Справа № К-34890/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
Іменем України
03 червня 2008 р. Вищий адміні
стративний суд України у скл
аді колегії суддів:
Головуючого
Федорова М.О.

суддів:
Брайка А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Рибченко А.О.

секретар судового засіда
ння Патюк А.О.
за участю представників з
гідно журналу судового засід
анні від 03.06.08р. (в матеріалах спр
ави)
розглянувши касаційну с
каргуСДПІ у м. Києві по роботі
з великим платниками податк
ів на постанову господарсько
го суду м. Києва від 15.08.2006 та ухва
лу Київського апеляційного г
осподарського суду від 11.10.2006
у справі 25/76-А
за позовом
НАК «Нафтогаз України»
до СДПІ
у м. Києві по роботі з великим
платниками податків
про визн
ання недійсними податкових п
овідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:
Національна акціонер
на компанія "Нафтогаз Україн
и" звернулась до господарськ
ого суду м. Києва з позовом про
визнання нечинними рішень С
пеціалізованої державної по
даткової інспекції у місті К
иєві по роботі з великими пла
тниками податків № /0 від 18.11.2
005р., № /1 від 30.12.2005р., та рішення №
13619/10/16-611 від 27.12.2005р.
В процесі судового розгляд
у справи позивач подав заяву
про збільшення позовних вим
ог, в якій просить визнати неч
инним також податкове повідо
млення-рішення № /2 від 23.03.2006р.
прийняте відповідачем за ре
зультатами адміністративно
го оскарження.
Постановою Господарського
суду м. Києва від 15.08.2006р., яку зал
ишено без змін ухвалою Київс
ького апеляційного господар
ського суду від 11.10.2006 у справі №
25/76-А, позов задоволено повніст
ю.
Не погоджуючись з зазначен
ими рішеннями судів першої т
а апеляційної інстанцій, від
повідач звернувся із касацій
ною скаргою до суду касаційн
ої інстанції, в якій просить ї
х скасувати та відмовити в за
доволені позовних вимог.
Касаційна скарга вмотивов
ана тим, що судами при вирішен
ня спору по даній справі пору
шено норми матеріального пра
ва.
НАК «Нафтогаз України» над
ало заперечення на касаційну
скаргу №14-3625 від 11.12.2007, в якому про
сить залишити рішення судів
першої та апеляційної інстан
цій без змін.
Заслухавши суддю-доповіда
ча, присутніх в судовому засі
данні представників сторін,
розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, Вищий
адміністративний суд Україн
и вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задовол
енню з таких підстав.
Судами попередніх інстан
цій встановлено, що Спеціалі
зованою державною податково
ю інспекцією у місті Києві по
роботі з великими платникам
и податків було проведено пе
ревірку дотримання вимог под
аткового законодавства в час
тині своєчасності подання пл
атіжних доручень до установ
банку з податку на додану вар
тість НАК "Нафтогаз України" з
а період з 01.11.2004р. по 31.08.2005р., за резу
льтатами якої складено акт з
а № 635/16-6/20077720 від 07.11.2005р.
Згідно вищезазначеного
акту позивачеві на підставі
пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «
Про порядок погашення зобов'
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами» податкови
м повідомленням-рішенням № 0000
721606/0 від 18.11.2005р. визначено до спла
ти штрафні санкції в розмірі
378 800 663 грн.за затримку більше
90 календарних днів граничног
о строку сплати узгодженої с
уми податкового зобов'язання
за платежем податок на додан
у вартість.
За результатами узгодж
ення суми штрафних санкцій в
апеляційному порядку, на вик
онання п. 5.3 Наказу ДНА України
«Про затвердження порядку н
аправлення органами державн
ої податкової служби України
податкових повідомлень плат
никам податків та рішень про
застосування штрафних (фіна
нсових) санкцій» з метою дове
дення до платника податків г
раничного терміну сплати виз
наченого податкового зобов'я
зання, відповідачем були при
йняті податкові повідомленн
я-рішення №/0 від 18.11.2005р., №/1 в
ід 30.12.2005р., № /2 від 23.03.2006р., згідно р
ішення № 13619/10/15-611 від 27.12.2005р.
Крім того, актом перевірки в
становлено, що позивачем пор
ушено граничні терміни сплат
и податкових зобов'язань по п
одатку на додану вартість, вс
тановлених пп. 5.3.1 п. 5.3 ст.5 Закону
України "Про порядок погашен
ня зобов'язань платників под
атків перед бюджетами та дер
жавними цільовими фондами". П
еревірка позивача проводила
сь відповідачем на підставі
наявних даних, зокрема карто
к особового рахунку про спла
ту податку на додану вартіст
ь.
Задовольняючи позовні
вимоги суди дійшли висновку,
що позивач виконав свій обов
'язок щодо своєчасної сплати
податкових зобов'язань з под
атку на додану вартість у пер
евіряємому періоді. Посиланн
я ж відповідача на дані облік
ової картки позивача, згідно
з якою у позивача був наявний
податковий борг за попередн
і звітні періоди, не можуть бу
ти прийняті судом, оскільки о
блікова картка позивача не є
доказом, за допомогою якого в
ідповідно до закону має вста
новлюватись наявність та роз
мір податкового боргу.
Проте визнати такий виснов
ок обґрунтованим не можна з о
гляду на таке.
Згідно з вимогами пункту
1.2 статті 1 Закону №2181, податкове
зобов'язання - зобовязання
платника податків сплатити
до бюджетів або державних ці
льових фондів відповідну сум
у коштів у порядку та строки, в
изначені цим Законом або інш
ими законами України.
Відповідно до підпункту 4.1.4 п
ункту 4.1 статті 4 Закону № 2181 пода
ткові декларації подаються з
а базовий податковий (звітни
й) період, що дорівнює, зокрема
, календарному місяцю, - протяг
ом 20 календарних днів, наступн
их за останнім календарним д
нем звітного (податкового) мі
сяця; календарному кварталу
або календарному півріччю (у
тому числі при сплаті кварта
льних або піврічних авансови
х внесків), - протягом 40 календа
рних днів, наступних за остан
нім календарним днем звітног
о (податкового) кварталу (півр
іччя).
Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статт
і 5 Закону № 2181 встановлено, що п
латник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму по
даткового зобов'язання, зазн
ачену у поданій ним податков
ій декларації протягом десят
и календарних днів, наступни
х за останнім днем відповідн
ого граничного строку, перед
баченого підпунктом 4.1.4 пункт
у 4.1 статті 4 Закону № 2181 для пода
ння податкової декларації.

Відповідно до норм підпунк
ту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону 2181
у разі якщо платник податк
ів не сплачує самостійно виз
наченої суми податкового зоб
ов'язання у строки, зазначені
у ст. 5 Закону № 2181, така сума виз
нається сумою податкового бо
ргу платника податків, а п
латник податків несе відпові
дальність у вигляді застосув
ання штрафу відповідно до за
гального строку затримки згі
дно із п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181 т
а нарахування пені згідно із
пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Закону № 2181 від пер
шого робочого дня, наступног
о за останнім днем граничног
о строку сплати податкового
зобов'язання.
Згідно п. 7.7 ст. 7 Закону № 2181 под
атковий борг погашається
попередньо погашенню под
аткових зобов'язань, які не є п
одатковим боргом, у порядку к
алендарної черговості його в
иникнення, а в разі одночасно
го його виникнення за різним
и податками, зборами (обов'язк
овими платежами) - у рівних про
порціях.
Таким чином, податковий бор
г погашається попередньо пог
ашенню податкових зобов'язан
ь, які не є податковим боргом,
у порядку календарної чергов
ості.
Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону
№ 2181 податковий борг (недоїмка
), це податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкці
й за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податкі
в або узгоджене в адміністра
тивному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлен
ий строк, а також пеня, нарахов
ана на суму такого податково
го зобов'язання.
Згідно п. п. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону №
2181 джерелами самостійної спл
ати податкових зобов'язань а
бо погашення податкового бор
гу платника податків є будь-я
кі власні кошти, у тому числі о
тримані від продажу товарів
(робіт, послуг), майна і немайн
ових цінностей, випуску цінн
их паперів, у тому числі корпо
ративних прав, отримані у поз
ику (кредит), а також з інших дж
ерел з урахуванням особливос
тей, визначених цією статтею
.
Таким чином, сума податково
го зобов'язання яку платник п
одатків узгодив та не сплати
в в строки передбачені в п. п. 5.3
.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181 автоматичн
о визнається сумою податково
го боргу на підставі п. 1.3 ст. 1 та
п. п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181.
На підставі п. п. г п. п. 4.4.2 п. 4.4 ст
. 4 Закону № 2181 Державною податк
овою адміністрацією України
було надане податкове роз'яс
нення щодо черговості погаше
ння та окремих питань стягне
ння сум податкового боргу № 540
від 13.11.2002 р. яким зазначено, що ко
шти, що надійшли на сплату зоб
ов'язань з податку, збору (обов
'язкового платежу), спрямовую
ться на погашення податкових
зобов'язань з того самого пла
тежу у порядку календарної ч
ерговості настання гранични
х термінів їх сплати. Така чер
говість погашення діє незале
жно від волі платника податк
ів та стосується як самостій
но розрахованих платником по
датків податкових зобов'язан
ь, так і податкових зобов'язан
ь, розрахованих контролюючим
органом.
Згідно п. 5.4 Інструкцій про по
рядок ведення органами держа
вної податкової служби опера
тивного обліку податків і зб
орів (обов'язкових платежів), щ
о надходять до бюджетів та до
державних цільових фондів, я
ка була затверджена Наказом
Головної державної податков
ої інспекції України № 37 від 12.0
5.1994 р. в редакцій від 03.09.2001 р. (яка бу
ла чинна у періоді, за який про
водилась перевірка) облік на
дходження платежів в картках
особових рахунків здійснюєт
ься у порядку календарної че
рговості настання граничних
термінів сплати узгоджених
податкових зобов'язань.
Таким чином, судами порушен
о норму матеріального права,
а саме п. 7.7 ст. 7 Закону № 2181, яка
чітко передбачає, що податко
вий борг погашається поперед
ньо погашенню податкових зоб
ов'язань.
Також необхідно зазначит
и, що ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністр
ативного судочинства Україн
и передбачено, що доказами в а
дміністративному судочинст
ві є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлю
є наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують в
имоги і заперечення осіб, які
беруть участь у справі, та інш
і обставини, що мають значенн
я для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюють
ся судом на підставі пояснен
ь сторін, третіх осіб та їхніх
представників. Крім того, від
повідно до ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 79 КАС
України, належними є докази, я
кі містять інформацію щодо п
редмету доказування, а також
те, що письмовими доказами є д
окументи (у тому числі електр
онні документи), акти, листи, т
елеграми, будь-які інші письм
ові записи, що містять в собі в
ідомості про обставини, які м
ають значення для справи.
Отже, аналіз викладеного да
є підстави для висновку про т
е, що судами помилково не були
враховані данні з облікової
картки платника податків, як
і відображають наявність под
аткового боргу та черговість
його погашення.
Враховуючи суть спору, х
арактер спірних правовіднос
ин, викладені обставини свід
чать про не дослідження всіх
доказів у їх сукупності всуп
ереч приписам ст. 86 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України.
Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавств
ом межі перегляду справи в ка
саційній інстанції не дають
їй права встановлювати та ви
знавати доведеними обставин
и, що не були встановлені попе
редніми судовими інстанціям
и, оскаржувані судові рішенн
я підлягають скасуванню з на
правленням справи на новий с
удовий розгляд до суду першо
ї інстанції відповідно до ч.2 с
т. 227 Кодексу адміністративног
о судочинства України.
Під час нового розгляду спр
ави суду слід всебічно та пов
но зясувати і перевірити в
сі фактичні обставини, обє
ктивно оцінити докази, що маю
ть юридичне значення для роз
гляду справи та вирішення сп
ору по суті, і в залежності від
встановленого правильно виз
начити норми матеріального п
рава, що підлягають застосув
анню до спірних правовідноси
н, та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.
Приймаючи до уваги виклад
ене, колегія суддів Вищого ад
міністративного суду Україн
и прийшла до висновку, що суди
першої та апеляційної інста
нцій неповно зясували обст
авини справи, не перевірив до
водів і заперечень сторін та
доказів по справі в звязку
з чим постанова господарськ
ого суду м. Києва від 15.08.2006 та ухв
ала Київського апеляційного
господарського суду від 11.10.2006 у
справі №25/76-А підлягають
скасуванню, а справа №25/76-А, від
повідно до п. 6 ч.1 ст.223 КАС Україн
и, передається на розгляд суд
у першої інстанції
На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 220, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу СДПІ у
м. Києві по роботі з великим п
латниками податків задоволь
нити частково.
Постанову господарського
суду м. Києва від 15.08.2006 та ухвалу
Київського апеляційного гос
подарського суду від 11.10.2006 у спр
аві №25/76-А скасувати.
Справу №25/76-А направити на но
вий розгляд до суду першої ін
станції.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім в
ипадків, встановлених статте
ю 237 Кодексу адміністративног
о судочинства України.

Головуючий

М.О.Федоров

Судді

А.І. Брайко

Г.К. Голубєва

О.В. Карась

А.О.Рибченко

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар

А.О.Патюк