Справа № 22-а-7680/08
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-7680/08 р.
Головуючий у першій інстанції: Василенко О.М.
Доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів: Коваля М.П., Маслія В.І.,

при секретарі: Бадріашвілі К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну
скаргуОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду
Київської області від 11 жовтня 2007 року у справі за його позовом до
Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, третя
особа:ОСОБА_2про визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування,
-

в с
т а н
о в и
л а :

02.10.2007 року ОСОБА_1. звернувся
до Таращанського районного суду Київської області з
адміністративним позовом до Великоберезянської
сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа:ОСОБА_2про
визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування.

Ухвалою Таращанського
районного суду Київської області від 11 жовтня 2007 року позивачу було
надано строк до 22 жовтня 2007 року для
усунення встановлених судом недоліків, а саме: не виконання позивачем вимог
ст.ст. 71, 72, 105, 106 КАС України в позовній заяві.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну
ухвалу та направити справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду,
оскільки, на його думку, позовна заява повністю відповідає вимогам КАС України.
Крім того, позивач вважає, що оскаржуваною ухвалою суд позбавив його можливості
судового захисту порушених прав та інтересів, порушив норми процесуального
права, що є безумовною підставою для скасування рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна
справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - це звернення до
адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових
відносинах (п. 6 ст. 3 КАС України).

Виходячи з положень ст. 105 КАС України, адміністративний позов подається до адміністративного суду
у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником.
Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою (ч.1).

Адміністративний позов може містити вимоги про: 1)
скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його положень; 2)
зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень
утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта
владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6)
встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень
(ч. 3).

Позовна заява може містити, крім визначених частиною
третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері
публічно-правових відносин (ч. 4).

Статтею ж 106 КАС України, передбачено, що у позовній заяві зазначаються: 1) найменування
адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також
номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я
(найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи,
поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо
такі відомі; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від
сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення
надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні
правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування
доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що
додаються
(ч. 1).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні
вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути
використані судом (ч. 2).

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх
документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів,
документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить
сплачувати (ч. 3).

Позовна заява підписується позивачем або його
представником із зазначенням дати її підписання (ч. 4).

Якщо позовна заява подається представником, то у ній
зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу
зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою
подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження
представника (ч. 5).

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції помилково дійшов
висновку щодо необхідності надання позивачу строку для усунення недоліків, з
огляду на наступне.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема, адміністративний позов,
апеляційна інстанція, прийшла до висновку, що позивачем дотримано положення
ст.ст. 105, 106 КАС України: позовна заява подана позивачем, викладена в
письмовій формі, з зазначенням сторін та їх адрес, позовні вимоги викладені
чітко та послідовно з зазначенням
обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги;
з зазначенням клопотання про звільнення від сплати
судового збору; про витребування доказів; з зазначенням переліку документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні
вимоги, позивач зазначив докази, про які йому відомо і які можуть бути
використані судом.

До позовної заяви додано її копії та копії
всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості сторін.

Позовна заява підписана позивачем із
зазначенням дати її підписання.

Колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні
оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував положення ст. 11 КАС
України. А саме:

Розгляд і
вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ч. 1).

Суд
розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони
просять (ч. 2).

Кожна
особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом
користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за
винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (ч.
3).

Суд
вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у
справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної
ініціативи (ч. 4).

Суд
повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (ч. 5).

Щодо
недотримання позивачем норм ст. 72 КАС України, зокрема, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч. 1), то судова колегія
знаходить такий висновок суду першої інстанції неправомірним.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову (ч. 2).

Якщо
особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації
цього обов'язку і витребує необхідні докази (ч. 3).

Суб'єкт
владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали (ч. 4).

Суд може
збирати докази з власної ініціативи (ч. 5).

Якщо
особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних доказів.

Тобто дані обставини суд повинен
з'ясувати при розгляді справи по суті в судовому засіданні, а їх
необґрунтованість в позовній заяві не є підставою для надання позивачу строку
для усунення недоліків позовної заяви, а може бути лише правовим підґрунтям для
відмови в задоволенні позову.

Отже, судова колегія приходить до
висновку, що судом неправомірно встановлено
позивачу строк для усунення недоліків в його позові, визначених
відповідною ухвалою, а незрозумілість для суду першої інстанції, викладена в
оскаржуваній ухвалі, усувається в судовому засіданні при розгляді справи по
суті.

За таких підстав колегія суддів
знаходить, що ухвала суду
першої інстанції, за змістом якої позивачу встановлено строк для усунення
недоліків, підлягає скасуванню. Дану справу належить повернути до суду першої
інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження та продовження
судового розгляду.

Згідно зі ст. 199 КАС України за наслідками апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити нову
з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність
скасування ухвали Таращанського районного суду
Київської області від 11 жовтня 2007 року та направлення справи
до суду першої інстанції для вирішення питання
відкриття провадження та продовження розгляду.

Керуючись,
ст.ст.3, 15, 17, 19, 195, 196, 199, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в
а л и
л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Таращанського
районного суду Київської області від 11 жовтня 2007 року - скасувати,
справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття
провадження продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і не може бути оскаржена, оскільки не перешкоджає
подальшому руху справи.

Головуючий: суддя:

Судді: