Справа № 2-а-3356/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-3356/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня
2008 року
11 год. 11хв.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук С.М. за участю
секретаря судового засідання Василевич І.І. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача:

представник ОСОБА_1. (копія
довіреності в матеріалах справи);

відповідача:

представники Наконечний Ю.М., Крупич І.С. (копії довіреностей в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2до Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, суд,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2 звернулася з
позовом до Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № 245/17-51/0,
№246/17-51/0, № 247/17-51/0 від 07.12.2007року.

Відповідач проти позову заперечує, про
що подав письмові заперечення. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те,
що факти порушень встановлені в ході проведення перевірки позивача, вважає, що
ним правомірно визначено податкові зобов'язання
обумовлені в оскаржуваних податкових повідомленнях -рішеннях. Представник відповідача в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував, просив суд в його задоволенні відмовити,
обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у запереченнях на позов.

В судовому засіданні представник позивача
підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

При цьому,
суд встановив.

Судом встановлено, що в період з
30.10.2007року по 12.11.2007року посадовими особами відповідача проведено
планову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства
позивачем за період з 04.10.2004року по 30.06.2007року, результати якої оформлені актом від 22.11.2007року.

В ході проведення перевірки було
встановлено порушення ст.13 пп. «б» п.1 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів «Про
прибутковий податок з громадян,
п.п.9.12.1 п.9.12 ст. 9, п.п. 7.1 ст. 7, п.п. 6.3.2 п. 6.3 ст.6, пп.. 8.1 ст.
8, п.п. «а» п.19.2 ст.19 Закону України «Про оподаткування доходів фізичних
осіб», п. 2.1 ст. 2, п.9.3, п.9.4,
ст..9, п.п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість», п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
№2181 (далі -іменовано Закон № 2181).

Суть
вказаних порушень полягає в тому, що позивач в другому півріччі
2006року перебував на спрощеній системі
оподаткування та сплачував єдиний податок, податковий орган вказує, що позивач
не мав права перебувати у вказаний період на спрощеній системі оподаткування, а
відтак йому необхідно було сплачувати податок з доходів фізичних осіб та
податок на додану вартість.

На підставі висновків, викладених в акті, відповідачем винесено податкові
повідомлення - рішення № 245/17-51/0, №246/17-51/0, № 247/17-51/0 від
07.12.2007року, якими позивачу
визначено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 4650, 26грн., з податку на
додану вартість в розмірі 8333,00грн.-основний платіж та 5186,5 грн.- штрафна
санкція та податку з доходів фізичних осіб в розмірі 22,75грн.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 01.01.2005року по 31.09.2005року позивач перебувала на спрощеній
системі оподаткування, згідно поданого позивачем звіту від 05.10.2005року
виручка від реалізації товарів з початку 2005року становила 632829грн. Вказані
обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, актом перевірки від
22.11.2007року, витягом з книги обліку
доходів та витрат позивача (а.с. 47).

В ІУ кв.2005року та І, ІІ кв.
2006року позивач перебувала на загальній системі оподаткування.

10.10.2005року Корецьким відділенням Гощанської МДПІ
позивачці було видано свідоцтво
про реєстрацію платником ПДВ №77684040.

15.06.2006року та
27.06.2006року позивачка звернулась до Корецького відділення Гощанської
МДПІ із заявами про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності та відповідно про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість. На підставі поданих заяв позивачці 23.06.2006року було видано
свідоцтво про сплату єдиного податку та
анульовано свідоцтво платника
ПДВ.

Однак, запровадження позивачкою спрощеної системи
оподаткування, шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку суперечить положенням:

· ст.1 Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», пункту 1 Постанови КМ України від 16
березня 2000 р. N 507 «Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня
1998 р. N 727», з яких слідує, що однією із підстав за наявності якої
допускається запровадження спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності є
наявність такої обставини,
як не перевищення позивачем за
календарний (2006) рік обсягу виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) не більше 500 тис. гривень. Календарний рік
розпочинається з 01.01.2006року та закінчується 31.12.2006року;

· ст.2, ст.3 Закону України «Про оподаткування доходів
фізичних осіб», п.п.2.3.1. п. 2.3 ст. 2, п.п. 3.1.1. ст. 3, п. 9.4 , п. 9.6 ст.
9 Закону України «Про податок на додану
вартість», з яких вбачається, що в 2006році
позивачка повинна була перебувати на загальній системі оподаткування та
сплачувати з отриманих ним доходів податок на доходи фізичних осіб, на
нараховувати і сплачувати податок на додану вартість.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах встановлених
законом. Указ Президента «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»
передбачає право платника податку застосовувати спрощену систему оподаткування у вигляді сплати єдиного податку та
відповідно не сплачувати податок на
доходи фізичних осіб та податок на
додану вартість лише у випадку, якщо з фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності у трудових
відносинах протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за календарний рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Оскільки обсяг
виручки позивачки за 2005 календарний рік становив 632829грн., то
відповідно на неї не поширюються положення вищеназваного Указу
в частині права застосовувати спрощену систему
оподаткування у вигляді сплати єдиного
податку та відповідного звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб
та податку на додану вартість в продовж другого півріччя 2006року.

Таким чином, видача або наявність у позивача свідоцтва
про сплату єдиного податку не є умовою для звільнення суб'єкта підприємницької діяльності від
обов'язку сплачувати податки та збори в
розмірах визначених законами.

Що ж до
нарахування податку з доходів фізичних
осіб в розмірі 22,75грн., згідно податкового повідомлення -рішення №
247/17-51/0 від 07.12.2007року, то
згідно з акту перевірки
вбачається, що при звільненні найманого
працівника ОСОБА_3., при оподаткуванні розрахункових, працівнику надано
соціальну пільгу у зв'язку з чим не доутримано 22,75грн.- податку на доходи
фізичних осіб. Вказані обставини позивачем та його представником не
заперечувались.

Відповідно до п. 4 Порядку
надання документів та їх склад при застосуванні податкової соціальної
пільги (затв. Постановою КМ України від 26.12.2003року №2035), соціальна пільга
починає застосовуватися працедавцем з податкового місяця, в якому платник
податку подав працедавцю заяву про її застосування з відповідними документами, і
зупиняється з податкового місяця, в якому платник податку подав заяву про
відмову від пільги або припинив трудові відносини з таким працедавцем.

А відтак, позивач
порушив приписи вищеназваного законодавства та не правомірно застосував соціальну пільгу до найманого працівника ОСОБА_3 у місяці припинення з ним трудових відносин, що в свою чергу
призвело до не доутримання податку на доходи фізичних осібв розмірі
22,75грн., чим відповідно порушено п.п.
6.3.2 п. 6.3 ст.6,п.7.1 ст.7, пп. 8.1 ст. 8, п.п. «а» п.19.2 ст.19 Закону
України «Про оподаткування доходів фізичних осіб».

Отже дії відповідача щодо прийняття
оскаржуваних рішень є правомірними та не порушують прав позивача.

Відповідач не надав суду доказів
понесення судових витрат, а відтак відсутні підставі для застосування наслідків
передбачених ст. 94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В
задоволенні адміністративного позову суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 до Гощанської
міжрайонної державної податкової
інспекції про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень № 245/17-51/0, №246/17-51/0, № 247/17-51/0 від 07.12.2007року відмовити повністю.

2. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.М. Шевчук

Повний текст постанови складено 26 вересня
2008 року.