Справа № 2-а-432/08
Суддя: Корбут В.М.
Дата ухвалення: 2008-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-432/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

01 вересня 2008
року Рокитнянський районний суд
Київської області в складі:

головуючого
судді Корбута В.М..

при
секретарі Киричок В.В.

з участю
позивачки ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської
області про поновалення строку для звернення до суду
за захистом порушених прав та стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги
на оздоровлення за
2005-2007 роки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом, просить
поновити строк звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дії
Управління праці та соціального захисту населення Рокитнянської районної
державної адміністрації (далі-відповідач) щодо відмови у донарахуванні та
виплати їй недоотриманих сум щорічної допомоги за період 2005-2006 роки протиправними та
стягнути з відповідача на її користь 5340 гривень недоотриманих сум щорічної
допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки, посилаючись на те, що вона є
постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії і тому у відповідності
ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” їй повинна виплачуватися
щорічно одноразова грошова допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат і ця допомога виплачується за місцем проживання органами
соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати вказаної грошової допомоги. Вона отримувала щорічну грошову
допомогу на оздоровлення в 2005-2007 роках в значно
меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 48 вищевказаного Закону. В зв'язку з тим,
що відповідач відмовив у донарахуванні та виплаті їй невиплаченої щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за
2005-2007 роки, вважає ці дії протиправними і тому змушена звернутись з даним позовом до суду.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 посилаючись на вищевказані обставини,
частково відмовилась від своїх позовних вимог, а саме відмовилась від вимоги
про визнання дій відповідача щодо відмови у виплаті їй суми щорічної допомоги
за 2004-2006 роки протиправними та відмовилась від стягнення з відповідача
щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2006 роки. Остаточно позивачка
просить стягнути з відповідача щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік у
розмірі 2080 грн.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання
справи, не направив в судове засідання
свого представника, натомість надіслав до суду письмове заперечення на позовну заяву від 05.08.2008
року в якому зазначає, що громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи виплачується щорічна допомога на оздоровлення із державного бюджету
в порядку та розмірах, що встановлені постановами Кабінету Міністрів України
від 20.09.2005 року №936 та від 26.07.1996 року №836. Також вказує не те, що у
відповідності до вимог чинного законодавства
не передбачено видатків на
проведення перерахунку раніше виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення.
Відповідач вважає, що позивачкою пропущено річний строк звернення до
адміністративного суду, а тому наполягає
на відмові у задоволенні адміністативного позову у відповідності до ч.1 ст.100
КАС України.

Суд,
заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за
необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1, виданим Київською обласною державною адміністрацією
10.10.1994 року.

Із
довідки № 01-05-259 від 18.07.2008 року наданої відповідачем вбачається, що
позивачка перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального захисту населення Рокитнянської РДА з
01.03.2002 року і те, що 22.08.2007 року
вона отримала грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 120
гривень.

Відповідно
до частини другої статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до положень ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй
діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента
України.

Частина
перша статті 9 КАС України визначає, що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов”язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно
до ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в редакції закону, що діяв до
внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від
28.12.2007 року, одноразова щорічна допомога на оздоровлення постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, виплачується у розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати.

Законом
України «Про державний бюджет України» на 2007 рік від 19.12.2006 року згідно,
якого дія ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” яка передбачає право позивачки
на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
зупинено на 2007 рік.

Рішенням
Конституційного Суду України за справою
№ 1-29 /2007 року від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України ( є
неконституційними) положення Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.
48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Виходячи
із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими
нормативно-правовими актами та приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду
України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007 року, при виплаті
допомоги на оздоровлення слід керуватися ст.48 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в редакції Закону, яка існувала до внесення змін Законом України
«Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року, а не
постановами КМ України від 26.07.1996 року за № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та від 20.09.2005
року за № 936 “Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету
для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на які посилається відповідач,
що суперечать іншим нормам законів.

Такий
висновок суду узгоджується з положеннями
ч.4 ст.9 КАС України в тім, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов”язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що
грошова щорічна допомога на оздоровлення Івашко І.Т. виплачена відповідачем за
2007 рік є неправильною тому, що повинна була виплачуватися виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виплати щорічної компенсації на
оздоровлення.

Згідно
ст. 76 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік"
встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2007 року
становить - 400 гривень на місяць, з 01.04.2007 року - 420 гривень, з 1.07.2007
року - 440 гривень, з 1.10.2007 року - 460 гривень.

Враховуючи
те, що позивачці грошову допомогу на оздоровлення виплатили 22.08.2007 року, тобто коли розмір
мінімальної заробітної плати становив 440 грн. на місяць, тому відповідач
повинен був вилатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік не
120 грн., а 2200 грн.( 440 грн. х 5). Таким, чином необхідно стягнути з
відповідача на користь позивачки грошову домогу на оздоровлення за 2007 рік у
сумі 2080 грн. (2200 грн.-120грн.).

Суд не
вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відмову у задоволені
позову ОСОБА_1 з підстав пропущення річного строку звернення до
адміністративного суду у відповідності до ст.100 КАС України.

У
позивачки виникло право на звернення до суду щодо стягнення щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік тільки після 22.08.2007 року, тобто після того, як
вона не в повному розмірі отримала дану допомогу, що підтверджується довідкою №
01-05-259 від 18.07.2008 року.

Позивачка
звернулась до суду з даним адміністративним позовом 30.07.2008 року таким
чином, вона не пропустила річний строк
звернення до суду за захистом свого права на отримання допомоги на оздоровлення
за 2007 рік у повному розмірі.

З
урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.6, 9, 17, 18, 89, 99,100, 159 -
163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.19, 113
Конституції України, ст.ст.48, 62, 70 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(в
редакції закону до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України
на 2008 рік від 28.12.2007 року),
Рішенням Конституційного Суду України за справою №1-29/2007 від 9 липня
2007 року, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути
з Управління праці та соціального
захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2080 гривень.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати судового збору у
відповідності до п.18 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21.01.1993 року.

Звільнити Управління праці та соціального захисту
населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від
сплати судового збору у відповідності до п.7 ст.4 Декрету КМ України «Про
державне мито» від 21.01.1993 року.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Рокитнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку визначеному ч.5 ст.186
КАС України.

Суддя Корбут
В.М.