Справа № к-35682/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області на рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 23 лютого 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 червня 2004 року у справі за скаргами
ОСОБА_1,ОСОБА_2на бездіяльність Верхньодніпровської об'єднаної державної
податкової інспекції, -

встановила:

В листопаді 2003 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеною скаргою, в якій вказували, що
визначені їм податковим органом ідентифікаційні коди платників податків вони не
сприймають через релігійні переконання, але їх прохання про застосування до них
альтернативної форми обліку платників податків Верхньодніпровська ОДПІ
залишила без задоволення.

У зв'язку з цим скаржниці просили
суд звільнити їх від отриманих ідентифікаційних кодів, визнати незаконною
відмову податкового органу щодо внесення відмітки до паспортів про право
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та зобов'язати
суб'єкта оскарження поставити такі відмітки.

Рішенням Вільногірського міського суду від 23 лютого
2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 червня 2004 року, скарги ОСОБА_1., ОСОБА_2 було задоволено та
зобов'язано суб'єкта оскарження внести до паспортів заявниць відмітки про право
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційних номерів.

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями,
Верхньодніпровська ОДПІ звернулася до Верховного Суду України з
касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила
вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні скарг
відмовити.

Ухвалою Верховного Суду України від
30.10.2006 р. на підставі ст. 210 Кодексу адміністративного судочинства України
зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до Вищого адміністративного
суду України для вирішення.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частини 2 статті 1
Закону України «Про єдиний державний реєстр фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через релігійні та інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігають раніше встановлені
форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про наявність в них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що скаржники вправі, як платники
податків, обліковуватись не за ідентифікаційним номером.

Прийняті по справі рішення
відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що
скаржницям вже визначений порядок обліку за ідентифікаційним номером і немає
підстав його міняти, не можуть бути враховані, оскільки положеннями вказаного
вище Закону, який підлягав застосуванню на момент звернення зі скаргою, не було
передбачено обмежень його застосування щодо осіб, яким ідентифікаційний номер
вже встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного та
керуючись ст.ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської
області - залишити без задоволення, а рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 23 лютого 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 червня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: