-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий Т.Г.Арабей

Судді І.В.Геращенко

С.А.Малашкевич