Справа № 22-а-8044/08
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий 1-ї інст. Перегінець Л.В. Рядок
статзвіту № 49
міський суд Івано-Франківської області № 2а-34/2008 Справа
№22-а-8044/08 Доповідач : Заверуха О.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Носа С.П., Довгополова О.М.,

при секретарі Романишин О.Р.

з участю осіб, які беруть участь в справі:

представника відповідача - прокуратури Івано-Франківської області Мельничук
Ю.І., довіреність №05/1-668 вих-08 від 20.08.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури
м. Івано-Франківськ на постанову Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 13 березня 2008 року по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1до прокуратури Івано-Франківської області, прокуратури м.
Івано-Франківськ про визнання незаконною бездіяльності, зобов»язання вжити
належних заходів, розглянути заяви про злочин в порядку, визначеному КПК
України та направити копію постанови, визнати порушеним право позивача на
належний захист та нагляд за розслідуванням кримінальної справи, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернувся з адміністративним позовом до прокуратури
Івано-Франківської області, прокуратури м. Івано-Франківськ про визнання незаконною бездіяльності, зобов»язання
вжити належних заходів, розглянути заяви про злочин в порядку, визначеному КПК
України та направити копію постанови, визнати порушеним право позивача на
належний захист та нагляд за розслідуванням кримінальної справи. В обґрунтування позовних вимог зазначав про те, що подана ним
заява про злочин, не
була розглянута у встановленому законом порядку, звернення є неналежно
вирішеними.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2008 року позов
задоволено частково. Постановлено визнати неправомірною бездіяльність прокуратури м. Івано-Франківськ
щодо розгляду в порядку ст. 97 КПК України заяви позивача від 22.02.2005 року
та зобов»язано прокуратуру м. Івано-Франківськ розглянути її та прийняти
процесуальне рішення, про яке повідомити позивача.

Не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, прокуратура м. Івано-Франківськ
подала апеляційну скаргу, вважає постанову суду першої інстанції незаконною і
просить її скасувати, оскільки заява позивача від 22.02.2005 року не надходила
на розгляд в прокуратуру Івано-Франківської області чи м. Івано-Франківськ.
Згідно наявних в матеріалах справи листів, така заява була скерована до
слідчого відділу УМВС, заява вирішена та долучена до матеріалів справи. Крім
цього, вказує на те, що у зв'язку з численними скаргами позивача, вони
витребували копію його заяви та постановою від 15.02.2007 року відмовили в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на підставі ст. 6
п. 2 КПК України. Ця постанова не є скасованою, а відтак, вважають, що повторно
приймати рішення по цій заяві підстав немає.

Представник прокуратури
Івано-Франківської області в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити
нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач в судове засідання не
з»явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним
чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України,
вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду, пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду
без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного спору є визнання
незаконною бездіяльності та зобов»язання вжити належних заходів по розгляду
заяви про злочин в порядку, визначеному КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.05.2005 року позивач звернувся до Міністра внутрішніх
справ України із заявою про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_2. за ст.ст. 384 ч.2, 386, 209, 388 КК України. Відповідно до
наявних в матеріалах справи листів, ця заява була скерована до СУ УМВС
Івано-Франківської області. Згідно листа начальника СУ УМВС Івано-Франківської
області від 19.01.2006 року №8/327 заява разом з матеріалами закритої
кримінальної справи була направлена прокурору м. Івано-Франківськ для перевірки
та прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України. Доказів щодо її розгляду
відповідачем - прокуратурою м. Івано-Франківськ в матеріалах справи не
виявлено, а відповідачем не надано. Згідно листа заступника прокурора м.
Івано-Франківськ від 25.04.2005 р. за №361с-98 позивача було повідомлено, що
після прийняття остаточного рішення по справі буде вирішено питання щодо
наявності підстав для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3. та ОСОБА_2.
за ознаками злочинів, передбачених ст.383, ч.2 ст.383 КК України. Відтак, суд
першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав вважати таку
бездіяльність відповідача неправомірною та зобов'язати його розглянути заяву та
прийняти процесуальне рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що у
відповідності до ст. 95 КПК України заяви або повідомлення представників влади,
громадськості чи окремих громадян про злочин можуть бути усними або письмовими.
Письмова заява повинна бути підписана особою, від якої вона подається.

У
Кримінально-процесуальному кодексі відсутня норма, що містить вказівку щодо
порядку викладу змісту заяв або повідомлень про злочини. Це свідчить про те, що
закон не обмежує зміст таких повідомлень певними процесуальними рамками,
оскільки зробити це неможливо і недоцільно.

За
таких обставин, колегія суддів вважає, що заява про злочин, з якою звернувся
позивач у письмовій формі, підписавши її та виклавши в ній обставини, які, на
його думку, свідчать про її обґрунтованість, відповідала вимогам ст. 95 КПК
України.

Частиною 2 ст. 97 КПК України визначено, що по
заяві або повідомленню про злочин прокурор зобов'язаний не пізніше триденного
строку прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2)
відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення
за належністю. Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин
до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або
органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від
окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Враховуючи те, що КПК України встановлює вичерпний перелік рішень, які
зобов'язаний прийняти прокурор у разі надходження заяви або повідомлення про
злочин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, отримавши заяву
про злочин, був зобов'язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначений законодавством України.

Посилання апелянта на те, що вимоги
позивача задоволені шляхом прийняття о/у ВКР Пасічнянського МВМ Зайцевим Ю.В.
постанови від 15.02.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи,
колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається із змісту цієї
постанови, вимоги ОСОБА_1. стосовно порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 ., ОСОБА_3., ОСОБА_2. за ст.ст. ч.2, 386, 209, 388
КК України залишились не вирішеними, обставинам та фактам про які він
зазначав у заяві від 22.02.2005 року правової оцінки дано не було, а відтак,
заява про злочин у встановленому законодавством порядку вирішена не була.

З огляду на
викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу прокуратури м. Івано-Франківськ на постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2008 року по
адміністративній справі №2а-34/08 за позовом ОСОБА_1до прокуратури
Івано-Франківської області, прокуратури м. Івано-Франківськ про визнання
незаконною бездіяльності, зобов'язання
вжити належних заходів, розглянути заяви про злочин в порядку, визначеному КПК
України та направити копію постанови, визнати порушеним право позивача на
належний захист та нагляд за розслідуванням кримінальної справи залишити без
задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської
області від 13 березня 2008 року - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду
касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної
сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ч.3 ст. 160 КАС
України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: С.П.
Нос

О.М. Довгополов