Справа № К-34316/06
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

31 січня 2008 р.
Справа № А38/106

к/с № К-34316/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Конюшко К.В.

Ланченко Л.В.

Пилипчук Н.Г

Степашко О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції

постанову

Господарського суду Дніпропетровської області

від

01.06.2006р.

та ухвалу

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від

05.10.2006 р.

у справі

№ А38/106

за позовом

Дочірнього підприємства «Ера-1»

до

Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції

про

визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Ера-1» (надалі - позивач, ДП
«Ера-1») звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із
позовною заявою до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції
(надалі - відповідач, Нікопольська ОДПІ) про визнання протиправними рішення
Нікопольської ОДПІ про застосування штравних (фінансових) санкцій від
18.10.2005р. № /0/40923 та рішення від 14.11.2005р. №
/1/44493 та скасувати їх.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області
від 01.06.2006р. (суддя Бишевська Н.А), яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2006р. у справі №
А38/106 судова колегія у складі: головуючий суддя Джихур О.В., судді:
Виноградник О.М., Пруднікова В.В.) позов задоволено. Визнано протиправними
рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції №
/1/44493 від 14.11.2005р., № /2/2171 від 24.01.2006р. та №
/3/1455 від 23.03.2006р. з тих підстав, що застосування фінансових
санкцій на підставі Указу Президента України є протиправним, правовідносини з
виконання або не виконання правових норм, встановлених НБУ та з
відповідальності за їх порушення є за своєю правовою природою цивільно -
правовими, а не податковими правовідносинами, які врегульовуються цивільним
законодавством, а не податковим.

Нікопольська ОДПІ, не погоджуючись
із судовими рішеннями господарських судів першої та апеляційної інстанцій, з
підстав порушення останніми, при прийнятті оскаржуваних судових рішень, норм
матеріального права України, звернулась до Вищого адміністративного суду
України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення
господарських судів першої та апеляційної інстанцій у справі № А38/106 та
прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

ДП «Ера-1» надало письмові заперечення на касаційну
скаргу Нікопольської ОДПІ, в яких доводи останьої вважає необгунтованими з
огляду на що, підстави для задоволення вказаної касаційної скарги, на думку
позивача, відсутні.

Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне:

10.10.2005 р. Нікопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією була здійснена комплексна планова виїзна документальна
перевірка дотримання вимог податкового законодавства ДП "Ера-1" за
період з 01.04.2004 р. по 30.06.2005 р.

Перевіркою було встановлено, що на підприємстві мало
місце отримання грошових коштів із каси підприємства без повного звіту
конкретної підзвітної особи за раніше отримані під звіт суми у розмірі 65070,32
грн., та кошти, отримані 03.09.2004 р. для закупівлі сільськогосподарської
продукції в розмірі 28 000 грн. використані не за цільовим призначенням.

За вказані порушення на підставі Указу Президента України
від 12.06.1995 р. № 436 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» до позивача були застосовані штрафні санкції за
використання готівки не за цільовим призначенням у розмірі витраченої готівки
28 000, грн., за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо
раніше виданих коштів -в розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум, що
становить 11899,48 грн., всього застосовано штрафних санкцій на загальну суму
39899,48 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки, з урахуванням
результатів процедури адміністративного оскарження (застосованої позивачем
згідно п.п.5.2.2. п. 5.2. ст.5 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2181 -III від 21.12.2000 р.), відповідачем прийнято наступні
рішення про застосування штрафних санкцій:

від 18.10.2005 р. № /0/40923 на суму 40 021, 40
грн.

від 14.11.2005 р. № /1/44493 на суму 39 898,48
грн.

від 24.01.2006 р. № /2/2171 на суму 39 898,48
грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України,
перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального
та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, приходить до
висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, а саме.

За змістом ст. 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»
встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності,
фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними
представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється
підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній
валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу:

за перевищення встановлених строків використання виданої
під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного
звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт
сум;

- за використання одержаних в установі банку готівкових
коштів не за цільовим призначенням - у розмірі витраченої готівки.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, останніми
встановлено, що 03.09.2004 р. ОСОБА_1 було отримано з каси підприємства 28 000
грн. готівки на закупівлю сільськогосподарської продукції, 17.09.2004 р.
ОСОБА_1 було повернуто невикористану готівку в сумі 28000 грн., а також
отримано в цей же день 28 000 грн. на закупівлю сільськогосподарської продукції
(видатковий касовий ордер № 1094), авансові звіти про закупівлю пшениці у ПП
Черняєвої було надано 20.09.2004 р. за № 7377, 22.09.2004 р. за № 7379,
23.09.2004 р. за № 7382.

17.09.2004 р. позивач дійсно розрахувався з пайщиками за
земельні паї коштами, які надійшли цього ж дня в касу підприємства від ОСОБА_1
в розмірі 24 000 грн. та від ОСОБА_2 в розмірі 4 000 грн. в погашення раніше
виданих суд (прибуткові касові ордери №№ 532, 533 від 17.09.2004 р.).

Також, що стосується виявленого відповідачем порушення
щодо отримання грошових коштів із каси підприємства без повного звіту
конкретної підзвітної особи за раніше отримані під звіт суми у розмірі 6570,32
грн., то вказане порушення відображено відповідачем в додатку № 3 до акту
перевірки.

За змістом пояснень представників відповідача, судами
з'ясовано, що вказане порушення було виявлено щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але в
додатку № 3 ще зазначено ОСОБА_5

Висновок щодо отримання грошових коштів із каси
підприємства без повного звіту конкретної підзвітної особи зроблено
відповідачем з порушенням основних принципів бухгалтерського обліку та
фінансової звітності - послідовності, безперервності та періодичності, які
встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Так в додатку № 3 по ОСОБА_3 вказані дані без врахування
встановлених даних на початок періоду (в даному випадку станом на 01.08.2004
р.) і не відстежено проведені фінансові операції щодо конкретної підзвітної
особи в динаміки, тобто на протязі підзвітного місяця.

Тому, судами першої та апеляційної інстанцій постановлено
висновок, що дані зазначені в додатку № 3 до акту до акту перевірки не доводять
належним чином факт правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з аналізу судових
рішень місцевого та апеляційного господарських судів та з обгрунтування
касаційної скарги відповідачем, доводів, які б спростовували висновки вказаних
судових інстанцій, не надано.

Крім того, судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає правомірним висновок господарського суду
апеляційної інстанції щодо наявності у органів податкової служби права на
застосування санкцій, встановлених Указом Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із посиланням
на нормативні приписи п. 4 Перехідних положень Конституції України та ст. 1
вказаного вище Указу.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду
України підтверджує, що при прийнятті судових рішень у справі № А38/106
господарські суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вичерпних юридичних
висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосували до спірних
правовідносин сторін норми матеріального права.

За таких обставин, касаційна скарга Нікопольської ОДПІ
підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду
Дніпропетровської області від 01.06.2006 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 05.10.2006 року у справі № А38/106 - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2211
223, 225, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову господарського суду Дніпропетровської області
від 01.06.2006 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 05.10.2006 року у справі № А38/106 - залишити
без задоволення.

2. Постанову господарського суду Дніпропетровської
області від 01.06.2006 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 05.10.2006 року у справі № А38/106 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не
може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя:
О.М. Нечитайло

Судді:
К.В. Конюшко

Л.В. Ланченко

Н.Г. Пилипчук

О.І. Степашко

З
оригіналом вірно

Відповідальний
секретар Ликова
В.Б.