Справа № 2-а-1474/2008
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

16.10.08

Справа №2-а-1474/08

(16:09) м.
Сімферополь

Окружний адміністративний суд Автономної Республіки
Крим у складі головуючого судді Кушнової А.О. , при секретарі Габрись П.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданніадміністративну справу за позовом

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Феодосія

до
ДПІ у м. Феодосії АР Крим, м. Феодосія

про визнання рішення недійсним

за участю представників:

від позивача :ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_1;

від відповідача: Крекотинь Ганна
Миколаївна, довіреність № 77 від 06.09.07

Суть спору: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулася до
Окружного адміністративного суду АР Крим із адміністративним позовом про
визнання недійсним рішення ДПІ в м. Феодосія про застосування штрафних
(фінансових) санкцій №001107/ від 25.01.2008р. на суму 2831,45 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному обсязі, прохав суд їх задовольнити, з
посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, вважає, що акт № 000813
від 17.01.2008 р. містить недостовірні відомості про перевірку, про яку
позивача не було сповіщено належним чином, при проведенні перевірки
працівниками ДПІ позивач був відсутній, а також акт перевірки підписаний
невідомою особою, а саме ОСОБА_2, яка представилась продавцем, хоча у трудових
відносинах із позивачем не знаходиться.
У зв'язку з чим акт №000813 від 17.01.2008 р. не може бути підставою для прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій №001107/ від 25.01.2008р. на суму
2831,45 грн.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував, прохав суд у його задоволенні відмовити,
надавши суду свої письмові заперечення.

У судовому засіданні 16.10.08
позивачем надані суду письмові пояснення (на заперечення проти позову), в яких
позивач оспорює підстави проведення позапланової перевірки, зазначаючи, що
відповідач не представив наказу про проведення перевірки, також зазначає, що
продавець ОСОБА_2 ніколи у позивача не працювала. Яким чином ця особа підписала
акт перевірки позивачу невідомо.

У судовому засіданні 16.10.08 в
якості свідка був допитаний головний державний податковий інспектор ДПІ в
м.Феодосії ОСОБА_3, який проводив перевірку позивача.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності,
суд,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована виконавчим комітетом Феодосійської міської ради 19.03.2007 р. як
фізична особа - підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію (а.с. 11).

Дозвіл на ведення торгівельної
діяльності в магазині з кафетерієм за адресою: м.Феодосія, вул. Геологічна, 2,
надано рішенням виконавчого комітету Феодосійської міської ради від 18.05.07 р.
№ 662 (а.с. 12).

17.01.08 р. на підставі направлень
№№ 22, 23 (а.с. 24) податковими інспекторами ДПІ в м.Феодосії була проведена
перевірка з контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового
та безготівкового обігу магазину з кафетерієм, розташованого за адресою: м.
Феодосія, вул.Геологічна, 2, діяльність в якому здійснює позивач.

Судом встановлено, що з
направленнями на перевірку продавець ОСОБА_2 була ознайомлена під розписку та
отримала їх копію, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в направленнях на перевірку,
копії яких є в матеріалах справи ( а.с. 28).

В ході проведення перевірки ДПІ в
м. Феодосії було встановлено наступні правопорушення:

1) не проведення розрахункової операції
через РРО на суму 7,8 грн. при покупці двох пляшок слабоалкогольного напою
"Бренді кола" та 1 пачки цигарок "Некст", при цьому касовий
чек не пробитий, розрахункова квитанція не виписана;

2) невідповідність суми готівкових
коштів в місці проведення розрахунків сумі коштів, що вказана в денному звіті
РРО: сума готівкових коштів в місці проведення розрахунків склала 413,29 грн.
(з урахуванням покупки), про що продавцем ОСОБА_2 власноруч складено та
підписано опис наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків
(а.с.30), а в денному звіті РРО вказано суму 0,00 грн., тобто різниця наявних
грошових коштів в місці проведення розрахунків встановлена в розмірі 405,49
грн. При цьому, ОСОБА_2 пояснила, що касовий чек не пробитий тому, що касовий
апарат не був ввімкнений та що в загальній сумі грошових коштів, що знаходились
в місці проведення розрахунків знаходились її власні кошти в сумі 50 грн.
(а.с.31);

3) не роздруковані фіскальні звітні чеки за
18.07.2007 р. та 06.01.2008 р., при цьому відміток в КОРО про вихід з ладу РРО
чи вимкнення світла не має;

4) порушення встановленого порядку
ведення розрахункових книжок: перед початком використання розрахункової книжки
на її реєстраційній сторінці не вказана дата початку використання;

5) розрахункові операції через РРО
проводяться без використання режиму попереднього програмування: згідно
"Z-звіту" від 08.01.08 р. "алкогольні напої", "продукти",
"цигарки" пробиваються через РРО за відділами, а не за найменуванням
товару.

За результатами перевірки
працівниками ДПІ в м. Феодосії був складений акт перевірки №000813/01110030/23-3 від 17.01.2008р. (а.с.
7-8, 32). Акт перевірки був підписаний
продавцем ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 17.01.08, про що
свідчать підписи вказаних осіб на акті перевірки (а.с. 7-8, 32), що спростовує
твердження позивача про те, що вона була відсутньою при проведенні перевірки.

На підставі акту перевірки Державною
податковою інспекцією в м. Феодосії винесено рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 25.01.2008 р. № на суму штрафних санкцій у
розмірі 2831,45 грн. (а.с.9).

Судом також встановлено, що вказана
перевірка проведена згідно плану проведення перевірок щодо контролю за
додержанням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу, що складений ДПІ в м. Феодосії на січень
2008 р., а також згідно направлень на перевірку №№ 22, 23 від 16.01.08 р.
(а.с.28,37).

Згідно ст. 15 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 р. № 265/95 (із
змінами та доповненнями) (далі - Закон №265/95) контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової
служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із
законодавством України.

Статтею 16 Закону №265/95
передбачено, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства
здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію
цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством
України.

Відповідно до ст. 11 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Оспорювана перевірка проводилась
ДПІ в м.Феодосії з питань контролю за здійсненням розрахункових операцій в
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
відповідно до плану ДПІ в м. Феодосії на січень 2008 року на здійснення
перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, отже
в межах компетенції суб'єкта владних повноважень.

Судом не приймаються до уваги
твердження позивача про те, що продавець ОСОБА_2, зазначена в акті перевірки,
не знаходиться в трудових відносинах з
позивачем, тому не є належним представником позивача на об'єкті торгівлі,
оскільки судом встановлено, що фактично об'єкт торгівлі під час проведення
перевірки працював, ОСОБА_2 був відпущений товар, проведені розрахунки,
підписаний опис наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків, а отже
фактично ця особа була допущена до роботи, хоча і не знаходиться в трудових
відносинах із позивачем шляхом укладання письмової угоди.

Крім того, допитаний у судовому засіданні 16.10.08 в якості свідка
головний державний податковий інспектор ДПІ в м.Феодосії ОСОБА_3 пояснив, що
17.01.08 проводив перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. В ході перевірки
був придбаний товар: дві пляшки слабоалкогольного напою "Бренді кола"
та 1 пачку цигарок "Некст", продавцем ОСОБА_2 прийняті гроші за
товар, видана здача, в магазині окрім представників контролюючого органу
знаходились інші покупці, яких також обслуговувала ОСОБА_2, отже ОСОБА_2 фактично
виконувала обов'язки продавця, знаходилася за прилавком, проводила розрахунки.

У відповідності до п. 1.3 Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом ДПА
України від 10.08.2005 № 327, зареєстрованим в Мінюсті 25.08.05 за № 925/11205,
за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів
господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового,
валютного та іншого законодавства - довідка.

Акт - службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта
господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог
податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Суд прийшов до висновку, що при
складанні акту перевірки відносно позивача посадовими особами ДПІ в м.Феодосії,
не допущено порушень щодо оформлення акту перевірки.

У відповідності із пунктами 1, 2,
9, 11, 13 статті 3 Закону №265/95 суб'єкти підприємницької діяльності, що
здійснюють розрахункові операції в готівковій і/або безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів і т.п.) при продажі
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг,
зобов'язані:

-
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку реєстратори
розрахункових операцій з друкуванням відповідних розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових операцій у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок
(пункт 1);

- видавати особі, що одержує чи
повертає товар, одержує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ установленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2);

- щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг))
фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій (пункт 9);

- проводити розрахункові операції
через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (пункт
11);

- забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданих з початку робочого дня (пункт 13).

У відповідності до п.1 ст.17 Закону
№265/95 у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її
без використання розрахункової книжки до суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено невідповідність.

Враховуючи, що працівниками ДПІ
було встановлено невикористання РРО при проведенні розрахункової операції на
суму 7,8 грн., тому фінансові санкції застосовані відповідачем правомірно у
розмірі 39 грн. (7,8 х 5), розрахунок є вірним.

У відповідності до ст.22 Закону 3265/95 у разі невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу
за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Судом встановлено, що працівниками
ДПІ була встановлена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО у сумі 405,49 грн.,
а тому застосовані відповідачем фінансові санкції у розмірі 2027,45 грн.
(405,49 х 5) є правомірними.

У відповідності до п.6 ст.17 Закону
№265/95 у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості до суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи встановлений перевіркою
факт проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових
операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, до
позивача правомірно застосовані фінансові санкції у розмірі 85 грн. (17 х 5).

У відповідності до п.4 ст.17 Закону
№265/95 у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів
державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідачем
правомірно застосовані фінансові санкції до позивача за невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку у розмірі 340 грн. (17 х 20).

У відповідності до п.3 ст.17
№265/95 у разі порушення встановленого порядку використання розрахункової
книжки до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної
податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено правомірність
застосування фінансових санкцій до позивача за вказане порушення через
порушення позивачем встановленого порядку використання розрахункової книжки у
розмірі 340 грн. (17 х 20).

З урахуванням вищенаведеного
загальна сума штрафних (фінансових) санкцій, що підлягає стягненню з
відповідача складає: 39 грн. + 2027,45 грн. + 85 грн. + 340 грн. + 340 грн. =
2831,45 грн.

Всі вище зазначені порушення були
зазначені в акті № 000813 від 17.01.2008 р. та рішенні про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 25.01.2008 р. № з вказівкою
загальної суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2831,45 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить
до висновку про те, що відповідачем доведено правомірність висновків щодо
порушень позивачем чинного законодавства та застосування до позивача фінансових
санкцій за виявлені порушення, а також відповідачем спростовані обставини, на
які посилається позивач у своєму адміністративному позові.

Щодо підстав проведення
відповідачем перевірки позивача суд встановив наступне.

Підстави та порядок проведення
органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) визначені у статті 11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990 р. № 509-XII (із змінами та
доповненнями) (далі - Закон №509).

Відповідно до частини 1 статті 11-1
Закону №509 плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків
щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної
податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків
чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться
така планова виїзна перевірка.

Планова виїзна перевірка
проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності
платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної
податкової служби не частіше одного разу на календарний рік (ч.2 ст.11-1 Закону
№509).

Забороняється проведення планових
виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім
зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними
коштами (ч.3 ст.11-1 Закону №509).

Право на проведення планової
виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не
пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано
письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення
(ч.4 ст.11-1 Закону №509).

Відповідно до частини 6 статті 11-1
Закону №509 позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин, встановлених цією статтею Закону №509.

У відповідності до частини 7 статті
11-1 Закону №509 позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах
повноважень податкових органів, визначених законами України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Порядок складання плану-графіка
проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання з метою
забезпечення єдиного порядку щоквартального формування плану-графіка перевірок
регулюється наказом ДПА України від 28.03.2008 № 201 "Про затвердження нової
редакції Методичних рекомендацій щодо складання плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання".

При цьому формування основи
квартального плану-графіка проведення планових виїзних перевірок здійснюється
на рівні ДПА України відповідно до розподілу платників податків за основними
групами. Решта плану-графіка формується на районному рівні за допомогою
автоматизованої системи відбору платників податків, яка проводить визначення
першочерговості організації перевірок, після введення її в промислову
експлуатацію.

Слід зазначити, що складання
зазначених планів-графіків передбачено в органах державної податкової служби
лише щодо проведення планових виїзних перевірок, які проводяться за сукупними
показниками фінансово-господарської діяльності платника податків згідно з
письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не
частіше одного разу на календарний рік.

Умови допуску посадових осіб
органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових
виїзних перевірок визначені статтею 11-2 Закону №509.

Так, відповідно до частини 1 статті
11-2 Закону №509 посадові особи органу державної податкової служби вправі
приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України,
та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки (ч.2 ст.11-2
Закону №509).

Відповідачем в направленнях на
перевірку зазначений вид перевірки - планова перевірка.

За характером перевірки, яку
проводив відповідач, проведена перевірка не є плановою виїзною перевіркою у
розумінні частин 1 та 2 ст.11 Закону №509, оскільки проведена перевірка не є
перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати позивачем
податків та зборів (обов'язкових платежів), у ході якої не досліджувалися
сукупні показники фінансово-господарської діяльності позивача.

Проведена відповідачем перевірка за
своїм характером та результатами оформлення є позаплановою, проведення якої
передбачено частиною 7 статті 11-1 Закону №509.

Отже посадові особи органу
державної податкової служби вправі були приступити до проведення позапланової
виїзної перевірки позивача за умови надання йому під розписку направлення на
перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення
позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Матеріалами справи підтверджується,
що при проведенні перевірки позивача відповідачем надані лише направлення на
проведення планової перевірки.

Наказ начальника ДПІ в м.Феодосії
про проведення позапланової виїзної перевірки позивача наданий не був, оскільки
відповідачем проводилася не позапланова, а планова перевірка, яка не вимагає
надання такого наказу.

При цьому суд вважає необхідним
зазначити, що складання планів роботи органів державної податкової служби на
місяць в цілому відповідають чинному законодавству, однак органи державної
податкової служби позбавлені самостійно визначати назву чи вид перевірки
(планова перевірка, як похідне від словосполучення «план на місяць», а не
планова в розумінні ч.1 ст. 11 Закону №509).

Втім, ненадання позивачу наказу про
проведення позапланової перевірки могло бути підставою лише для недопущення
посадових осіб органу державної податкової служби до проведення позапланової
виїзної перевірки, а оскільки представники відповідача були допущені до
проведення позапланової перевірки, позивач не може посилатися на незаконність
підстав проведення такої перевірки.

Таким чином, допускаючи
представників органу державної податкової служби до проведення перевірки,
позивач позбавляється можливості оскаржувати підстави проведення перевірки та
твердження позивача в цій частині слід визнати необґрунтованими.

Щодо визначення виду перевірки та
порядку її проведення відповідно до Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг" (Закон №265) суд зазначає таке.

Стаття 15 Закону №265 встановлює,
що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Тому при визначенні підстав, виду,
порядку проведення органами державної податкової служби планових чи
позапланових виїзних перевірок суб'єктів господарювання застосуванню підлягає
тільки Закон України «Про державну податкову службу в Україні».

Частина 1 статті 16 Закону №265
передбачає, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства
здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію
цього Закону.

У відповідності до частини 2 статті
16 Закону №265 планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом
нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що
використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9
цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками
звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством
для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого
податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з
порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню.

Частина 4 статті 16 Закону №265
передбачає, що планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством
України.

Отже зазначена норма має бланкетний
характер та зобов'язує застосовувати інше законодавство, яке встановлює порядок
проведення перевірок контролюючими органами у цій сфері.

Таким чином при проведенні органами
державної податкової служби планових перевірок в розумінні Закону №265 слід
застосовувати положення Закону №509 в частині порядку проведення таких
перевірок.

У відповідності до частини 2 статті
11-1 Закону №509 планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням
керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного
разу на календарний рік.

Однак суд прийшов до висновку, що
проведена у позивача перевірка фактично була позаплановою, тому до спірних
правовідносин не застосовуються положення частини 2 статті 11-1 Закону №509.

При цьому слід зазначити, що Закон
№509 не встановлює обмежень щодо кількості проведення позапланових перевірок
органами державної податкової служби.

Суд зазначає, у разі відмови у
задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати з Державного бюджету
України не повертаються.

В судовому засіданні 16.10.08р.
проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У повному обсязі постанову
виготовлено 21.10.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня складення у повному обсязі у разі неподання заяви про
апеляційне оскарження (апеляційної скарги).

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана, постанова набирає законної
сили через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Протягом 10 днів з дня складення
постанови у повному обсязі через Окружний адміністративний суд Автономної
Республіки Крим до Севастопольського апеляційного адміністративного суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження, після подачі якої протягом 20 днів
може бути подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів).

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Кушнова А.О.