Справа № 22-а-3568/08
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа №22а-3568/08 Головуючий 1
Доповідач: Гуцал М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 р.
м. Харків

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М.,
судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі Житєньової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської
районної державної адміністрації на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від
17.03.2008р. по справі № 2-а-1075/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Вовчанської районної державної адміністрації; Головного управління
праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій незаконними та стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного
суду з позовом та після його уточнення просила визнати незаконними дії
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації щодо недоплати позивачу суми одноразової допомоги на
оздоровлення за 2007 рік та стягнути недоплачені суми одноразової допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1980,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2008р.
по справі № 2-а-1075/08 позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації; Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації про визнання дій незаконними та стягнення суми задоволено в
повному обсязі.

Управлінням праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації не погодилось з
постановою суду першої інстанції та звернулось до Харківського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову у відповідності до вимог чинного
законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що Управління праці
та соціального захисту населення Вовчанської районної державної
адміністрації діяло в межах своїх
повноважень, передбачених законодавством, виплати були проведені згідно з
чинним законодавством і в межах бюджетних асигнувань.

Учасники процесу до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства

України, - неприбуття в судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представника
відповідача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, в якій Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської
райдержадміністрації Харківської області вважає, що
постанова суду першої інстанції незаконна та зазначає, що виплати позивачу були
здійснені у розмірі, що передбачено Законами України про Державний бюджет на
відповідні роки, а тому вважає, що діяло в межах повноважень, передбачених
законодавством.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має
першу категорію, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1, видане
04.05.00р. та копією вкладки (а.с. 5) Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК №
050856 від 13.04.00
позивачу встановлена друга група
інвалідності, (а.с. 6)

Як вбачається із листа управління праці та соціального захисту населення
Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області № 3359 від
26.10.2007 р., щорічна компенсація на оздоровлення за 2007 рік була нарахована
і виплачена ОСОБА_1 у квітні 2007 року у
розмірі 120 грн. Дану обставину сторони не заперечують.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання незаконними дій відповідача -
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації Харківської області стосовно недоплати ОСОБА_1 суми
одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік та стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області на користь позивача недоплачену суму
одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1980 грн. з
наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена
виплата щорічної грошової допомоги на оздоровлення інвалідам 2 групи у розмірі
п'ятьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту населення. У разі виникнення права на щорічну
допомогу з різних підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті,
надається одна з них за вибором особи.
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до п.30 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»,
дію ч.ч.3, 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині визначення розміру
виплат щорічної допомоги на оздоровлення було зупинено.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії,
інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування,
мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Правові засади формування
та застосування державних
соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію
закріплених Конституцією їй та законами
України основних соціальних
гарантій, визначаються Законом України "Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні гарантії".

За змістом абзацу третього статті
1 цього Закону державні соціальні
гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів
громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів
соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами,
які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог
Закону України "Про
прожитковий мінімум"
прожитковий мінімум -
вартісна величина достатнього
для забезпечення нормального
функціонування організму людини, збереження його здоров'я продуктів харчування,
а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору
послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по
безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог
Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку
затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення
якого застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, передбачений Законами України про
Державний бюджет України на відповідний рік, і є стандартом, в порівнянні з
яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року у справі за
поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.1 ст.66, пп.
7,9, 12-14,23, 29, 30, 39, 41, 43-46 ст. 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії
громадян), визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.30 ст.71
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ч.3, ч.4
ст.48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення розміру виплат
щорічної допомоги на оздоровлення. Рішення Конституційного суду України у цій
справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
конституційного суду України є обов`язковим до виконання на
території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. 3 статті 22 Конституції України, норми якої є
нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Враховуючи вищенаведене та з
урахуванням вимог ст. 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач повинен був
сплатити позивачеві щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виплати зазначеної допомоги, яка
складала 420 грн. 00 коп., а відповідно до постанови КМУ від 12 07 2005 року №
562 " Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи " позивачу була виплачена щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн.

Колегія суддів зазначає, що з огляду
на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами
під час вирішення цього спору необхідно застосувати саме ст.. 48 Закону, а не Постанову КМУ № 562.

Враховуючи, що позивачу у квітні 2007 року вже було виплачено 120 гривень,
суд першої інстанції вірно дійшов висновку про стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 суми недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007
рік в розмірі 1980 грн.( виходячи із розрахунку : 420 грн. х 5-120 = 1980
грн.).

Таким чином, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд
першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги виводів суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Вовчанської районної державної адміністрації на постанову
Харківського окружного адміністративного суду
від 17.03.2008р. по справі №
2-а-1075/08 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2008р. по справі № 2-а-1075/08 - залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 31
липня 2008 року.

Головуючий
Ю.М.Філатов

Судді
Н.С.Водолажська

М.І.Гуцал

Україна

Харківський апеляційний адміністративний суд

Справа №22а-3568/08 Головуючий 1
інстанції:Тацій
Л.В.

Категорія: 50
Доповідач: Гуцал М.І.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 р.
м. Харків

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М.,
судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі Житєньової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської
районної державної адміністрації на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від
17.03.2008р. по справі № 2-а-1075/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації; Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій незаконними та стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України
проголосити вступну та резолютивну частину ухвали, повний текст якої буде
виготовлено 31 липня 2008 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись
ст.ст. 160, 165, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206,,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації на
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2008р. по справі № 2-а-1075/08 - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2008р. по справі № 2-а-1075/08 - залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тексту.

Головуючий
Ю.М.Філатов

Судді
Н.С.Водолажська

М.І.Гуцал