Справа № 22-а-986/2008
Суддя: Іщенко Г.М.
Дата ухвалення: 2008-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

19.11.2008

Справа № 22-а-986/08 Попередня справа №
2-а-200/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщенко Г.М.,

суддів
Горошко Н.П. ,

Дадінської
Т.В.

секретар судового засідання Галайдіна Г.І.

без
участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим (суддя Онищенко Т.С.) від 18.07.2008

за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
Приватбанку в особі відділення № 2 Кримської філії (вул. Пушкіна, 15,
Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

про зобов'язання укладення договору
позики, виплати відсотків та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим (суддя Онищенко
Т.С.) від 18.07.2008 відмовлено ОСОБА_1у відкритті провадження в
адміністративній справі за її позовом
до Приватбанку в особі відділення №2
Кримської філії про зобов'язання
укладення договору позики, виплати відсотків та відшкодування моральної
шкоди (аркуш справи 1).

Не погодившись з ухвалою суду,
ОСОБА_1звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 18.07.2008 та зобов'язати Сімферопольський
районний суд Автономної Республіки Крим відкрите провадження по
публічно-правовому спору з відділенням банку.

У судове засідання, призначене на
19.11.2008, представники сторін не з'явилися, причина неявки суду не відома,
про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового відправлення (аркуші справи 34,35).

Судова колегія вважає можливим
розглянути спір за відсутністю сторін,
оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, і згідно з
частиною 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття
у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те,
що ОСОБА_1пред'явила позовну заяву до
Приватбанку в особі відділення №2 Кримської філії про зобов'язання
укладення договору позики, виплати відсотків та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 18.07.2008 відмовлено ОСОБА_1у відкритті
провадження в адміністративній справі за її позовом до Приватбанку в особі
відділення №2 Кримської філії про зобов'язання укладення договору позики,
виплати відсотків та відшкодування моральної шкоди на підставі пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки Приватбанк ні є суб'єктом владних повноважень, ні є
органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Судова колегія Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
вважає висновок Сімферопольського районного суду Автономної Республіки
Крим, який викладено в ухвалі від
18.07.2008 обґрунтованим,
заснованим на нормах діючого законодавства. При цьому судова колегія
керується наступним.

Предметом позову у даній справі є
зобов'язання Приватбанку в особі відділення №2 Кримської філії укладення
договору позики з ОСОБА_1, виплата відсотків та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 15
Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі статтями 2, 4 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Аналіз суб'єктного складу та
характер правовідносин свідчить, що дана справа не є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, якій
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів
згідно зі статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється
на:

- спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної
дії), дій чи бездіяльності;

- спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

- спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому
числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів;

- спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом;

- спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Під суб'єктом владних повноважень
стаття 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначає - орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійснені
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 4
Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Вказані правовідносини між
позивачем - фізичною особою - ОСОБА_1. - та відповідачем -
"Приватбанк" в особі відділення №2 Кримської філії - регулюються
Цивільним Кодексом України та Законом
України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до Закону України "Про банки і банківську
діяльність" банки - це установи, функцією яких є кредитування суб'єктів
господарської діяльності та громадян за рахунок залучення коштів підприємств,
установ, організацій, населення та інших кредитних ресурсів, касове та
розрахункове обслуговування народного господарства, виконання валютних та інших
банківських операцій.

Даний спір не відноситься до
компетенції адміністративних судів, оскільки відповідачем є не суб'єкт владних повноважень.

Відділення №2 Кримської філії
Приватбанку є суб'єктом господарювання, а не суб'єктом владних повноважень у
розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому спори про
спонукання його до вчинення певних дій
не носять публічно-правового характеру, у зв'язку з чим, вказана справа
не відноситься до адміністративної юрисдикції.

У данні справі між сторонами виник
цивільно-правовий спір щодо укладення
договору позики, виплати відсотків та відшкодування моральної шкоди, розгляд
якого не належить до компетенції адміністративних судів. Дані вимоги не
належать розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вони не
випливають із публічно-правових відносин. Пункт 1 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України вказує, що хоча б однією із сторін
публічно-правового спору обов'язково має виступати суб'єкт владних повноважень.
Порушення цього припису призводить до
витрат позивачем зайвих часу і ресурсів.

Частинами 3, 4 статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в
адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного судочинства України. Юридичні особи, які не є
суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень у встановлених випадках.

Частиною 4 статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено перелік позовів, за якими
юридичні особи, що не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути
відповідачами у справах за позовами суб'єктів владних повноважень, який на
даний час є вичерпним, оскільки чинним законодавством не передбачено інших
випадків подання суб'єктами владних повноважень адміністративних позовів до
суб'єктів господарювання.

За визначенням наведеним у пункті 2
частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України,
адміністративний суд - суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим
Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

За таких обставин, Сімферопольським
районним судом Автономної Республіки Крим було обґрунтовано відмовлено позивачу
у відкритті провадження в адміністративній справі. А відтак, ухвала
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 18.07.2008 є
законною, підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга ОСОБА_1залишенню
без задоволення.

Керуючись статтею 195, частиною 1
статті 196, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Ухвалу Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 18 липня 2008 р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення.

Головуючий суддя підпис Г.М. Іщенко

Судді
підпис
Н.П.Горошко

підпис Т.В. Дадінська

З оригіналом згідно