Справа № 2а-2357/08
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2357/08
окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28"
серпня 2008 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Перцової Т.С.

при секретарі - Ульященко Л.М.

за участю представників сторін :

позивача - Саніна
А.О.

відповідача - Корольової В.Є., Дяченка Д.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну
справу за позовом ВАТ „Харківське підприємство автобусних станцій” до
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками
податків у м. Харкові про скасування рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 24 вересня 2007 року № , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ВАТ „Харківське підприємство автобусних станцій”, звернулося до
Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками
податків у м. Харкові, в якому просить суд скасувати рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові
про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24 вересня 2007 року №
за порушення п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити. В обґрунтування позову з посиланням на Указ
Президента України „Про деякі заходи з перегулювання підприємницької
діяльності” та ст. 9 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”
зазначив, що у податківців не було законних підстав проводити перевірку,
оскільки позивач зареєстрований як платник податків в СПДІ по роботі з ВПП у м.
Харкові і саме цей орган повинен здійснювати перевірки ВАТ „Харківське
підприємство автобусних станцій”. Крім того, з вказівкою на Указ Президента
України „Про деякі заходи з перегулювання підприємницької діяльності”
стверджує, що ДПА у Харківській області не мала права повторно проводити
перевірку, а також не мала права проводити спірну перевірку не повідомивши про
це позивача за десять календарних днів до про проведення перевірки. Представник
позивача пояснив, що вважає безпідставним посилання відповідача, при прийнятті
оскаржуваного рішення, на порушення позивачем п.13 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”. В позові вказує, що оскаржуване рішення не відповідає
вимогам чинного законодавства, так як порушення вищезазначеної норми права не
мало місця, оскільки при проведені перевірки позивача фахівцями ДПА у
Харківській області 28.08.2007 року о 11 год. 28 хв., ВАТ „ХПАС” було
знеструмлено, у зв'язку з проведенням планового ремонту. Остання касова
відомість продажу квитків була роздрукована через РРО о 10 год. 55 хв., автобус
в останній рейс відправився з автостанції о 11 год. 00 хв. і працівником
позивача в цей час була проінкасована сума виручки у сумі 490,00 грн., що
підтверджується видатковим касовим ордером № 325 від 28.08.2008 року. Під час
проведення перевірки, у зв'язку з відсутністю електроенергії касир не змогла
провести вчасно операцію вилучення через РРО інкасованої суми в розмірі 490,00
грн. Крім того, представник позивача вказує, що перевіряючими було роздруковано
Х-звіт РРО не на місці проведення розрахунків, а в поруч розташованому з
автостанцією магазині, куди перевіряючи особисто перенесли РРО. Також зазначає,
що вказане рішення було оскаржено у відповідному порядку до ДПА в Харківській
області, але скарга була залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без
змін. Підсумовуючи викладене, представник позивача просить суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові, надала заперечення на адміністративний позов,
в якому виклала свою позицію проти доводів позивача та просить суд відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що
рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 24 вересня 2007 року № ” у розмірі 2450,50 грн., прийнято
правомірно у відповідності до висновків акту виїзної планової перевірки, в
якому відображені порушення позивачем п. 13 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

У судовому засіданні в якості свідка була допитана касир
позивача - ОСОБА_1, яка була
присутня при проведенні перевірки.

Допитана в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що вона працює
у позивача касиром. В день
проведення перевірки була присутня на автостанції і здійснювала продаж квитків. В
10 годин 55 хвилин вона закрила відомість маршруту та близько о 11 год.00 хв.
було вимкнено електроенергію на автобусній станції. У зв'язку з тим, що автобус в останній рейс відправився з автостанції о 11 год.00 хв., вона
виписала видатковий касовий ордер на суму 490,00 грн. та передала вказану суму
з каси РРО інкасатору. Сума в розмірі 490,00
грн. була отримана нею з початку робочого дня за продаж квитків, в Х-звіті РРО
була вказана сума 506,00 грн. Як пояснив свідок, під час перевірки фахівці ДПА
у Харківській області вчиняли на неї тиск, у зв'язку з чим вона підписала
матеріали перевірки без ознайомлення.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши
свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 28.08.2007 р. на підставі направлень за №№ 16452,
16452 від 27.08.2007р. фахівцями ДПА у Харківській області проведена перевірка господарської одиниці позивача -
автостанції Вільхуватська, що розташована за адресою: Харківська область,
ВеликоБурлуцький район, с. Вельхуватка, вул. Харченко, 8, яка належить ВАТ
„Харківське підприємство автобусних станцій” щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької діяльності, про що складений акт № 20406592/2310 від 28.08.2007 року.

За результатами перевірки встановлено порушення п. 13 ст. 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” - не забезпечено відповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій сумі, зазначеної в
денному звіті РРО на суму 490, 10 грн.

Перевірка проведена в присутності касира позивача - ОСОБА_1 Після складання матеріалів перевірки, касир був
ознайомлений з актом перевірки, підписав його без зауважень до ходу перевірки,
з виявленим порушення погодилась, отримала другий примірник акту та власноруч
склала опис готівкових коштів.

Перевіряючі фактично були допущені до проведення
перевірки, що підтверджується отриманням ОСОБА_1 направлень на
перевірку, складеними актом перевірки, письмовими пояснення та описом наявних
купюр та монет.

На підставі висновків акту перевірки ДПІ у Київському
районі м. Харкова прийнято рішення № від 24.09.2007 року про
застосування до ВАТ „Харківське підприємство автобусних станцій” штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 2450,50 грн.

Позивач не погодився з винесеним відповідачем рішенням № від 24.09.2007 року та
почав процедуру апеляційного оскарження шляхом подання первинної скарги до ДПА
у Харківській області та повторної скарги до ДПА України. За результатами
розгляду скарг рішенням ДПА у Харківській області за № 15574/7/25-203 від
13.11.2007 року та рішенням ДПА України № 26031/7/25-0415 від 21.12.2007
року оскаржуване рішення залишено без
зміни, а скарги ВАТ „ХПАС” без задоволення.

В ході судового засідання представник позивачів наполягав на тому, що у
податківців, які проводили спірну перевірку не було законних підстав для її
проведення, оскільки вони не дотримались вимог положень Указ Президента України
„Про деякі заходи з перегулювання підприємницької діяльності” та ст. 9 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”.

З огляду на фактичні обставини справи, за результатами дослідження
письмових доказів по справі та з урахуванням вимог ст. 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”,
ст.ст. 15,16 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", суд не
може погодитись з вищевказаним твердженням представника позивача виходячи з
наступного.

Так, приписами ст.ст. 8, 9, 10 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” визначені функції органів державної податкової служби, до
яких належать, зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової
служби, у випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати контроль: за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку,
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів
про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки,
згідно якого позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться
за наявності певних обставин.

Судом встановлено, що ДПА у Харківській області при складанні плану
перевірок за здійсненням СПД розрахункових операцій у сфері готівкового обігу
на відповідний місяць, керувалась Наказом ДПА України № 441 від 11.10.2005 року
„Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка
перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами
при їх проведенні”, який діяв на момент проведення оскаржуваної перевірки.

Приписами п.п. 2.5., 2.6. розділу 2 цих Методичних рекомендацій визначено,
що основними критеріями відбору платників податків є: аналіз
фінансово-господарської діяльності на підставі звітних даних суб'єкта
господарювання; порівняння звітних даних
про використання РРО (КОРО) суб'єктів господарювання, які займаються однаковим
видом діяльності та мають однакові умови отримання доходу; результати
попередньо проведених перевірок суб'єктів господарювання та їх господарських
одиниць; дані проведених хронометражів (спостережень) у порівнянні з даними
виторгів за аналогічні попередні періоди господарської діяльності даного
платника; кількість та періодичність ремонтів РРО, кількість зареєстрованих
РРО, по яких надається звітність, що суб'єкти господарювання їх не
використовують; динаміка виторгів та
аналіз тенденції їх зростання (спаду) у відношенні з іншими показниками
господарської діяльності суб'єктів господарювання. Перевірки контролю за
здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у сфері
готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової
служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та
запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та
затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок.

Суд зазначає, що проведена перевірка була передбачена в
плані роботи ДПА в Харківській області на серпень 2007
року, отже проведена перевірка є плановою перевіркою з питань дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі
органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки
або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Виходячи з
положень Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", який визначає правові
засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг і є спеціальним для такого виду операцій, суд
також не приймає посилання позивача на те, що до проведення оскаржуваної перевірки слід застосовувати положення Указу Президента України "Про деякі заходи
для дерегулюванню підприємницької діяльності", оскільки останній
може застосовуватися тільки в частині, не врегульованій Законом № 265/95-ВР, у
зв'язку з чим суд не приймає посилання представника позивача щодо незаконності
проведення повторної перевірки та неповідомлення за десять календарних днів про проведення перевірки.

В ході судового засідання представник позивач наполягав на тому, що у
фахівців ДПА у Харківській області, які проводили спірну перевірку не було
законних підстав для її проведення, оскільки така перевірка повинна проводитись
тією державною податковою службою, на податковому обліку якої знаходиться
позивач, тобто в даному випадку СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові.

З огляду на фактичні обставини справи, за результатами дослідження
письмових доказів по справі та з урахуванням вимог Закону України „Про державну
податкову службу в Україні” та Наказу ДПА України № 441 від 11.10.2005 року
„Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка
перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами
при їх проведенні”, суд вважає
вищенаведене твердження позивача помилковим.

Аналіз положень Закону України „Про державну податкову службу в Україні”
дозволяє суду зробити висновок, що
Державна податкова адміністрація в Харківській області є органом державної
податкової служби, до функції якої належать, зокрема здійснення контролю за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 9 цього Закону на державні податкові
адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі та державних податкових інспекцій в містах з районним поділом (крім
міст Києва та Севастополя) покладені функції, передбачені статтею 8 цього
Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також
пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного
збору. У разі коли зазначені в частині першій цієї
статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за
платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж
функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного
поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

У випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами України,
Державна податкова адміністрація в Харківській області має право здійснювати
контроль : за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з
наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці
документи, торгових патентів.

З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та
запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах на виконання наказу
ДПА України № 441 від 11.10.2005 року „Про затвердження Методичних рекомендацій
щодо порядку складання плану-графіка перевірок суб'єктів господарювання та
взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні” Державної податковою
адміністрацією в Харківській області було сформовано та головою ДПА у Харківській області затверджено щомісячний план
проведення перевірок на серпень 2007 року,
на підставі якого і була проведена спірна перевірка.

Аналізуючи вищевказані норми, суд робить висновок, що у працівників ДПА у
Харківській області були законні підстави для проведення перевірки
господарської одиниці позивача, оскільки автостанція
Вільхуватська розташована за адресою: Харківська область, ВеликоБурлуцький
район, с. Вельхуватка, вул. Харченко, 8 та знаходиться у межах
адміністративно-територіальної одиниці - в Харківській області, на яку
поширюється компетенція ДПА у Харківській області, тобто остання діяла у межах
повноважень та у спосіб, передбачений Законом України „Про державну податкову
службу”.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими
твердження представника позивача щодо незаконності проведеної спірної перевірки.

Керуючись приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для винесення оскаржуваного
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 24 вересня 2007 року № стало
встановлення під час перевірки порушень чинного законодавства, які знайшли своє
відображення в акті перевірки.

Судом не встановлено фактів здійснення морального чи
фізичного тиску з боку перевіряючих на
касира ОСОБА_1

Суд зазначає, що до правоохоронних органів зі скаргою на неправомірні дії
посадових осіб ДПА у Харківській області під час проведення перевірки позивач
не звертався.

Суд зауважує, що підписавши матеріали перевірки без
зауважень до перевіряючих та ходу перевірки, ОСОБА_1 з порушеннями погодилася, оскільки при
підписанні та ознайомленні з актом перевірки у неї
була можливість зробити зауваження щодо них.

Представник позивача стверджує, що порушення п. 13 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" - не
забезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на 490,10 грн. не мало місце в діяльності позивача, оскільки касир відповідно до
чинного законодавства виписала видатковий касовий ордер на суму 490,00 грн. та
передала їх інкасатору, а з РРО вказану суму не вилучила у зв'язку з вимкненням
електроенергії об 11.00. годин.

Суд не приймає вищенаведені доводи позивача, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, за результатами перевірки позивача встановлено
порушення п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” -
не забезпечено відповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахункових операцій сумі, зазначеної в денному звіті РРО на суму 490,10 грн.

З опису наявних купюр та монет від 28.08.2007 року,
складеного касиром позивача, ОСОБА_1 вбачається, що готівкові кошти, які
знаходяться на місці проведення розрахунків на перевіряємій автостанції, яка
належить ВАТ „Харківське підприємство автобусних станцій”, отримані за реалізовані товари станом на
28.08.2007 року та складають 16,45 грн.

Позивачем надані видатковий касовий ордер за 28.08.2007 року № 235 та
прибутковий касовий ордер від 28.08.2007 року № 1186, з яких вбачається, що була оприбуткована сума в розмірі 490,00 грн.
-виручка.

З нефіскального добового чеку за 28.08.2007 року
вбачається, що виручка за цей день склала 506,55 грн., службове внесення було
здійснено в сумі 16,69 грн., одержано готівкою 489,86 грн.

Судом встановлено, що грошові кошти у сумі 16,45 грн. зберігалися на момент проведення перевірки за місцем проведення
розрахунків ВАТ „Харківське підприємство автобусних станцій” і не відповідали
сумі коштів 506,55 грн., зазначеній в добовому звіті РРО за 28.08.2007 року.
Грошові кошти в розмірі 490,10 грн. (невідповідність суми готівкових коштів на
місці проведення розрахункових операцій сумі, зазначеної в добовому звіті РРО),
які були вилучені з каси РРО в період знеструмлення автостанції Вільхуватська не були внесені в фіскальний звітній чек
та розрахункову квитанцію як службова видача.

Беручи до уваги наведене, суд не приймає посилання представника позивача,
на те що готівкові кошти в розмірі 490 грн. були оприбутковані в установленому
законом порядку, оскільки вищевказана сума була вилучена з каси РРО та не була
внесена в фіскальний звітній чек та розрахункову квитанцію як службова видача.

Відповідно до п.13 ст.3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Абзацом 1 п. 4.5. розділу 4 „Порядку реєстрації,
опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари
(послуги)”, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України
від 1 грудня 2000 р. N 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5
лютого 2001 р. за N 107/5298, унесення чи видача готівки з місця проведення
розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій
"службове внесення" та "службова видача", якщо таке
внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім
того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації
суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації
першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Згідно з п. 9.7. розділу 9 „Порядку реєстрації та ведення
книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок”, затвердженого
наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 р. N 614,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 р. за N 106/5297,
сума готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків до початку
робочого дня, уноситься СПД протягом робочого дня або перебуває на місці
проведення розрахунків на момент виходу з ладу РРО чи відключення
електроенергії, записується у корінець розрахункової квитанції з поміткою
"Службове внесення". Сума готівки, що вилучається СПД протягом
робочого дня з місця проведення розрахунків, записується у корінець
розрахункової квитанції з поміткою "Службова видача".

Статтею 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачено, що у
разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Згідно ст.25 Закону суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін
з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

Таким чином, штрафні (фінансові) санкції на суму 2450,50 грн. були накладені на позивача ВАТ
„Харківське підприємство автобусних станцій” з
урахуванням вчиненого правопорушення та в межах закону.

Виходячи з наведеного, з урахуванням доведеності
вчинення вищевказаного правопорушення, суд вважає правомірним
рішення від 24 вересня 2007 року №
про застосування до ВАТ
„Харківське підприємство автобусних станцій” штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 2450,50 грн. за
порушення п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

В зв'язку з чим, суд робить висновок про те, що Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками
податків у м. Харкові при винесенні рішення від 24 вересня 2007 року №
про застосування до ВАТ
„Харківське підприємство автобусних станцій” штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 2450,50 грн. за
порушення п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” діяла на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом з дотриманням
вимог ч.3 ст.2 КАС України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 17,
86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ВАТ „Харківське підприємство
автобусних станцій” до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі
з великими платниками податків у м. Харкові про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24 вересня 2007 року №
- відмовити в повному обсязі.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної
скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі
виготовлена та підписана 01.09.2008
року.

Суддя (підпис) Т.С.Перцова