Справа № 2/84
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

19.05.2008 р.
№ 2/84

За
позовом ОСОБА_1

До Головного контрольно-ревізійного
управління України

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: ОСОБА_2

Про скасування наказу

Головуючий суддя Келеберда В.І.

Судді
Добрянська Я.І.

Кочан
В.М.

Секретар
Мельникова Л.В.

Представники сторін:

Позивач
ОСОБА_1.

Від
позивача ОСОБА_3.

Від
відповідача Ішутко С.Ю.

Третя
особа ОСОБА_2.

Обставини справи:

Позов
заявлено про скасування наказу ГоловКРУ України від 25.12.07р. № 833-о про
призначення ОСОБА_2. виконуючим обов'язки начальника Контрольно-ревізійного
управління в Харківський області. Одночасно із заявленим позов позивач просить
суд вжити заходи його забезпечення шляхом призупинення дії оскарженого наказу.

В
обгрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем вимог
Закону України «Про державну службу», постанови КМУ «Про затвердження Порядку
проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державної служби»та Положення
про Контрольно-ревізійне управління в Автономній республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі та зазначив, що він перебуває на посаді начальника
КРУ в Харківській області, а на час його хвороби обов'язки начальника обласного
управління було неправомірно покладено на ОСОБА_2., який не працював у даному управлінні
під час видання оскарженого наказу. Крім
того, позивач вважає, що його трудові права порушені, оскільки внаслідок
прийняття оскарженого наказу посаду начальника Управління обіймає дві особи
-позивач та третя особа у справі.

Відповідач
проти задоволення позову заперечив та вказав, що ОСОБА_2. було призначено
виконуючим обов'язки начальника КРУ в
Харківській області на період хвороби діючого керівника -ОСОБА_1. на підставі
ст. 5 Закону України «Про Державну контрольно-ревізійну службу»за погодженням з
обласною державною адміністрацією.

В
судовому засіданні 03.04.08р. суд ухвалив залучити до участі у справі ОСОБА_2 в
якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача. В клопотанні про забезпечення позову судом відмовлено з
підстав, що зупинення дії оскарженого наказу про призначення виконуючого
обов'язки начальника КРУ в Харківській області є таким видом забезпечення, який
фактично вирішує спір між сторонами по суті без дослідження правових підстав
його виникнення.

В
ході розгляду справи позивач двічі уточнив заявлені вимоги. Заявою від
07.04.08р. позивач доповнив позовні вимоги про скасування наказу та просив суд
визнати наказ № 833-о від 25.12.07р. незаконним. Заявою від 12.05.08р. позивач
доповнив позов вимогою про визнання наказу № 833-о від 25.12.07р. нечинним з
дати його прийняття.

Відповідно
до ст. 51 КАС України позивач має право змінити підставу або предмет позову,
збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду, а
тому судом прийнято до розгляду зазначені уточнення позивача.

В
судовому засіданні 19.05.08р. позивач та відповідач підтримали свої вимоги та
заперечення, третя особа надав усні пояснення та вказав на безпідставність
вимог позивача.

Розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом
Головного контрольно-ревізійного управління України № 833-о від 25.12.07р.
призначено з 26 грудня 2007 року ОСОБА_2 виконуючим обов'язки начальника
Контрольно-ревізійного управління в Харківській області, на період хвороби
ОСОБА_1, за погодженням з Головою Харківської обласної державної адміністрації.
Підставою наказу зазначено заяву ОСОБА_2. від 25.12.2007р. та лист Харківської
обласної державної адміністрації від 21.12.2007р. № 01-33/7512.

Відповідно
до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас,
згідно п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідно
до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Форми,
найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами залежать
від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і
регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та
положенням (статутом) про такий орган.

Для
реалізації завдань, функцій та інтересів держави в процесі державного
управління створюються спеціальні органи, які діють в межах своїх повноважень.

Частиною
2 ст. 4 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»
(далі - Закон про ДКРС) передбачено, що Контрольно-ревізійні управління в
Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі підпорядковуються
Головному контрольно-ревізійному управлінню України.

Частиною
2 статті 5 Закону про ДКРС встановлено, що Контрольно-ревізійні управління в
Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі очолюють начальники, які
призначаються начальником Головного контрольно-ревізійного управління України.

Пунктом
4 Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. № 884 (далі - Положення
про ГоловКРУ) передбачено, що ГоловКРУ відповідно до покладених на нього
завдань здійснює заходи щодо добору, розстановки, професійної підготовки та
перепідготовки кадрів органів державної контрольно-ревізійної служби (пп. 21);
організовує роботу контрольно-ревізійних підрозділів в Автономній Республіці
Крим, областях, мм. Києві та Севастополі із здійснення державного фінансового
контролю (пп. 22); здійснює інші функції, що випливають з покладених на нього
завдань (пп. 26).

Підпунктом
3 пункту 10 Положення про ГоловКРУ передбачено, що Голова ГоловКРУ у
встановленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади працівників
центрального апарату Управління, в тому числі керівників самостійних
структурних підрозділів за погодженням з Міністром фінансів, а також керівників
контрольно-ревізійних управлінь в Автономній Республіці Крим, областях, мм.
Києві та Севастополі.

В
свою чергу, ч. 3 ст. 4 Закону про ДКРС передбачено, що державна
контрольно-ревізійна служба координує свою діяльність з місцевими Радами
народних депутатів та органами виконавчої влади, фінансовими органами,
державною податковою службою, іншими контролюючими органами, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки.

Частиною
2 статті 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»передбачено, що
керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління
міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та
звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної
адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил
та інших військових формувань України, а також керівників навчальних закладів,
що призначаються на посаду за умовами конкурсу.

Пунктом
8 Положення про ГоловКРУ передбачено, що ГоловКРУ в межах своїх повноважень на
основі та на виконання актів законодавства видає накази, організовує і
контролює їх виконання.

Пунктом
1.2 Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом ГоловКРУ від
09.01.2001р. № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2001р.
№ 37/5228 (далі - Положення про Управління), Управління у своїй діяльності
керується Конституцією України та законами України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, наказами Міністра фінансів України, ГоловКРУ
України та цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами.

На
підставі викладеного, враховуючи ст. 7 Кодексу законів про працю України, якою
передбачена категорія «тимчасові працівники» та лист Харківської обласної
державної адміністрації від 21.12.2007р. № 01-33/7512, в якому Голова обласної
державної адміністрації просить розглянути можливість щодо призначення на
посаду начальника КРУ в Харківській області ОСОБА_2, ГоловКРУ, в межах наданих
законом повноважень, відповідачем прийнято рішення про призначення ОСОБА_2.
виконуючим обов'язки начальника КРУ в Харківській області, на період хвороби
діючого керівника (ОСОБА_1.).

Указом
Президента України «Про заходи щодо підвищення ефективності роботи і
відповідальності територіальних підрозділів міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади та забезпечення їх взаємодії з Радою міністрів
Автономної Республіки Крим та місцевими державними адміністраціями»від
05.11.1996р. № 1035/96 встановлено, що призначення керівників територіальних
підрозділів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, крім
керівників територіальних органів, яких призначають за погодженням з
Президентом України, проводиться за обов'язковим погодженням з Головою Ради
міністрів Автономної Республіки Крим та головами відповідних місцевих державних
адміністрацій.

В
свою чергу, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання застосування статей 4, 15 і 27 Закону України «Про державну службу»від
17.06.1994р. № 423, без конкурсного відбору або стажування можуть також
прийматися керівники, які призначаються міністрами, керівниками інших
центральних органів державної виконавчої влади за погодженням з керівниками
місцевих органів державної виконавчої влади.

В
даному випадку призначення відбулось за погодженням з Головою Харківської
обласної державної адміністрації (лист від 21.12.2007р. №01-38/7510).

Також
суд приймає до уваги, що ОСОБА_2. працював на посадах начальника та заступника
начальника КРУ в Харківський області, про що пред'явлено відповідні накази
відповідача, а тому у суду не виникає сумнівів, що ОСОБА_2. є досвідченим
фахівцем з питань управління відповідним територіальним державним органом і відповідно
міг бути рекомендований на таке призначення.

Конституція
України закріпила основні трудові права громадян (статті 43, 44, 45, 46) та
встановила, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного
забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості визначаються виключно
законами України (пункт 6 частини першої статті 92).

Згідно
ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини
працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють
за трудовим договором з фізичними особами. За змістом ст.4 КЗпП України
законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України і інших
актів законодавства, що прийняті відповідно до нього.

У
відповідності до ст.10 Закону України «Про державну службу»основними
обов'язками державних службовців є, зокрема, додержання Конституції України та
інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання
завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень
прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них
службових обов'язків.

Згідно
із Довідником типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних
службовців, затверджений наказом Головного управління державної служби України
від 1 вересня 1999 року № 65, начальник територіального управління центрального
органу державної влади, серед іншого, здійснює керівництво діяльністю
територіального управління та забезпечує виконання покладених на територіальне
управління завдань щодо реалізації державної соціально-економічної політики та
звітність перед центральним органом виконавчої влади.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що прийняття відповідачем наказу № 833-о було
видано з метою здійснення покладених державою завдань на КРУ в Харківській
області, відповідає чинному трудовому законодавству України та не порушує прав
позивача як діючого керівника даного органу.

Згідно
з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суду
пред'явлено листки непрацездатності позивача за період з 20.12.07р. по 25.12.07р.
(до роботи приступити 30 грудня) та з 29.12.07р. по 29.01.08р. (до роботи
приступити 30 січня), а тому не викликає сумнівів щодо необхідності вжиття
такої дії як призначення виконуючого обов'язки керівника.

Шляхом
видання індивідуальних актів роботодавець реалізує свої управлінські функції
щодо прав та обов'язків працівників, які перебувають з ним у трудових
відносинах.

Наказом
ГоловКРУ № 303-о від 03.04.08р. «Про призначення ОСОБА_2.»призначено ОСОБА_2.
на посаду заступника начальника КРУ в Харківській області за результатами
стажування з 03.04.018р. та скасовано наказ ГоловКРУ від 25.12.07р. № 833-о.

На
підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість та
безпідставність вимог позивача, а тому позов визнається таким, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись
ч.3 ст. 160, ст.ст. 161-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити
у задоволенні позову повністю.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга в порядку ст.186 КАС України
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня
її проголошення та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий
суддя
В.І. Келеберда

Судді
Я.І. Добрянська

В.М.
Кочан

Дата
підписання -26.05.2008 року.