Справа № 2а-923/07
Суддя: Рогозін С.В.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-92307
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року м.
Рівне

Рівненський
міський суд у складі :

судді Рогозіна
С.В.,

при секретарі
Демчук О.С.,

з участю
представника позивача ОСОБА_2.

відповідача -
представника Рівненської міської ради Чепиля М.І.

третьої особи
без самостійних вимог на стороні відповідача ЗАТ „Юність" Тарновецького

Т.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Рівному адміністративний позов

ОСОБА_1 до
Рівненської міської ради, третьої особи ЗАТ „Юність" про

визнання нечинним
рішення Рівненської міської ради.

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовною
заявою до Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача ЗАТ «Юність», про визнання нечинними
п.2.13. рішення Рівненської міської ради № 95 від 04.02.1999 р. та рішення
Рівненської міської ради № 551 від 29.03.2007 p., оскільки при
прийняті вище згаданих рішень Рівненською міською радою було порушено права та
законні інтереси ОСОБА_1, передбачені ст. 30 Земельного кодексу України від
18.12.1990 р. та ст.ст. 4, 5, 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх
задовільнити у повному обсязі.

Представник
відповідача Рівненської міської ради позов не визнав, зазначивши що при
прийнятті рішень № 95 від 04.02.1999 р. та № 551 від 29.03.2007 р. Рівненська
міська рада не порушувала права та законні інтереси ОСОБА_1

Представник
третьої особи ЗАТ «Юність» позов заперечив у зв'язку з безпідставністю позовних
вимог.

Вивчивши всі
обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, заслухавши
пояснення сторін суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
нечинним рішення Рівненської міської ради не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

25 квітня 1997
року між Комітетом з приватизації м. Рівне та ЗАТ «Юність» був укладений
договір № 248 купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу,
посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського та районного
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 2812, за яким ЗАТ «Юність» придбало будівлю
(споруду, приміщення) загальною площею 1800,5 кв. м., що знаходиться за адресою
м. Рівне, вул. Базарна, 9, вул. Кубанська, 10.

Частиною 2
статті 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції станом на
05.05.1993 р.) було передбачено, що міська Рада народних депутатів надає
земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними
насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Відповідно ЗАТ
«Юність» в порядку, який був передбачений ст. 19 Земельного кодексу України від
18.12.1990 р. (в редакції станом на 05.05.1993 р.) звернулося до Рівненської
міської ради з клопотанням про надання йому земельної ділянки для
обслуговування будівлі (споруди) по вул. Базарній, 9 в м. Рівне.

З моменту
звернення ЗАТ «Юність» з клопотанням про надання йому земельної ділянки і до
04.02.1999 р. - моменту прийняття рішення про надання йому земельної
ділянки, ні ОСОБА_1., ні інші особи не
зверталися до Рівненської міської ради з клопотанням про надання їм земельної
ділянки, яка в подальшому була надана ЗАТ «Юність».

Крім того, судом
встановлено, що на момент прийняття Рішення Рівненської міської ради від 04
лютого 1999 року були відсутні треті особи, якім би належало право власності на
будівлю (споруду) по вул. Базарній, 9 в м. Рівне. При цьому суд не бере до
уваги власників окремих приміщень будівлі (споруди) по вул. Базарній, 9 в м.
Рівне, оскільки ці приміщення безпосередньо не знаходяться на земельній ділянці
та обмежені елементами будівлі (споруди) по вул. Базарній, 9, вул.. Кубанській,
10 в м. Рівне, які в свою чергу одноособово належали ЗАТ «Юність».

Відповідно до
норм чинного на той момент законодавства України ЗАТ «Юність» не було
зобов'язане, а Рівненська міська рада не мала права вимагати від ЗАТ «Юність»,
погодження із іншими власниками приміщень будівлі (споруди) по вул. Базарній, 9
в м. Рівне надання у постійне користування ЗАТ «Юність» земельної ділянки для
обслуговування будівлі (споруди) по вул. Базарній, 9 в м. Рівне.

Слід зауважити,
що у зв'язку з придбанням будівлі (споруди) по вул. Базарній, 9, Кубанській, 10
в м. Рівне, ЗАТ «Юність» автоматично не отримало права власності чи
користування на земельну ділянку, на якій знаходилася дана будівля (споруда),
оскільки дія статті 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції
станом на 05.05.1993 р.) на ці правовідносини не поширюється, так як Комітету з
приватизації м. Рівне не належало право власності чи користування земельною
ділянкою під цілісним майновим комплексом по вул. Базарній, 9 в м. Рівне.

Тобто ЗАТ
«Юність» набувало права користування земельною ділянкою під будівлею (спорудою)
по вул. Базарній, 9, вул.. Кубанській, 10 в м. Рівне в загальному порядку,
передбаченому ст. 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції
станом на 05.05.1993 p.),
а не в порядку, передбаченому ст. 30 цього Кодексу.

Між ЗАТ «Юність»
та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним
нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4., зареєстрований
в реєстрі за № 2090, за яким ОСОБА_1.
придбала 31/100 частину приміщення будівлі (споруди) по вул. Кубанській, 10
в м. Рівне, яка знаходиться на земельній ділянці за адресою вул.. Базарна, 9, а
саме, не житлові приміщенняі позначені на плані № 13, № 14, № 15, № 16.

04 лютого 1999
р. Рівненською міською радою було прийнято п.2.13. рішення № 95 «Про надання та
вилучення земельних ділянок», відповідно до якого ЗАТ «Юність» було надано у
постійне користування земельну ділянку площею 1376 кв. м. для обслуговування
магазину «Юність» по вул. Базарній, 6.

У п.2.13.
рішення Рівненської міської ради № 95 від 04.02.1999 р. було допущено технічну
помилку (описку) в частині адреси магазину «Юність», яку слід читати « ... по
вул. Базарній, 9 ... », що було встановлено ухвалою Господарського суду
Рівненської області від 09.08.2006 р. по справі № 15/197 та ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від 26.03.2007 р. по справі № 5/173.

09 березня 1999
р. Рівненською міською радою було видано ЗАТ «Юність» державний акт на право
постійного користування землею для обслуговування магазину «Юність» по вул.
Базарна, 9, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного
користування землею за № 202.

Законність
видання ЗАТ «Юність» державного акту на право постійного користування землею
від 09.03.1999 р. встановлено постановою Господарського суду Рівненської
області від 18.12.2006 р. та ухвалою Львівського апеляційного господарського
суду від 26.03.2007 р. по справі № 5/173, які набрали законної сили.

Частиною 1
статті 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь і самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, земельна
ділянка по вул. Базарній, 9, була надана у постійне користування ЗАТ «Юність»
із дотриманням норм чинного на той момент законодавства України.

Посилання
ОСОБА_1 на ст. 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції
станом на 05.05.1993 р.) є безпідставним, оскільки ця стаття передбачала, що
при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами
переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності
або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і,
якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку відведення.

Оскільки, як
було вище встановлено, у зв'язку з придбанням будівлі (споруди) по вул.
Базарній, 9 в м. Рівне ЗАТ «Юність» не набуло права власності чи користування
земельною ділянкою, на якій знаходилася дана будівля (споруда), то відповідно і
до ОСОБА_1 не перейшло (не могло перейти) право на земельну ділянку під
придбаними нею приміщеннями.

ОСОБА_1. не було надано суду документів, передбачених ст. 23
Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції станом на 05.05.1993
р.) (державного акту про право власності на землю, державного акту про право
постійного користування землею чи договору оренди земельної ділянки), які б
підтверджували, що на момент прийняття Рівненською міською радою рішення № 95
від 04.02.1999 p.,
вона набула прав на земельну ділянку, яку в подальшому було надано у
постійне користування ЗАТ «Юність».

Крім того,
згідно ст. 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції станом
на 05.05.1993 р.) лише при переході права власності на будівлю і споруду до
нового власника переходить право власності або право користування земельною
ділянкою без зміни її цільового призначення.

ОСОБА_1. придбала лише частину приміщення будівлі (споруди) по
вул. Базарна, 9 в м. Рівне, а не безпосередньо частину будівлі (споруди).

Приміщення являє
собою частину внутрішнього об'єму будівлі, що обмежена будівельними елементами,
з можливістю входу і виходу.

На момент
прийняття Рівненською міською радою п.2.13. рішення № 95 від 04.02.1999 р. лише
ЗАТ «Юність» одноособово належало право власності на всю будівлю (споруду) по
вул. Базарна в м. Рівне, окрім декількох проданих приміщень.

Отже, відповідно
до норм ст. 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. (в редакції станом
на 05.05.1993 р.) до ОСОБА_1 не перейшло право власності чи користування
земельною ділянкою у зв'язку з придбанням нею 31/100 частини приміщень будівлі
(споруди) по вул. Базарна, 9 в м. Рівне, а тому п.2.13. рішення Рівненської
міської ради № 95 від 04.02.1999 р. не порушує права чи законні інтереси
ОСОБА_1

Посилання
ОСОБА_1 на норми Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. є безпідставним,
оскільки відповідно до п.1 Прикінцевих положень він набув чинності з 01 січня
2002 року, а тому на момент укладання договору купівлі-продажу та прийняття
Рівненською міською радою рішення № 95 від 04.02.1999 р. цей кодекс не був
чинним.

29 березня 2007
року Рівненською міською радою було прийнято рішення № 551 «Про внесення змін
до пункту 2.13. рішення Рівненської міської ради від 04.02.1999 р. № 95 «Про
вилучення та надання земельних ділянок».

Рішення
Рівненської міської ради № 551 від 29.03.2007 р. було прийняте на виконання
ухвали Господарського суду Рівненської області від 09.08.2006 р. по справі №
15/197 та з метою виправлення допущеної помилки (описки) в п.2.13. рішення
Рівненської міської ради №95 від 04.02.1999 р.

Факт допущення
помилки був встановлений ухвалою Господарського суду Рівненської області від
09.08.2006 р. по справі № 15/197, постановою Господарського суду Рівненської
області від 18.12.2006 р. по справі № 5/173 та ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 26.03.2007 р. по справі № 5/173.

Частиною 1
статті 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь і самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішення
Рівненської міської ради № 551 від 29.03.2007 р. ніяким чином не порушує права
та законні інтереси ОСОБА_1

На підставі вище
викладеного, керуючись ст.
ст. 121,160, 162, 163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 про визнання нечинними п. 2.13 рішення Рівненської міської ради
№ 95 від 04.02.1999 року та рішення Рівненської міської ради № 551 від 29.03.
2007 року відмовити.

На постанову
може бути подано апеляцію до адміністративного апеляційного суду Львівської
області. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.