Справа № 2-а-11536/2008
Суддя: Закаблук О.В.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2008 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Закаблук О.В.,

при секретарі Балацькій Н.С.,

за участю
представників позивачів- адвоката ОСОБА_5.,

відповідачів - Шпак
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 3 м.Біла Церква
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Коженицької сільської ради
Білоцерківського району, про визнання рішення незаконним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з названим
адміністративним позовом, просять визнати незаконним рішення Х11 сесії п»того
скликання Коженицької сільської ради Білоцерківського району про припинення
права користування земельними ділянками виділеними в постійне користування під
будівництво в районі старого саду в
межах населенного пункту с.Коженики від 12 листопада 2007 року № 12-90,
мотивуючи тим, що їм в 1993 році у встановленому законом порядку були наділені
земельні ділянки в межах Коженицької сільської ради в постійне користування для
ведення особистого господарства і які
вони використовували. На початку 2008 року вони звернулись до відповідача з
заявами про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок і в березні 2008
року дізнались, що в листопаді 2007 року
рішенням сільської ради, яке просять визнати незаконним, припинено їх
право користування земельними ділянками. Вважають, що названим рішенням
порушено їх права як землекористувачів, так як
вони не повідомлялись про час і місце розгляду питання про припинення
користування земельними ділянками, а тому не мали можливості реалізувати свої
права під час вирішення питання про припинення землекористування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав заявлені позовні
вимоги, суду показав, що йому було невідомо про те, що вирішувалось питання про
вилучення з його володіння земельної ділянки відповідачем. Земельна ділянка використовувалась
ним та іншими під городи з самого початку після її виділення позивачу, являлась
засобом існування позивача. Разом з іншими позивачами він викорчовував дерева в
районі старого саду, де було виділено йому земельну ділянку, привів землю в належний
вигляд, обробляв земельну ділянку та замовив технічну документацію для
будівництва житлового будинку, однак будинку не будував із-за відсутності
грошових коштів, стану здоров»я. Вважає, що рішенням відповідача порушено його
права як землекористувача, а тому просить позов задовольнити.

Аналогічні показання в судовому
засіданні дав позивач ОСОБА_2., який
суду показав, що земельні ділянки вилучені у нього та інших позивачів
протиправно.

Позивач ОСОБА_3., попереджений
належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, а тому суд
вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність
позивача ОСОБА_3, інтереси якого представляє в судовому засіданні за угодою
адвокат ОСОБА_5.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_3. підтримав
заявлені позовні вимоги, просив поновити його порушені права на вільне
користування земельною ділянкою, яка виділена і використовувалась ним згідно
чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги, вважає що відповідачем допущено порушення прав
позивачів, а тому просить позов задовольнити, рішення сільської ради про
припинення користування земелтьними ділянками - визнати незаконним.

Представник позивачів всудовому
засіданні за угодами адвокат ОСОБА_5. підтримав заявлений позов, суду пояснив,
що позивачі з 1993 року користувались
земельними ділянками, які були виділені їм в постійне користування під забудову
та для ведення особистого господарства. Про
наявність рішення сільської ради від 12.11.2007 року про припинення
користування земельними ділянками позивачі дізнались лише в березні місяці 2008
року та звернулись до прокуратури Білоцерківського району з заявою про
прийняття мір реагування. Внаслідок перевірки заяв позивачів прокуратурою
Білоцерківського району було внесено протест
на рішення 12 сесії 5 скликання Коженицької сільської ради, який
відповідачами залишено без задоволення, а тому позивачі звернулись за захистом
своїх прав до суду. Вважає, що позов підлягає до задоволення, рішення сільської
ради слід визнати незаконним, чим буде відновлено права позивачів на право
постійного користування наділеними їм земельними ділянками.

Представник відповідачів за посадою,
Коженицький сільський голова Шпак В.С. в
судовому засіданні позов не визнав та показав, що позивачам незаконно, з
порушенням діючого законодавства було виділено земельні ділянки, межі яких не
встановлювались в натурі. На протязі більше ніж
останні три роки позивачі не використовували землю, що привело до її
запустіння, а тому рішенням виконкому Коженицької сільської ради від 11.09.2007
року було створено тимчасову комісію для обстеження земельних ділянок, які не
використовувались позивачами за призначенням. Після складення акту комісією
питання було розглянуте сесією сільської ради, яка прийняла рішення припинити
право корситування земельними ділянками позивачів в районі старого саду по вул.Ткаченка, Молодіжна, Підлісна в
с.Коженики. Вважає, що сільська рада діяла в межах своїх повноважень та
прийняла рішення згідно вимог Закону та вимог Цивільного кодексу України, так
як земельні ділянки не використовувалась
позивачами під будівництво строк більше трьох років, орендна плата за землю позивачами
не вносилась, що привело до занедбання земельних ділянок. Позивачі не
повідомлювались сільською радою про розгляд їх питання, так як в сільській раді були відсутні відомості про
їх місце проживання. Просить відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_6, домитаний в судовому
засіданні, показав, що займав посаду Коженицького сільського голови, коли
позивачам рішенням сільської ради були виділені в постійне користування
земельні ділянки. Рішення приймались згідно вимог діючого на час прийняття
рішень, законодавства, позивачі обробляли земельні ділянки, вели підсобне
господарство. З усіх людей, кому були виділені земельні ділянки під забудову в
районі старого саду, побудувала будинок лише одна особа.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав, що йому відомо, що земельні ділянки оброблялись позивачами.

Свідок ОСОБА_8 дав в судовому засіданні
аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_9. в судовому засіданні
показав, що він являється членом постійно діючої земельної комісії при
Коженицькій сільській раді. Рішенням виконкому булла створена комісія для
огляду земельних ділянок в тому чслі і позивачів, які знаходяться в районі
старого саду. Комісією було проведено обстеженя земельних ділянок, які не
використовувались позивачами, а тому на підставі висновку комісії сільською
радою було прийняте рішення про припинення права користування земельними
джілянками позивачами.

Суд, заслухавши сторонни та
представників сторін,свідків, оглянувши та дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку щодо необхідності
задоволення вимог позивачів, рішення Коженицької сільської ради 12 сесії 5
скликання № 12-90 від 12 листопада 2007 року слід визнати незаконним по таким
підставам.

Як встановлено в судовому засіданні,
не заперечується сторонами, позивачам
ОСОБА_1.,ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. рішеннями 13 сесії 21 скликання Коженицької сільської ради від
24.05.1993 року та рішенням 10 сесії двадцять третього скликання від 23.12.1999
року надано в постійне користування під
будівницво, а ОСОБА_2. -в постійне користування, земельні ділянки в межах
Коженицької сільської ради в районі старого саду.

Рішенням 12 сесії 5 скликання
Коженицької сільської ради від 12 листопада 2007 року за № 12-90 «Про
припинення права користування земельними ділянками, виділеними в постійне користування під будівництво», без
відома користувачів- позивачів по справі та всупереч вимогам закону припинено
право на користування земельними ділянками позивачів, чим порушено їх права, а
тому вимоги щодо визнання незаконним рішення сільської ради позивачів слід
задовольнити.

Вищенаведене підтверджується також рішеннями Коженицької сільської ради
Білоцерківського району від 12.11.2007
року «Про припинення права користування земельними ділянками виділеними в
постійне користування під будівництво»,
від 11.09.2007 року № 51 про створення комісії по обстеженню виділених
земельних ділянок, повідомленнями сільського
голови від 03.03.2008 року позивачам, колективним зверненням позивачів від
07.07.2008 року до Коженицької сільської ради,витягом з реєстру земельних
ділянок(додаток № 1 до рішення № 12-90 12 сесії 5 скликання від 12.11.2007
року), рішенням Коженицької сільської
ради від 24.05.1993 року, рішенням
Коженицької сільської ради від 23.12.1999 року «Про надання в постійне
користування та вилучення земельних ділянок», рішенням Коженицької сільської ради від 11.03.1993
року «Про виділення земельної ділянки для будівництва жилих будинків», повідомленням
прокурора Білоцерківського району від
05.06.2008 року про внесення протесту на рішення сільської ради, рішенням
Коженицької сільської ради від 03.07.2008 року про відхилення протесту
прокурора.

Відповідно до вимог статті
141 Земельного Кодексу України
підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна
відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення
земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення
діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання
земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання
земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична
несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 143 Земельного Кодексу України примусове
припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:

а) використання
земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) неусунення
допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними
речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель
бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення
земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту,
об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення
встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також
використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в
терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої
влади з питань земельних ресурсів;

в) конфіскації
земельної ділянки;

г) викупу
(вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для
суспільних потреб;

ґ) примусового
звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної
ділянки;

д) невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи названі
норми Закону, суд прийшов до висновку, що при винесенні рішення 12 листопада
2007 року № 12-90, Коженицька сільська рада вийшла за межі наданих їй
повноважень та порушила вимоги ст.143 Земельного Кодексу України, так як
позивачі не були поставлені до відома про вирішення питання про їх права на
користування земельними ділянками, з заявами про добровільну відмову від використання земельних ділянок до
сільської ради не звертались, тобто мало місце примусове припинення прав на
земельні ділянки, що можливе лише виключно за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику
застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»
суди, вирішуючи питання про припинення права користування земельною ділянкою,
повинні враховувати, що орган місцевого самоврядування має право прийняти
рішення про це лише за умов та в порядку, який визначений ст.ст.140-149
Земельного Кодексу України, тобто питання про примусове припинення права
земельною ділянкою вирішується тільки в судовому порядку шляхом подачі
цивільного позову.

Посилання відповідачів в своїх
запереченнях протии позову на вимоги
ст.416 Цивільного Кодексу України, яка визначає
підстави припинення прав користування земельною ділянкою для забудови
громадянина, є безпідставним, так як порядок розгляду питання про
примусове припинення права користування
земельними ділянками громадян визначений лише Земельним Кодексом України, а
тому рішення сільської ради прийняте всупереч вимогам закону, підлягає
скасуванню.

Згідно ст.152 ЗК України захист
прав громадян на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування
судом.

На підставі наведенного, керуючись
ст.ст.141,143,152 Земельного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст.7-12, 17,
71,86,98 158-163,185 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Рішення Х11 сесії п»того скликання
Коженицької сільської ради Білоцерківського району про припинення права
користування земельними ділянками виділеними в постійне користування під
будівництво в районі старого саду в
межах населенного пункту с.Коженики від 12 листопада 2007 року № 12-90 -
визнати незаконним та скасувати.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Суддя:
Закаблук О.В.