Справа № 7/125
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2008-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 7/125
адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового
засідання Жидачик А.П. вирішив адміністративну справу
Генерального штабу Збройних Сил України Начальника Центрального управління
військових сполучень Збройних Сил України
Начальник служби військових перевезень - заступник начальника
Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України Житлова комісія Центрального управління
військових сполучень ЗбройнихСил України (в/ч А0671) та установ військових
сполучень гарнізону міста Києва
Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України
про визнання незаконним наказу, скасування
результатів атестації та стягнення моральної шкоди ,
1. не прибув 2. не прибув 3. не прибув 4. не прибув 5. ОСОБА_2 -представник за довіреністю
звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним наказу,
скасування результатів атестації та стягнення моральної шкоди.
вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, відповідачем було неправомірно
увільнено його від займаної посади з призначенням на нижчу посаду та
переведенням в іншу місцевість, а також необґрунтовано зроблено висновок за
результатами атестації про невідповідність позивача займаній посаді.
це позивач просив суд визнати неправомірним та скасувати п.3 наказу Начальника
Генерального штабу -Головнокомандувача Збройних сил України від 11.06.2007 №
190, відповідно до якого капітана 2 рангу ОСОБА_1, старшого офіцера служби
військових перевезень Центрального управління військових сполучень Збройних Сил
України, увільнено від займаної посади та призначено помічником начальника
військових сполучень Управління військових сполучень на Львівській залізниці,
ВОС-2601013 ( з ШПК «полковник»на ШПК «підполковник»); визнати висновки
атестації від 30.05.2007 ,яка проводилася атестаційною комісією Центрального
управління військових сполучень Збройних Сил України стосовно відповідності
займаній посаді старшого офіцера служби військових перевезень Центрального управління
військових сполучень Збройних Сил України (ШПК «полковник») та подальшого
проходження військової служби капітана 2 рангу ОСОБА_1 нечинними; визнати
неправомірними дії начальника Центрального управління військових сполучень
Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 по проведенню атестації стосовно
відповідності займаній посаді старшого офіцера служби військових перевезень
Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України (шпк
«полковник») та подальшого проходження військової служби капітана 2 рангу
ОСОБА_1; стягнути із начальника Центрального управління військових сполучень
Збройних сил України полковника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 15 000 грн.
моральної шкоди та покласти на відповідача судові витрати.
Ухвалою суду
від 01.10.07 було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено
попереднє судове засідання на 06.11.07 об 11:45.
по справі надав суду заперечення на позов, в яких зазначив наступне.
висновок про невідповідність позивача займаній посаді складено його
безпосереднім керівником.
зазначений висновок та рекомендації були доведені позивачу, після повернення
висновок атестації не був затверджений начальником Генерального штабу Збройних
Сил України, як передбачено п.п.5.33 Інструкції про організацію виконання
положення про проходження військової служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра
оборони України від 16.07.2002 № 237 (далі - Положення) та прийняв рішення
надати можливість офіцеру проявити себе на нижчій посаді.
посилання позивача на те, що у нього на утриманні знаходяться непрацездатні
батьки, а тому рішення про переведення його в іншу місцевість є таким, що
прийняте без урахування зазначеної обставини, відповідач спростовує тим, що на
момент прийняття такого рішення у відповідача був відсутній передбачений
підпунктом «і»п.34 Положення висновок (постанова) військово-лікарської комісії.
Крім того, відповідач зазначив, що у позивача є рідний брат, який проживає
разом з батьками, а тому посилання позивача на те, що у зв'язку з його
переведенням до іншої місцевості його батьки залишаться без догляду є
вимога позивача про відшкодування моральної шкоди заявлена, на думку
відповідача, з метою уникнення відповідальності за недоліки в службовій
діяльності позивача.
урахуванням зазначеного, відповідач просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.
позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог та уточнення їх
підстав, в який він просив суд: визнати протиправним п.3 наказу начальника
Генерального штабу -Головнокомандувача Збройних Сил України № 190 від 11.06.07
(по особовому складу) та скасувати п.3 цього наказу, повернути виконання пункту
3 цього наказу шляхом призначення позивача на посаду старшого офіцера служби
військових перевезень Центрального управління військових сполучень Збройних Сил
України (ШПК «полковник», посадовий оклад -200 грн.), а у разі неможливості
-шляхом призначення на рівноцінну посаду; визнати протиправними дії
відповідача-3 (Начальника служби військових перевезень -заступника начальника
Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України Тарабуна
Василя Васильовича) як суб'єкта владних повноважень, по складанню на погодження
оцінної картки позивача; визнати протиправними дії відповідача-3, як службової
особи суб'єкта владних повноважень, по складанню та направленню на розгляд
атестаційною комісією Центрального управління військових сполучень Збройних Сил
України атестації позивача; визнати протиправними дії відповідача-2 (начальника
Центрального управління військових сполучень Збройних сил України - Григорова
Олександра Миколайовича) як суб'єкта владних повноважень по погодженню оцінної
картки позивача; визнати протиправними дії відповідача-2 (начальника
Центрального управління військових сполучень Збройних сил України -Григорова
Олександра Миколайовича) як суб'єкта владних повноважень по погодженню та
направленню на затвердження начальнику Генерального штабу -Головнокомандуючому
Збройних Сил України атестації позивача; стягнути моральну шкоду в розмірі по 5
тисяч грн. з відповідача-2 та відповідача-3 та покласти на відповідачів судові
позивач повторно надав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд
визнати протиправними дії начальника служби військових перевезень - заступника
начальника Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України
Тарабуна В.В., як службової особи суб'єкта владних повноважень, по складанню та
направленню на погодження оцінної картки ОСОБА_1; визнати протиправними дії
начальника служби військових перевезень - заступника начальника Центрального
управління військових сполучень Збройних Сил України Тарабуна В.В., як
службової особи суб'єкта владних повноважень, по складанню та направленню на
розгляд атестаційною комісією Центрального управління військових сполучень
Збройних Сил України атестації ОСОБА_1; визнати протиправними дії начальника
Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України ОСОБА_1, як
суб'єкта владних повноважень, по погодженню оцінної картки ОСОБА_1; визнати
протиправними дії начальника Центрального управління військових сполучень
Збройних Сил України ОСОБА_1, як суб'єкта владних повноважень, по погодженню та
направленню на затвердження начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу
Збройних Сил України атестації ОСОБА_1; скасувати оцінну картку та атестацію
ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу начальника
Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 190 від
11.06.2007; визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника
Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 552 від
14.12.2007; визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Центрального
управління військових сполучень Збройних Сил України (в/ч А0671) та установ
військових сполучень гарнізону міста Києва від 14.11.2007 року про зняття
ОСОБА_1 з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують
поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва; визнати протиправними дії
Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
по виключенню ОСОБА_1 з гарнізонної черги на отримання житла у гарнізоні міста
Києва; повернути виконання пункту 3 наказу начальника Генерального штабу
Головнокомандувача Збройних Сил України № 190 від 11.06.2007 року та пункту 1
наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України
№552 від 14.12.2007 року шляхом призначення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду
(штатно-посадова категорія «полковник») у Центральне управління військових
сполучень Збройних Сил України з одночасним звільненням його з військової
служби у запас за станом здоров'я; повернути виконання рішення житлової комісії
Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України (в/ч А0671)
та установ військових сполучень гарнізону міста Києва від 14.11.2007 року
шляхом поновлення ОСОБА_1 у обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які
потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва; зобов'язати
Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України
поновити ОСОБА_1 у гарнізонній черзі на отримання житла у гарнізоні міста Києва
результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень їхніх
представників, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:
наслідками проведеної за період лютий 2005 -лютий 2007 років атестації позивача
встановлено його невідповідність займаній посаді та рекомендовано звільнити за
службовою невідповідністю.
до Витягу з наказу начальника Генерального штабу -Головнокомандувача Збройних
сил України від 11.06.2007 № 190 позивача було увільнено від займаної посади
старшого офіцера служби військових перевезень Центрального управління
військових сполучень Збройних сил України та призначено на нижчу посаду,
виходячи з професійних, ділових і моральних якостей (з ШПК «полковник»на
«підполковник»), - помічником начальника військових сполучень Управління
військових сполучень на Львівській залізниці, ВОС-2601013.
відповідно до Протоколу № 6 засідання житлової комісії Центрального управління
військових сполучень Збройних Сил України було одностайно ухвалено зняти з
квартирного обліку капітана 2 рангуОСОБА_1, зарахованого на квартирний облік
відповідно до Протоколу № 12 засідання житлової комісії 20.08.1992.
позивача на підставі витягу з наказу начальника Генерального штабу
-Головнокомандувача Збройних Сил України № 552 було звільнено у запас за станом
здоров'я з посади, на яку його було переведено за наслідками атестації -
помічника начальника військових сполучень Управління військових сполучень на
Львівській залізниці, ВОС-2601013.
наявні у матеріалах справи медичні довідки, а саме Виписний епікриз історія хвороби
ордена госпіталю, Виписний епікриз, виданий Ірпінським військовим
госпіталем Міністерства оборони України,
за станом свого здоров'я позивач не має змоги проходити військову службу, у
зв'язку з чим періодично перебував у відпустках та на лікарняному.
до п.7.9 Наказу Міністра оборони України від 16 липня 2002 року № 237 «Про
затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами)
Збройних Сил України»(далі -наказ № 237) особи офіцерського складу, прапорщики
(мічмани), які визнані не придатними до військової служби зі зняттям з
військового обліку або не придатними до військової служби в мирний час,
подаються до звільнення за станом здоров'я.
Рішення щодо
подальшого проходження служби особами офіцерського складу, прапорщиками
(мічманами), які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в
мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить
посада, яку обіймає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань.

Зважаючи на
це, відповідач, до проведення атестації, зобов'язаний був перевірити позивача
на придатність до проходження військової служби та враховуючи наявність довідок
про хворобу позивача та періодичне перебування його на лікуванні,
пересвідчитись у придатності його до військової служби, а, у разі негативних
висновків медичної комісії, звільнити позивача з військової служби відповідно
до п. 67 Указу Президента України «Про положення про проходження військової
служби відповідними категоріями військовослужбовців».

У той же
час, відповідач, зосередився на аналізі його ділових якостях, без урахування
відомостей щодо стану здоров'я. При цьому суд вважає, що сама по собі
атестація, її висновки, та її затвердження не підлягають скасуванню оскільки
діючому законодавству не суперечать.

Щодо вимоги
позивача про визнання протиправними дій начальника служби військових
перевезень-заступника начальника Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України по
складанню та направленню на погодження оцінної картки позивача, то суд вважає,
що такі дії відповідача-2 вчинені відповідно до приписів Наказу Міністра
оборони України від 16 липня 2002 року № 237 «Про затвердження Інструкції про
організацію виконання Положення про проходження військової служби особами
офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України», а тому
підстави для визнання їх протиправними відсутні. Крім того, оцінна картка та
атестація позивача є документами, що складені колегіальним органом за
наслідками проведених атестації та оцінювання певного військовослужбовця та
містять лише оціночні характеристики. Таким чином, оскільки, позивач не довів,
що відомості зазначені в оцінній картці та атестації містять відомості, що
суперечать чинному законодавству, суд вважає, що вимога позивача про їх
скасування є необґрунтованою.

Одночасно
суд звертає увагу на таке. Внаслідок прийнятого відповідачем на підставі
атестації, рішення склалася ситуація, за якої проходження військової служби
хоча й на нижчій посаді здійснює особа, що за станом свого здоров'я є
непридатною до військової служби.

Відповідно
до ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України»Збройні Сили України - це
військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються
оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і
недоторканності.

Як
вбачається з наявних у справі доказів, позивач за станом свого здоров'я не здатен
забезпечити виконання функцій та завдань, покладених на Збройні Сили України.
Тому суд вважає, що рішення відповідача прийняте необґрунтовано та без
урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо
оскарження позивачем рішення про зняття його з квартирного обліку, то суд
зазначає наступне.

Відповідно
до наказу Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 р. № 577, яким затверджено
Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних
Сил України та членам їх сімей житлових приміщень передбачено, що інструкція
про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України
та членам їх сімей житлових приміщень (далі - Інструкція) визначає організацію
забезпечення та надання житлових приміщень військовослужбовцям - особам
офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім
військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил України, у тому числі які
проходять військову службу у військових частинах, закладах, установах та
організаціях (далі - військові частини), що належать до сфери управління
Міністерства оборони України, у його структурних підрозділах, а також особам,
звільненим в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку
громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, після
звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, включаючи членів
сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час
проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, які потребують
поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Згідно з
п.3.10 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні
з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров'я, а також
у зв'язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у
разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у
військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі
розформування військової частини - у військовому комісаріаті і
квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового
одержання житла.

Зважаючи на
те, що позивач має бути звільнений з військової служби за станом здоров'я саме
з посади старшого офіцера служби військових перевезень Центрального управління
військових сполучень Збройних сил України, зняття його з квартирного обліку є
неможливим.

Заважаючи на
те, що рішення, прийняте житловою комісією 14.11.2007 по відношенню до позивача
ґрунтувалося на обставинах які діяли на момент його прийняття, суд не може
визнати його протиправним, у той же час для захисту прав позивача, суд вважає
за необхідне повернути його виконання шляхом поновлення ОСОБА_1 у обліку
військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов
у гарнізоні міста Києва.

Відповідно
до ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

До адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно
до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач
по справі, як суб'єкт владних повноважень, покладеного на нього обов'язку щодо
доказування не виконав. Також судом встановлено невідповідність дій та рішень
відповідачів принципам, закріпленим в ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Одночасно,
суд звертає увагу, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані частково.
Так суду не надано будь-яких доказів існування моральних страждань, або інших
ознак заподіяння моральної шкоди, позивачем не обґрунтовано ані розміру
заявленої шкоди ані причинно-наслідкового зв'язку. У той же час, позивача
пов'язує настання негативних наслідків з порушення порядку проведення
атестації, затвердження її. Таким чином, відповідно до п.4 ч.3 ст.105 та абзацу
2 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України з метою захисту та
поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне, крім визнання
протиправним та скасування оскаржуваного позивачем в частині наказу, вжити заходів, зокрема, щодо повороту виконання оскаржуваних позивачем
актів.

Зважаючи на
вищевикладене та керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

ПозовОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправним
та скасувати пункт 3 наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача
Збройних Сил України № 190 від 11.06.2007 року.

Повернути
дію пункту 1 наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних
Сил України № 552 від 14.12.2007 року шляхом звільнення ОСОБА_1 з військової
служби у запас за станом здоров'я з посади старшого офіцера служби військових
перевезень Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України.

Повернути
виконання рішення житлової комісії Центрального управління військових сполучень
Збройних Сил України (в/ч А0671) та установ військових сполучень гарнізону
міста Києва від 14.11.2007 року шляхом поновлення ОСОБА_1 у обліку
військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов
у гарнізоні міста Києва.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо
таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом
двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата
виготовлення та підписання повного тексту постанови -14.10.08

Суддя
Арсірій
Р.О.