Справа № 2а-5501/08
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-5501/08
П О С Т А Н О В А

Іменем України

«23»
червня 2008 року
м. Харків

Харківський
окружний адміністративний суд:

У складі
головуючого судді Зінченко А.В.,

при секретарях Король Д.О., Набока О.О.
Ус Л.М.

за участі представника позивача Підіпригори
М.О.

представників відповідача Єсіної О.В.,
Машкіна О.М., Кошель Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом Приватного підприємства „Електромашстан” до
державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Харкова про
визнання нечинними податкових повідомлень -рішень та податкової вимоги, -

встановив:

Позивач, приватне
підприємство
„Електромашстан" звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним
позовом, в якому, просив суд визнати нечинними податкове повідомлення-рішення №
/0 від 02.04.08р., яким ПП «Електромашстан» було визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток, код 11021000 в сумі 299933,30 грн., з яких
за основним платежем - 232639,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями -
67294,30 грн.; визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0
від 02.04.08р. в частині зменшення ПП «Електромашстан» суми бюджетного
відшкодування з ПДВ в розмірі 102263,00 грн. і визначення податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 102263,00 грн. і штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 51131,50 грн.; визнати нечинним податкове повідомлення-рішення
№ /0 від 02.04.08р., яким ПП «Електромашстан» було визначено
податкове зобов'язання з податку з реклами, код 16010100 на суму 340,30 грн., з
яких за основним платежем - 0,30 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями -
340,00 грн. В попередньому судовому засіданні ПП «Електромашстан” доповнило
свої позовні вимоги та також просить суд визнати нечинною першу податкову
вимогу № 1/125 від 05.05.2008р. щодо сплати ПП „Електромашстан” податкового
боргу за податковими зобов'язаннями у розмірі 281965,78 грн., з них податок на
прибуток в сумі 214322,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 67294,30 грн., пеня
у розмірі 9,18 грн., податок з реклами в сумі 0,30 грн., штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 340,00 грн.

Позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що оскаржувані рішення
були прийняті ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова з порушенням норм
чинного в Україні податкового законодавства.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі
та прохала суд їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній
заяві.

Відповідач
у відзиві на позов та в судовому засіданні його представники проти позову
заперечує, посилаючись на матеріали перевірки. Представник відповідача вказав,
що викладені в акті перевірки обставини свідчать про вчинення ПП
„Електромашстан" порушень, які стали підставою для винесення оскаржуваних
рішень. Представник відповідача також зазначив, що оскаржувані рішення цілком
відповідають вимогам чинного законодавства України, в зв'язку з чим просить в
задоволені позовних вимог відмовити.

Вислухавши
пояснення представників сторін та розглянувши матеріали справи суд встановив
наступне.

На
підставі направлення № 61 від 15.02.2008р., виданого ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Харкова, відповідно до ч. 1 ст. 111 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” та затвердженого плану перевірки ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова була проведена планова виїзна
документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ПП
„Електромашстан" з питань дотримання вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. За результатами
зазначеної перевірки ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова було складено
акт № 541/23-32235483 від 26.03.2008р. про результати виїзної планової
перевірки ПП „Електромашстан" з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за період з 01.01.07р. по 31.12.07р.

2 квітня
2008 року на підставі акту перевірки № 541/23-32235483 від 26.03.08р. ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова були складені: податкове
повідомлення-рішення № /0, яким ПП «Електромашстан» було визначено
податкове зобов'язання з податку на прибуток, код 11021000 в сумі 299933,30 грн.,
з яких за основним платежем - 232639,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 67294,30 грн.; податкове повідомлення-рішення № /0, яким
ПП «Електромашстан» було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі
104404,00 грн. і визначено податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 102263,00 грн. і
штрафні (фінансові) санкції в розмірі 51131,50 грн.; податкове
повідомлення-рішення № /0, яким ПП «Електромашстан» було визначено
податкове зобов'язання з податку з реклами, код 16010100 на суму 340,30 грн., з
яких за основним платежем - 0,30 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями -
340,00 грн.

В
податковому повідомленні-рішенні № /0 від 02.04.08р., винесеного ДПІ
у Орджонікідзевському районі м. Харкова зазначено, що на підставі акта
перевірки було встановлено порушення ПП „Електромашстан" п.п. 5.2.1. п.
5.2., п.п. 5.3.2. п. 5.3. ст. 5, п.п. 8.1.1. п. 8.1. та п.п. 8.6.1. п. 8.6. ст.
8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997р. №
283/97-ВР, в зв'язку з чим, позивачу визначено податкове зобов'язання з податку
на прибуток (з урахуванням штрафних санкцій), код 11021000 в сумі 299933,30
грн.

Відповідно
до акту перевірки в перевіряємому періоді з 01.01.07р. по 31.12.07р. в
порушення п.п. 5.2.1. п. 5.2., п.п. 5.3.2. п. 5.3. ст. 5, п.п. 8.1.1. п. 8.1.
та п.п. 8.6.1. п. 8.6. ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» підприємством неправомірно було віднесено до складу валових витрат
витрати за І квартал 2007 р. у розмірі - 204910,00 грн., за І півріччя 2007р. -
у розмірі 250811,00 грн., за III квартал 2007 р. у розмірі -614611,00 грн., а
загалом за 2007р. - 921496,00 грн.

Згідно
акту перевірки при перевірці правильності визначення витрат з придбання товарів
(робіт, послуг) та інших витрат пов'язаних з господарською діяльністю, що
відображені у рядках 04.1, 04.13 декларації з податку на прибуток підприємства
було виявлено, що підприємством завищена сума валових витрат за 2007 рік у
розмірі 921496,00 грн., за рахунок включення до складу валових витрат: витрат
на оплату юридичних послуг ФО-П ОСОБА_1 на підставі договору № 23А від
17.01.2007р. на суму 200710,00 грн. та договору № 1/21-А від 21.06.07р. на суму
350000,00 грн.; витрат на оплату юридичної допомоги ФО-П ОСОБА_2 по веденню
фінансово-господарської діяльності підприємства на підставі угоди № 6/2-2007
про надання юридичної допомоги від 06.02.07р. на загальну суму 300700,00 грн.;
витрат на оплату консультаційних, інформаційних та інших комерційних послуг з
питань експортно-імпортних операцій ФО-П ОСОБА_3 на підставі договору № 1/02
від 01.02.07р. на суму 15000,00 грн.; витрат на оплату
консультаційно-інформаційних послуг, пов'язаних з фінансово-господарською
діяльністю підприємства ФО-П ОСОБА_4 на підставі договору № 10/07//07 від 10.07.2007
р. на загальну суму 9000,00 грн. Крім цього підприємством неправомірно було
віднесено до складу валових витрат суму у розмірі 46086,00 грн. - вартості
робіт ПП «Пента» по установці і підключенню газових котлів, системи опалення,
монтажу системи водопроводу і каналізації.

Відповідно
до висновків перевіряючих зазначені обставини призвели до заниження позивачем
податку на прибуток за 2007 рік у розмірі 232639, 00 грн.

В пункті
5.1. ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» зазначено, що валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах,
здійснюваних як компенсації вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у
власній господарській діяльності.

Відповідно
до підпункту 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 ЗУ „Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи
реактивну), з урахуванням обмежень установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статі.

Відповідно
до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід
розуміти діяльність суб'єктів господарювання, спрямовану на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру,
що мають цінову визначеність.

Судом
встановлено, що між ПП „Електромашстан" та ФО-П ОСОБА_1 були укладені
договір № 23 А від 17.01.07р. та договір № 1/21-А від 21.06.2007р., згідно з
якими ФО-П ОСОБА_1 зобов'язався за плату надати позивачеві юридичні послуги, а
саме: юридичні інформаційно-консультаційні послуги в галузі корпоративного,
податкового, господарського, трудового права та митного законодавства,
опрацювання і підготовка договорів, супроводження зовнішньоекономічної
діяльності, представництво інтересів підприємства при супроводжені комерційної
та юридичної діяльності підприємства, а також в податкових, судових, митних та
інших державних організаціях.

На
підтвердження виконання ФО-П ОСОБА_1 взятих на себе за договором зобов'язань
між позивачем та ФО-П ОСОБА_1 були підписані акт № 22 від 30.03.07р.
приймання-сдачі робіт (послуг) до договору № 23А від 17.01.07р. та акт від
28.09.07р. приймання-сдачі виконаних робіт (послуг) до договору № 1/21-А від
21.06.07р. Згідно зазначених актів загальна вартість юридичних послуг наданих
ФО-П ОСОБА_1 становить 550710,00 грн.

6 лютого
2007 року між позивачем та ФО-П ОСОБА_2 було укладено угоду № 6/2-2007 про
надання юридичних послуг, згідно якої ФО-П ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання
надати ПП «Електромашстан» юридичну допомогу щодо фінансово-господарської
діяльності підприємства. 28.12.2007р. між сторонами було підписано акт
приймання-передачі робіт (послуг), відповідно до якого ФО-П ОСОБА_2 виконала
взяті на себе за угодою зобов'язання, а вартість наданих послуг склала
300700,00 грн.

Також
судом було встановлено, що 01.02.2007р. між ФО-П ОСОБА_3 та ПП «Електромашстан»
було укладено договір № 1/02, згідно з яким ФО-П ОСОБА_3 взяла на себе
зобов'язання надати ПП «Електромашстан» консультаційні, інформаційні та інші
комерційні послуги з питань експортно-імпортних операцій. Факт виконання ФО-П
ОСОБА_3 взятих на себе за договором зобов'язань підтверджується актами
сдачі-приймання виконаних робіт з № 01 по № 09 на загальну суму 15000,00 грн.

10.07.2007р.
між позивачем та ФО-П ОСОБА_4 був укладений договір № 10/07/07, згідно умов
якого ФО-П ОСОБА_4 зобов'язався надати ПП «Електромашстан»
консультаційно-юридичні послуги, пов'язані з фінансово-господарською діяльністю
підприємства. Загальна вартість послуг наданих ФО-П ОСОБА_4, відповідно до акту
виконаних робіт від 10.08.07р. та акту виконаних робіт від 30.09.07р. становить
- 9000,00 грн.

Як
вбачається з акту перевірки вивчивши зазначені вище документи перевіряючи
дійшли висновку, що позивач безпідставно включив до складу валових витрат
підприємства витрати на оплату юридичних послуг ФО-П ОСОБА_1, ФО-П ОСОБА_2,
ФО-П ОСОБА_3, ФО-П ОСОБА_4, так як вони непов'язані з господарською діяльністю
позивача, чим порушив п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств”.

Слід
відмітити, до відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник
відповідача в судовому засіданні не надав пояснень стосовно того на підставі
яких документів перевіряючими було встановлено, що послуги надані ФО-П ОСОБА_1,
ФО-П ОСОБА_2, ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_4 непов'язані з господарською
діяльністю підприємства, а тільки наполягає на досліджених ним документах при
проведені перевірки. Також представник відповідача не зміг пояснити з якою
діяльністю підприємства пов'язані послуги надані вищезазначеними фізичними
особами-підприємцями.

Крім того
в акті перевірки особи, які здійснювали перевірку ПП „Електромашстан” лише
послалися на п.п. 4.2.3. п. 4.2 ст. 4 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язання
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», згідно
якого обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим
органом у випадках визначених підпунктом 4.2.2. цього пункту, є помилковим,
покладається на платника податків.

Позивачем
надані до суду документи які підтверджують, що послуги надані ФО-П ОСОБА_1,
ФО-П ОСОБА_2, ФО-П ОСОБА_3, ФО-П ОСОБА_4 безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю підприємства, а саме підготовкою, організацією
виробництва та веденням господарської діяльності ПП „Електромашстан”, а також
були фактично надані позивачу, в зв'язку з чим вірно включені позивачем до
складу валових витрат підприємства.

Також суд
зазначає, що пункти 5.3. - 5.7. Закону України „Про оподаткування прибутку
підприємств" містять вичерпний перелік витрат, які не можуть бути включені
до складу валових витрат підприємства. Будь-яких обмежень щодо віднесення до
складу валових витрат підприємства витрат на оплату наданих підприємству
юридичних, інформаційних, консультаційних послуг пункти 5.3. - 5.7. зазначеного
Закону не передбачають.

Згідно з
пунктом 5.11. ст. 5 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств"
установлення додаткових обмежень щодо віднесення до складу валових витрат
витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому законі, не
дозволяється.

За таких
обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з
актом перевірки № 541/23-32235483 від 26.03.08р. підприємство також
неправомірно включило до складу валових витрат витрати на оплату робіт ПП
„Пента" по установці та підключенню газових котлів, системи опалення,
монтажу системи водопроводу і каналізації в придбаній будівлі, розташованій за
адресою: с. Черкаська Лозова, вул. Поштова, 34В, чим порушило п.п. 5.3.2 п. 5.3
ст. 5 та п.п. 8.1.1 п. 8.1. ст. 8 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств».
З посиланням на ті самі норми відповідачем зроблений висновок, що підприємство
повинно було включити витрати на оплату послуг ПП «Пента» на збільшення
вартості придбаної будівлі, розташованої за адресою: с. Черкаська Лозова, вул.
Поштова, 34В.

Як
свідчать матеріали справи 27.03.2007р. між позивачем та Приватним підприємством
«Пента» було укладено договір підряду № 112, згідно з умовами якого ПП «Пента»
зобов'язався виконати роботи по установці та підключенню газових котлів на
об'єкті, розташованому за адресою: с. Черкаська Лозова, вул. Поштова, 34В.
Згідно додаткової угоди № 1 від 19.04.07р. до договору № 112 від 27.03.07р. ПП
«Пента» також зобов'язався виконати роботи по монтажу системи водопроводу і
каналізації у зазначеному вище об'єкті.

25 жовтня
2007 року між ПП «Елекгромашстан» та ПП «Пента» було укладено договір № 145,
згідно з яким ПП «Пента» зобов'язався виконати роботи по установці системи
опалення на об'єкті, розташованому за адресою: с. Черкаська Лозова, вул. Поштова,
34В.

Відповідно
до підписаних між позивачем та ПП „Пента” актів виконаних робіт за квітень,
травень, жовтень 2007р. ПП „Пента” виконав взяті на себе за договорами
зобов'язання та здійснив установку та підключення газових котлів, установку
системи опалення, а також монтаж водопроводу і каналізації. Загальна вартість
робіт наданих ПП „Пента” без ПДВ становить суму у розмірі 46086,00 грн.

Відповідно
до п. 5.1 ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах,
здійснюваних як компенсації вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у
власній господарській діяльності.

При цьому
згідно підп. 5.3.2. п. 5.3. ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку
підприємств" не включаються до складу валових витрат витрати на придбання,
будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних
фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з
придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із
статтями 8 і 9 та підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Згідно з
підп. 8.1.1. п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про ПДВ» під терміном
„амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти
поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на
зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних
відрахувань, установлених цією статтею.

Відповідно
до підп. 8.1.2. п. 8.1. ст. 8 ЗУ «Про податок на додану вартість” амортизації
підлягають витрати на:

-
придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого

використання,
включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і
вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення;

-
самостійне виготовлення основних
фондів для власних
виробничих потреб,
включаючи витрати на
виплату заробітної плати
працівникам, які були
зайняті на виготовленні таких основних фондів;

-
проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів
поліпшення основних фондів;

-
капітальні поліпшення землі, не пов'язані з будівництвом, а саме: іригація,
осушення, збагачення та інші подібні капітальні поліпшення землі.

Відповідно
до Інструкції з бухгалтерського обліку балансової вартості груп основних
фондів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 24.07.1997р. №
159 будівлі, споруди відносяться до основних фондів.

Таким
чином, висновки відповідача про те, що витрати на оплату робіт ПП „Пента” на
підставі укладених з позивачем договорів підряду та актів виконаних робіт
повинні були бути включені позивачем на збільшення вартості придбаної будівлі,
розташованої за адресою: с. Черкаська Лозова, вул. Поштова, 34В відповідають
обставинам справи та підтверджуються наданими позивачем документами.

Тому
позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На
підставі акту перевірки ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова було
постановлено податкове повідомлення рішення № /0 від 02.04.2008р.,
яким ПП «Електромашстан» було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в
розмірі 104404,00 грн. і визначено податкове зобов'язання з ПДВ в сумі
102263,00 грн. і штрафні (фінансові) санкції в розмірі 51131,50 грн. за
порушення п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3, п. 4.1. ст. 4, п. 6.1., п.п. 6.2.1 п. 6.2.
ст. 6, п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.3.1. п. 7.3., п.п. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7
Закону України „Про податок на додану вартість".

Відповідно
до п. 3.1.5. „Податок на додану вартість" акту перевірки № 541/23-32235483
від 26.03.2008р. при перевірці правильності визначення податкових зобов'язань
за 2007р. встановлено, що в порушення п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. З, п. 4.1. ст. 4,
п. 6.1., п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 ЗУ „Про податок на додану вартість" ПП
„Електромашстан" занижено обсяг операцій на митній території України, що
оподатковуються за ставкою 20 % у липні 2007 року на суму 511312,50 грн., ПДВ -
102263,00 грн.

При
проведені перевірки дотримання ПП „Електромашстан” вимог податкового, валютного
та іншого законодавства в період з 01.01.07р. по 31.12.07р. перевіряючими було
встановлено, що ПП «Електромашстан» зареєстроване платником податку на додану
вартість. Також в ході здійснення перевірки перевіряючими було встановлено,
що у графі 31 ВМД № 80000004/7/413621
від 05.07.07р. на підставі якої було здійснено експортну операцію з поставки за
межі митного кордону України промислового обладнання ТОВ „Компанія Авотіні”
замість виробника товару (столу-скидача профільованих листів типу ЕМС-129) ПП
„Електромашстан" був зазначений виробником - «Зміївський машинобудівний
завод» - філія ВАТ «Автрамат», що на думку перевіряючих є підставою для
оподаткування зазначеної операції з поставки товару за ставкою 20 відсотків. На
підставі зазначених обставин перевіряючі дійшли висновку, що у липні 2007 року
підприємство неправомірно (з порушенням вимог діючого законодавства)
застосувало «0» ставку податку на додану вартість при відвантажені товару
(лінія повздовжньої різки рулонного металу з ЧПУ, типу ЕМС-ЛПР 85/1250, 1
комплект, стіл-скидач профільованих листів типу ЕМС-129, 1 комплект) на адресу
ТОВ «Компанія Авотіні», м. Латвія на підставі вантажної митної декларації № 80000004/7/413621
від 05.07.07р., чим порушило п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. З, п. 4.1. ст. 4, п. 6.1.,
п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 ЗУ „Про податок на додану вартість".

5 лютого
2007 року між ПП „Електромашстан" та ТОВ „Компанія Авотіні" (м. Рига,
Латвія) було укладено контракт № 05/02-2007 на поставку промислового обладнання
(лінія повздовжньої різки рулонного металу з числовим програмним керуванням у
роздрібному стані типу ЕМС-ЛПР-85/1250, 1 комплект; стіл-скидач профільованих
листів типу ЕМС-129) на загальну суму 511312,50 грн.

Відповідно
до умов контракту № 05/02-2007 на підставі вантажної митної декларації №
80000004/7/413621 від 05.07.07р. позивачем було здійснено експортну операцію з
поставки товару ТОВ „Компанія Авотіні” на загальну суму 511312,50 грн.

Відповідно
до ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р. товар було вивезено за межі митного
кордону України 7 липня 2008р., про що зроблена відмітка на п'ятому аркуші
зазначеної ВМД.

В графі
31 ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р. „Вантажні місця та опис товару”
декларант - ФОП ОСОБА_5 зазначив лінія повздовжньої різки рулонного металу з
числом програм керування у розібраному стані типу ЕМС-ЛПР-82/1250, виробник -
«Зміївський машинобудівний завод» - філія ВАТ «Автрамат» та стіл-скидач
профільованих листів типу ЕМС-129, виробник - «Зміївський машинобудівний завод»
- філія ВАТ «Автрамат».

Як
вбачається з акту перевірки та підтверджено представником позивача в судовому
засіданні виробником столу-скидача типу ЕМС-129 є ПП „Електромашстан”.

Порядок
заповнення граф вантажної митної декларації, особливості заповнення граф ВМД
залежно від напряму переміщення товарів, митного режиму тощо визначено в
Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої
наказом Державної митної служби України від 09.07.1997р. № 307.

В свою
чергу відповідно до зазначеної Інструкції вимоги до форми, порядку подання,
якості заповнення граф ВМД, а також випадки застосування ВМД визначено
Положенням про вантажну митну декларацію, затвердженим постановою КМУ від
09.06.1997р. № 574.

Відповідно
до пункту 2 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою
КМУ від 09.06.1997р. № 574 вантажна митна декларація - це письмова заява
встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари
та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний
режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідно для
здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування
податків і зборів та інших платежів. Прийняття вантажної митної декларації для
оформлення - це закріплення посадовою особою митного органу факту внесення до
ВМД декларантом усіх потрібних для митного оформлення товарів і транспортних
засобів відомостей і наявності всіх доданих до декларації комерційних
супровідних та інших документів, поставлення на ВМД штампа «Під митним
контролем» та реєстрації декларації у журналі обліку вантажних митних
декларацій.

Суд
вважає за необхідне також відмітити, що відповідно до пункту 4 Положення про
вантажну митну декларацію митний орган не приймає вантажну митну декларацію до
оформлення, якщо вона заповнена декларантом з порушенням цього положення,
Інструкції про порядок заповнення ВМД.

На
аркушах ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р. проставлені штампи „Під митним
контролем”, відповідно до штампу зробленого Харківською митницею на п'ятому
аркуші ВМД задекларовані в цій ВМД товари вивезені за межі митної території
України в повному обсязі.

Зазначені
обставини підтверджують те, що ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р. була
прийнята Харківською митницею для оформлення і на підставі даної ВМД було
здійснено вивезення товару, що в свою
чергу підтверджує факт того, що декларантом до декларації були внесені усі
потрібні для митного оформлення товару відомості та надані всі необхідні
документи.

Таким
чином, експортну операцію по поставці товару ТОВ „Компанія Авотіні” було
здійснено на підставі належним чином оформленої вантажної митної декларації №
80000004/7/413621 від 05.07.07р.

Відповідно
до п. 3.1. ст. З ЗУ „Про ПДВ" зазначено, що об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території України, вивезення товарів (супутніх послуг) у
митному режимі експорту абу реекспорту, поставки транспортних послуг по
перевезенню пасажирів, вантажобагажу (товаробагажу), та вантажу за межами
державного кордону України.

База
оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх
договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, з урахуванням
акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів), зазначено в п. 4.1 ст. 4 ЗУ «Про ПДВ».

В п. 6.1
ст. 6 ЗУ «Про ПДВ» зазначено, що об'єкти оподаткування, визначені в ст. 3 цього
Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до
яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за
ставкою 20 відсотків.

Відповідно
до п. 6.2. ст. 6 ЗУ „Про податок на додану вартість" при експорті товарів
та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0"
відсотків до бази оподаткування. Крім того, товари вважаються експортованими
платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою митною
вантажною декларацією.

Відповідно
до ст. 1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” експорт - це продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою
в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний
кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства, свідчить про те, що
платник податку має право оподаткувати експортну операцію за нульовою ставкою
лише у разі, фактичного вивезення товару за межі митного кордону України,
підтвердженого вантажною митною декларацією.

Експортну операцію з поставки товару ТОВ „Компанія Авотіні” було здійснено
позивачем на підставі ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р.
та товар вивезено за межі митного кордону України 7 липня 2008р., про що
свідчить відповідна відмітка на п'ятому аркуші зазначеної ВМД.

Тому,
висновки відповідача про те, що позивачем у липні 2007 року занижено обсяг
операцій на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, на
суму 511312,50 грн., ПДВ - 102263,00 грн. не відповідають обставинам справи.

Також
судом встановлено, що у серпні 2007 року ПП „Електромашстан” подав до ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова податкову декларацію з податку на додану
вартість за липень 2007 року разом з заявою про повернення суми бюджетного
відшкодування за липень 2007 року.

В зв'язку
з чим, ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова було проведено виїзну
позапланову перевірку ПП «Електромашстан» з питань достовірності нарахування
суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за
липень 2007 року. За результатами проведення зазначеної перевірки ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова було складено акт № 1561/16-32235483 від
19.10.07р.

Для визначення
правильності нарахування ПП «Електромашстан» бюджетного відшкодування за липень
2007 р. співробітниками ДПІ було проведено перевірку правильності визначення
податкового зобов'язання та податкового кредиту.

Відповідно
до п. 1.6 ст. 1 ЗУ „Про ПДВ” податкове зобов'язання - це загальна сума податку,
одержана (нарахована) платником податку, в звітному (податковому) періоді, що
визначена згідно з цим Законом.

Датою
виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість згідно з п.п.
7.3.1 п. 7.3. ст. 7 ЗУ „Про ПДВ” є дата
першої з подій: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці; або дата відвантаження товарів.

Разом з
тим, п.п. 7.3.8 п. 7.3. ст. 7 ЗУ „Про ПДВ” визначено, що попередня (авансова)
оплата вартості товарів (супутніх послуг), які експортуються чи імпортуються,
не змінюють значення податкового кредиту або податкових зобов'язань платника
податку відповідно такого експорту або імпорту.

Отже,
податкові зобов'язання з ПДВ при здійсненні експортних операцій нараховуються
за датою фактичного відвантаження товару покупцю (перетину митного кордону
України), яка підтверджується вантажно-митною декларацією.

Як
зазначалося вище експорту операцію з поставки товару ТОВ „Компанія Авотіні”
було здійснено на підставі ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р. та товар
вивезено за межі митного кордону України 7 липня 2008р.

Таким
чином, податкові зобов'язання з ПДВ по експортній операції з поставки товару
ТОВ „Компанія Авотіні” на підставі зазначеної ВМД повинні нараховуватися у
липні 2007 року.

Відповідно
до акту перевірки № 1561/16-32235483 від 19.10.07р. ПП «Електромашстан» було
правильно визначено податкове зобов'язання з ПДВ за липень 2007 року, при
розрахунку якого позивачем була врахована експортна операція з поставки товару
ТОВ „Компанія Авотіні” на підставі ВМД № 80000004/7/413621 від 05.07.07р., що
була оподаткована за нульовою ставкою.

За таких
обставин суд вважає, що у відповідача не було підстав для зменшення позивачу
бюджетного відшкодування у липні 2007 року на суму 102263,00 грн. та визначення
ПП „Електромашстан” податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 102263,00 та
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 51131,50 грн.

Тому
позовні вимоги в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №
/0 від 02.04.08р. винесеного ДПІ у Орджонікідзевському районі м.
Харкова в частині зменшення ПП „Електромашстан” суми бюджетного відшкодування з
ПДВ в розмірі 102263,00 грн. і визначення податкового зобов'язання з ПДВ в сумі
102263,00 грн. і штрафні (фінансові) санкції в розмірі 51131,50 грн. підлягають
задоволенню.

2 квітня
2008 року на підставі акту перевірки № 541/23-32235483 від 26.03.08р. ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова було складено податкове
повідомлення-рішення № /0, яким ПП «Електромашстан» було визначено
податкове зобов'язання з податку з реклами, код 16010100 на суму 340,30 грн., з
яких за основним платежем - 0,30 грн. і 340,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Відповідно
до п. 3.1.10 „Податок на рекламу" акту перевірки при перевірці
правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету
податку на рекламу відповідно до вимог Декрету КМУ України від 20.05.93р. №
56-93 „Про місцеві податки і збори", рішення Харківської міської ради
народних депутатів від 20.09.93р. „Про введення податку на рекламу",
рішення від 19.05.95р., ЗУ „Про рекламу" встановлено, що у період, що
перевіряється, ПП „Електромашстан" в порушення ст. 11 Декрету КМУ „Про
місцеві податки і збори", не нараховувало податок на рекламу від розміру
плати за надані послуги з реклами по розміщенню об'яв в пресі та не надавало
звітності до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова. Внаслідок чого
перевіркою було донараховано податок з реклами у сумі 0,30 грн.

Представник
позивача в судовому засіданні пояснив, що у липні 2007 року ПП „Електромашстан”
звернулося до ФО-П ОСОБА_6 з заявою про надання послуг з розміщення реклами.
Відповідно до акту виконаних робіт ФО-П ОСОБА_6 виконав взяті на себе
зобов'язання з розміщення оголошення у пресі. Вартість послуг ФО-П ОСОБА_6 по
розміщенню оголошення у пресі, відповідно до виписаної ФО-П ОСОБА_6 квитанції №
590661 від 25.07.07р. становить 60,00 грн.

Відповідно
до ст. 15 ЗУ „Про систему оподаткування", ст. 1 Декрету КМУ „Про місцеві
податки і збори" від 20.05.1993р. податок з реклами належить до місцевих
податків.

В ч. 3
ст. 15 ЗУ „Про систему оподаткування" зазначено, що місцеві податки і
збори (обов'язкові платежі), механізм справляння та порядок їх сплати
встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до переліку і
в межах граничних розмірів ставок, установлених законами України.

В місті
Харкові порядок обчислення та сплати податку з реклами регулюється Положенням
про порядок обчислення та справляння податку на рекламу у м. Харкові,
затверджене рішенням 21 сесії Харківської міської ради 1 скликання від
20.09.1993р. „Про впровадження податку на рекламу".

Відповідно
до розділу 2 Положення платниками податку на рекламу є юридичні особи всіх
організаційно-правових форм і громадяни (фізичні особи), які розміщують на
рекламних носіях міста рекламу.

В розділі
1 Положення зазначено, що рекламним агентством іменуються юридична та фізична
особа, яка здійснює виготовлення реклами за заявкою рекламодавця, або розміщує
зазначену рекламу на рекламних носіях. Рекламодавцем іменується юридична та
фізична особа, від імені якої здійснюється реклама.

Відповідно
до розділу 4 Положення податок на рекламу сплачується рекламодавцями під час
оплати послуг за виготовлення та розміщення реклами. При цьому утримують
податок на рекламу рекламні агенти, що здійснюють роботи по виготовленню та
розміщенню за заявками рекламодавця. Також рекламні агентства забезпечують
окремий облік сум податку, що надійшли, і перерахування належних сум податку до
відповідного бюджету.

Згідно з
розділом 4 Положення саме рекламні агенти щомісяця складають і подають до
податкових органів протягом 20 календарних днів, наступних за останнім
календарним днем звітного (податкового) місяця розрахунки податку на рекламу.

Крім
того, відповідальність за правильність виконання, повноту та своєчасність
перерахування сум податку до бюджету покладається на рекламні агентства згідно
з чинним Законодавством.

Відповідно
до акту перевірки, нараховувати податок на рекламу від розміру оплати послуг
ФО-П ОСОБА_6 у липні 2007 р., а також подати до ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Харкова розрахунок податку на рекламу у строк до 20.08.07р. саме
позивач.

Аналіз
зазначених норм законодавства свідчить про те, що обов'язок утримання податку з
реклами, подання розрахунків податку з реклами до податкових органів, а також
відповідальність за правильність виконання, повноту та своєчасність
перерахування сум податку до бюджету покладається на рекламні агентства

Як
вбачається з матеріалів справи ФО-П ОСОБА_6 є рекламним агентством, а ПП
„Електромашстан” - рекламодавцем.

За таких
обставин суд вважає, що у відповідача не було підстав для визначення позивачу
податкового зобов'язання з податку з реклами, код 16010100 на суму 340,30 грн.,
з яких за основним платежем - 0,30 грн. і 340,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Позовні
вимоги в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №
/0 від 02.04.08р., яким ПП «Електромашстан» було визначено податкове
зобов'язання з податку з реклами підлягають задоволенню.

5 травня
2008 року Державною податковою інспекцією у Орджонікідзевському районі м.
Харкова було складено першу податкову вимогу № 1/125 якою було визначено, що
станом на 05.05.2008р. сума податкового боргу ПП „Електромашстан” за
узгодженими податковими зобов'язаннями складає 281965,78 грн., з них податок на
прибуток в сумі 214322,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 67294,30 грн., пеня у розмірі 9,18 грн.; податок з реклами в
сумі 0,30 грн., штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340,00 грн.

Перша
податкова вимога № 1/125 від 05.05.08р. прийнята на підставі податкового
повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 02.04.08р. та акту №
541/23-32235483 від 26.03.2008р. про результати виїзної позапланової перевірки
ПП „Електромашстан” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.07р. по 31.12.07р.

Пунктом
1.10 ст. 1 ЗУ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 (далі по тексту - Закон 2181)
встановлено, що податкова вимога - це письмова вимога податкового органу до
платника податків погасити суму податкового боргу.

Згідно з
п. 1.3 ст. 1 Закону 2181 податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але
не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідно
до п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону 2181 податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день
отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків,
визначених у підпункті 5.2.2 цього пункту.

В п.п.
5.2.2 п. 5.2. ст. 5 Закону 2181 зазначено, що у разі коли платник податків
вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання,
такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою
про перегляд цього рішення, яка у відповідності до п.п. 5.2.3. п. 5.2. ст. 5
цього закону зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань,
визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до
контролюючого органу до дня закінчення адміністративного оскарження. Протягом
зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З наведених норм вбачається, що податкові вимоги можуть надсилатися
платнику податків виключно за умови наявності у нього узгодженого податкового
зобов'язання.

Як
вбачається з матеріалів справи 17 квітня 2008р. ПП „Електромашстан” звернулося
до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова зі скаргою про скасування
податкових повідомлень-рішень № /0, № /0, № /0
від 02.04.08р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа.

ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова своїми рішеннями № 2672/10/25-009 та №
2673/10/25-009 від 21.04.08р., скарги ПП «Електромашстан» про скасування
податкових повідомлень-рішень № /0, № /0, № /0
від 02.04.2008р. залишила без розгляду та повернула скаржнику в зв'язку з тим,
що скарги подані без дотримання вимог пункту 3 Положення про порядок подання та
розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби.

Відповідно
до п. 3 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків
органами державної податкової служби скарга (заява), оформлена без дотримання
вимог, зазначених у підпункті 5 абзацу четвертого
цього пункту, або оформлена без дотримання вимог, зазначених у підпунктах 1 - 4
абзацу четвертого і абзаці п'ятому цього пункту, та не дає змоги розглянути
скаргу (заяву) по суті, повертається особі, яка її подала (надіслала), з
відповідними роз'ясненнями не пізніше п'яти днів від дня отримання такої скарги
(заяви).

Відповідно
до п.п. 5 п. 5 зазначеного Положення у разі коли орган державної податкової
служби надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення
його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до
органу державної податкової служби вищого рівня, а при повторному повному або
частковому незадоволенні скарги - до органу державної податкової служби вищого
рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку
оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Крім того
в пункті 12 Положення зазначено, що процедура адміністративного оскарження
процедура адміністративного оскарження закінчується: останнім днем строку,
передбаченого у пункті 4 та підпунктом 5.1 пункту 5 цього Положення, для
подання скарги (заяви) про перегляд рішення органу державної податкової служби
у разі коли така скарга (заява) не була подана у зазначений строк; днем
отримання платником податків рішення органу державної податкової служби про повне
задоволення скарги, викладеної у заяві; днем отримання платником податків
рішення органу державної податкової служби, що не підлягає подальшому
адміністративному оскарженню. День закінчення
процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового
зобов'язання платника податків.

Оскільки
рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова № 2672/10/25-009 та №
2673/10/25-009 від 21.04.08р. скаргу позивача про скасування оскаржуємих
податкових повідомлень-рішень було залишено без розгляду та повернуто ПП
„Електромашстан”, то такі рішення, враховуючи зазначені норми податкового
законодавства, не підлягають подальшому оскарженню, а податкові зобов'язання,
визначені позивачу податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від
02.04.08р., № /0 від 02.04.08р. та № /0, станом на
05.05.2008р. були узгоджені, а відтак, у відповідача були всі підстави для
прийняття першої податкової вимоги № 1/125 від 05.05.08р.

В зв'язку
з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання нечинною
першої податкової вимоги № 1/125 від 05.05.08р. не підлягають задоволенню.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160 - 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
Приватного підприємства „Електромашстан” до державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання нечинними податкових
повідомлень -рішень та податкової вимоги - задовольнити частково.

Визнати
нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 2 квітня 2008 року
винесене ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова в частині визначення
податку на прибуток в сумі 286134,62 грн., з яких за основним платежем
221117,50 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 65017,12 грн. В іншій
частині податкове повідомлення-рішення № /0 від 2 квітня 2008 р.
винесене ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова залишити без змін.

Визнати
нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 2 квітня 2008 року
винесене ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова в частині зменшення
бюджетного відшкодування за липень 2007 року у сумі 102263,00 грн. та
визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі
102263,00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 51131,50 грн.

Визнати
нечинним податкове повідомлення рішення № /0 від 2 квітня 2008 року
винесене ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова, яким ПП „Електромашстан”
було визначено було визначено податкове зобов'язання з податку з реклами, код
16010100 на суму 340,30 грн., з яких за основним платежем - 0,30 грн. і за
штрафними (фінансовими) санкціями - 340,00 грн.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.

Постанова
в повному обсязі виготовлена 27.06.2008 року.

Суддя
Зінченко А.В.