Справа № 2а-26/2008
Суддя: Нестерук В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гагарінський районний суд міста Севастополя
Код суду 2702
Справа 2а-26/2008
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( повне )

9 грудня 2008 року

Гагарінський районний суд м. Севастополя у складі:

Головуючого - судді Нестерук В.В.

Членів колегії - судді Майданика А.П. та судді Полівода С.В.

при секретарі - Александрової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1
до МВС УКРАЇНИ та до Державного казначейства України про стягнення моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вона пояснила, що 13 жовтня 2005 року військоий місцевий суд Львівського гранизону виніс вирок яким визнав винним
ОСОБА_3
у винені злочину передбаченого ст.424 ч.3 КК УКРАЇНИ. Судом було встановлено, що внаслідок позастатних відносин між рядовим
ОСОБА_2
та сержантами
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
наступила смерть сина позивачці-рядового
ОСОБА_2
. Військова частина 3007 є військовою частиною, яка підпорядкована відповідачу. Позивачка вважає що саме бездіяльність відповідача та несумлінне виконання покладенних на відповідача обов’язків зумовило можлівість вчинення цього злочину та спричинило моральну шкоду матерів солдата, який загинув під час проходження служби. Спочатку позивачка прохала суд стягнуті з відповідачів на відшкодування моральної шкоди 10 тисяч гривень, а потім в ході розгляду цієї справі в суді вона збільшила розмір відшкодування до 1 млн.гривень.

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягають на своїх позовних вимогах та прохають суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача МВС УКРАЇНИ-
ОСОБА_5
. в судовому засіданні попрохапв суд відмовити в задоволенні цього позову відносно МВС УКРАЇНИ так як на його думку позов подано не до того субєкту владним повноважень діями або бездіяльністтю якого було завдано моральної шкоди позивачці тобто до не належного відповідача. На думку представника відповідача –МВС УКРАЇНИ належним відповідачем є не МВС УКРАЇНИ, а в/ч 3007 Внутрішних військ МВС УРАЇНИ так як вона є юрідною особою. Представник в/ч 3007 попрохав суд розглядати цю справу в його відсутності.

Другий відповидач та його представник Державне казначейство України до суду неодноразово не зявлялся, хоча викликався до суду належним чином. Однак вин надав до суду заперечення по цьому позову, відповіідно до якого він є неналежним відповідачем по цьому позову. Тому суд вважає можливим розглянути цю справу в його відсутності. Відповідно до цього заперечення Державне казначейство не розпоряджається державними коштиами, а организує і здійснює виконання державного бюджету України. Виділення і доведення коштів з державного бюджету для головного розпорядника коштів і територіальних органів Державного казначеенйства здійснюється лише в межах обсягів асигнувать передбачених законом України про державний бюджет на поточний рік. Так як МВС УКРАЇНИ є головним розпорядником бюджетних коштів та фінансується за рахунок коштів державного бюджету, а моральна шкода відшкодовується особою що її причнила при наявності її вини цей відповіждач прохає суд відшкодувати моральну шкоду не з нього, а з винної сторони.

Суд, вислухавши позивачку, її представника, представника МВС УКРАЇНИ та вивчивши матеріалі цієї справі вважає на необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково з наступних підстав:

Відповідно до Положення про Міністерство внутрішних справ України (діяло до 17 жовтня 2000 року) затвердженного розпорядженням Президента України 7 жовтня 1992 року на МВС УКРАЇНИ покладено рядобовязків. Частина 9 пункту 3 Положення поклала обовязок на відповідача по забезпеченню законности в діяльності працівників і військовослужюовців системи. Ознаки противозаконної поведінки сержантів встановлені у вироку якій суд оголосив під час розгляду справі.

Підпункт 21 пункту 4 Положення покладав обовязок на ваідповіджача з вжиття заходів до додержання дисциплини і законності і їх діяльності. Ознаки злочину також встановлені у вироку суду. Ст.3 Конституції України встановлює відповідальність держави за свою діяльність. Суд вважає що саме бездіяльність відповідача –МВС УКРАЇНИ та несумліне виконання покладених на відповідача обовязків зумовило можлівість вчинення злочину. Можливість вчинення злочину була зумовлена відсутністтю забезпечення законності.Тоб то склалася ситуація в якій і стало можливим вчинення цього злочину. А належне виконанняч обовязку по забезпеченню законності и виключає таку можлівість. Таким чином суд вважає що внасліддок діяльности цього відповідача и було завдано шкоду позивачці. Однак в той же час суд вважає що розмір шкоди яку хоче стягнуті позивачка явно забільшений та вважає тому задовольнити її позов лише частково, на суму 200 тисяч гривень. В іншой частини позову суд вважає на необхіжне позичці відмовити. Суд вважає, що позивачці дійсно була заподіяна моральна шкода на таку суму, так як відповідач умисно ухилявся від забезпечення законності в діяльності військовослужбовців системи. Відповідач також нен міг не знати, що дане зобовязання не виконується оскільки такі випадки непоодинокі. тАкож відповідач не міг не знати що не забезпечення законності може привести до можливості ввчинення суспільно небезпечних діянь. Саме через незабехпечення законности МВС УКРАЇНИ позивачка була позбавлена єдиного сина. Позивачку було позбавлено можлівості продовження роду через сина. Крім цього позивачку було позбавленно можлівості отримуваті пиклування від сина, можлівості спілкуватісь з сином. З таких обставин суд и вважає необхідним стягнуті з відповідача- МВС УКРАЇНИ на користь позивачці моральну шкоду в розмірі 200 ттисяч гривень. Так як другий відповідач є лише розпорядником бюджетних коштів та приймає участь лише в виплаті визначенної судом сумі, та його провинна в заподіянні моральної шкоди позивачці суд не вбачає суд вважає можливим виключити його з числа відповідачів по цієї справі, та відмовити в задоволенні позову відносно його.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст.ст.11,16,23 ЦК УКРАЇНИ, ст. ст. 1, 2, 19, 50-51, 69, 73, 86, 94, 104, 105, 106, 122, 138, 159-163, 181 КАС УКРАЇНИ, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
ОСОБА_1
- задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь
ОСОБА_1
в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 тисяч гривень.

В іншої частини позову
ОСОБА_1
- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії в апеляційну інстанцію або у порядку ст.186 ч.5 КАС УКРАЇНИ.

Головуючий:

Суддя Гагарінського районного суду

м. Севастополя (підпис) В.В.Нестерук

члени колегії: (підпис) С.В.Полівод

(підпис) А.П.Майданик

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Гагарінського районного суду

м.Севастополя В.В.Нестерук

Постанова законної чинности не набрала.