Справа № К-38910/06
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

25 червня 2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Юрченка В.В.

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.08.2006 року
та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.11.2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі
Запорізької області, Вільнянського районного центру зайнятості про визнання
незаконними дій, скасування протоколу і зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області,
Вільнянського районного центру зайнятості про визнання незаконними дій,
скасування протоколу і зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької
області від 29.08.2006 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 22.11.2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову
Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.08.2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 22.11.2006 року, а у справі ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
19.04.2005 року Вільнянський районний центр зайнятості населення видав ОСОБА_1
направлення від 20.04.2005 року № 15 для
оформлення на підставі пункту “г” статті 26 Закону України “Про зайнятість
населення” дострокового виходу на пенсію за півтора роки до встановленого
законодавством віку. Проте 05.10.2005 року центр зайнятості направив управлінню
Пенсійного фонду України у Вільнянському районні Запорізької області лист №
273, в якому просив вважати недійсним направлення від 20.04.2005 року на
достроковий вихід позивача на пенсію в зв'язку з тим, що при перевірці було
з'ясовано, що він є зайнятою особою, оскільки являється керівником приватного
підприємства “Кран”. Даний факт було підтверджено відповідною перевіркою.

Відповідно до підпункту “г” частини першої пункту 1
статті 26 Закону України “Про зайнятість населення” (у редакції на момент
видання направлення для оформлення виходу на пенсію) працівникам, трудовий
договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі
ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ,
організацій, скороченням чисельності або штату працівників, і
військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв'язку із скороченням
чисельності або штату без права на пенсію, за умови їх реєстрації в службі
зайнятості протягом семи календарних днів після звільнення як таких, що шукають
роботу, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора роки до
встановленого законодавством строку осіб передпенсійного віку, які мають
встановлений законодавством про пенсійне забезпечення необхідний загальний
трудовий стаж (у тому числі на пільгових умовах).

Таким чином, даною нормою права передбачено, що право на
достроковий вихід на пенсію за півтора роки до встановленого законодавством
строку мають лише безробітні громадяни, а оскільки стосовно позивача був
встановлений факт зайнятості, то суди правомірно відмовили йому у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для
скасування рішень відсутні, а тому відхиляє касаційну скаргу і залишає судові
рішення без змін.

Керуючись статтями 220№, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької
області від 29.08.2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від
22.11.2006 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар І.М.
Міненко