Справа № 22-а-1393/08
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2008
року. м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,

суддів Заверухи О.Б.,

Шавеля Р.М.,

при секретарі
Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляцйною скаргою Березнівської міської ради Рівненської області

на
постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 06
червня 2007р. у справі № 2а-16/2007

за
позовом ОСОБА_1

до Березнівської міської ради Рівненської області

за участю
третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання протиправними рішень ради,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом до Березнівської міської ради
Рівненської області, третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_2 в
якому просив визнати протиправними рішення відповідача від 27.10.2005 р. «Про відміну рішень по
наданню земельних ділянок громадянам» в
частині відміни рішення №62 від
29.12.1992 р., рішення від 15.12.2005 р.
«Про надання дозволів на виготовлення землевпорядної документації» щодо
ОСОБА_2. та рішення від 08.09.2006 р.
«Про передачу в оренду земельних ділянок», щодо ОСОБА_2.

Постановою
Березнівського районного суду Рівненської області від 06.06.2007 р. позовні
вимоги задоволено визнано протиправними
та скасовано рішення відповідача в частині їх оскарження.

Не
погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Березнівська міська рада
Рівненської області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова
суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В
апеляційній скарзі зазначає, що судом зроблено невірний висновок, що
приймаючи рішення від 27.10.2005 р. про відміну рішення виконавчого комітету ради від 29.12.1992 р. №62 про виділення земельної ділянки під забудову позивачу , відповідач фактично
припинив його право власності на землю,
оскільки представлений позивачем Державний акт на землю не відповідає належній
формі, а тому не є належним та допустимим доказом. Крім того жодним доказом не підтверджено факт встановлення позивачу
меж земельної ділянки землевпорядною організацією. Отже в позивача не виникло ні право на користування ні право
власності на земельну ділянку. Тому вважає, що приймаючи оскаржувані рішення
рада діяла в межах повноважень наданих її Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні».ОСОБА_2. на даний час є добросовісним користувачем та
володільцем спірної земельної ділянки, а
відтак вважає, що в даному випадку мається спір про право, а тому провадження у справі слід було закрити.
Крім того судом не застосовано наслідки пропуску строку позовної давності. З
огляжду на ці обставини просить скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
міркувань.

Судом
першої інстанції встановлено, що
рішенням виконавчого комітету Березнівської селищної ради від 29.12.1992
р. позивачу було передано у приватну
власність під будівництво
індивідуального житлового будинку
земельну ділянку площею 0,1062
м.кв. по вул.. Корецбкій,165, і згідно
п.2 цього рішення землевпорядник ради зобов'язаний був у місячний строк видати позивачу Державний акт на право власності на цю
земельну ділянку.22.01.1993 р. проектно-виробничим архітектурно-планувальним
бюро здійснено винос в натурі меж цієї земельної ділянки. Відповідач за
реєстраційним №63 видав ОСОБА_1. Державний акт на право постійного володіння
землею, де від руки дописано «приватна власність». Колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що позивачем вчинено всі дії, щодо отримання
у власність спірної земельної ділянки, а недотримання певних формальностей
вчинено з боку саме відповідача. Тому правильним є висновок суду , що прийнявши
рішення від 27.10.2005 р. про відміну вище згаданого рішення виконавчого
комітету ради від 29.12.1992 р.
відповідач фактично припинив право позивача на землю, в даному
випадку припинення такого права могло бути проведене лише у відповідності до
положень глави 22 ЗК України. Крім того наведені судом обставини свідчать про
те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду визначений ст.. 99 КАС
України. А відтак судом прийнято обґрунтоване рішення, що рішення відповідача в
частині, що стосується інтересів позивача, від 27.10.2005 р. за №317 є
протиправним, а відповідно і наступні рішення
щодо надання спірної земельної ділянки ОСОБА_2. є такими що не відповідають
вимогам закону, оскільки вони прийняті як наслідок неправомочного рішення №317 від 27.10.2005 р.
Тому суд підставно задовольнив позовні вимоги.

З
огляду на вище наведене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.. ст. 160, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

у
х в а
л и л а :

апеляційну скаргу Березнівської міської ради Рівненської області - залишити без задоволення, постанову Березнівського районного суду
Рівненської області від 06 червня 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1до
Березнівської міської ради Рівненської області, за участю третьої особи на
стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним рішень ради - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з наступного дня після
її прголошення.

Суддя доповідач :
М.А.Пліш

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель