Справа № 22-а-71-Ф/08
Суддя: Полянська В.О.
Дата ухвалення: 2008-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-71-Ф/08 Головуючий
суду першої інстанції Киссльова
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня
2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого - Моісеєнко Т.І.

суддів - Полянської
В.О.,

- Іщенка В.І.
при секретарі - Брежнєвій O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу адміністративної
юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до
Військової частини А 2272 про стягнення грошової компенсації за продовольче
забезпечення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
постанову Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 22 жовтня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

23 липня
2007 року ОСОБА_1.3вернувся
до суду з позовом до Військової частини А 2272 про стягнення грошової
компенсації за продовольче забезпечення.

Свої
вимоги мотивував тим, що він проходив службу у військової частини А 2272 до 21
вересня 2004 року на посаді музиканта оркестру (старшина). З 21 вересня 2004
року відряджений для проходження подальшої служби до Внутрішніх військ МВС
України та виключений зі списків військової частини. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
він забезпечувався продовольчим пайком за нормою №7 до 1 і березня 2000 року
включно. Забезпечення пайком та компенсація замість нього було призупинено на
підставі ст. 2 Закону України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних
коштів» від 17 лютого 2000 року.

Позивач
вказує, що згідно ст. 24 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 16
Закону України «Про збройні Сили України» в редакції від 05 жовтня 2000 року,
держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб,
звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансового,
речового, продовольчого і інших видів забезпечення і ніхто не вправі обмежувати
військовослужбовців і членів їх сімей у правах.

Тому,
просить визнати дії командування військової частини А 2272 щодо невиплати йому
грошової компенсації за продовольче забезпечення незаконними, стягнути з
військової частини А 2272, яка є правонаступником військової частини А 0289
грошову компенсацію замість продовольчого забезпечення за період з 11 березня
2000 року по 21 вересня 2004 року в розмірі 9232 грн. 71 коп., компенсацію за
затримку

виплати грошової
компенсації за продовольче забезпечення з урахуванням індексів споживчих цін по
Україні в сумі 4693 грн. 83 коп.

Постановою
Феодосійського міського суду АР Крим від 22 жовтня 2007 року у задоволенні
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_1. -
ОСОБА_2. просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити. В обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права, неповне
з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки
доказам, які надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до ст. 195 КАС України суд апеляційній інстанції переглядає судове рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.,
суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк
звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС
України.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
ретельно досліджених доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи, характер спірних правовідносин
і постановлене рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального
закону.

Пунктом
2.10. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний
час, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 9 грудня 2002 року
№ 402, встановлено, що за час, що минув, продукти згідно з нормами харчування
не видаються, грошова компенсація може виплачуватися за термін, що не перевищує
загального строку позовної давності відповідно до чинного законодавства.

Строк
звернення зі скаргою громадян на рішення, дії або бездіяльність державних
органів, юридичних чи службових осіб у сфері управлінської діяльності, згідно
до вимог глави 31-А Цивільного процесуального Кодексу України в редакції 1963
року, діючого під час виникнення спірних правовідносин, був встановлений ст.
248-5 ЦПК України, протягом двох місяці.

Відповідно
до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється
з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін .

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1.3абезпечувався
до 11 березня 2000 року загальнообов'язковим продовольчим пайком за нормою №7
затвердженою постановою КМУ № 316 від 13 березня 1996 року «Про норми
забезпечення пайком військовослужбовців Збройних Сил України та інших
військових формувань, утворених відповідно до законодавства,
військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу Міністерства
внутрішніх справ», однак продовольчий пайок або компенсацію замість нього за
період з 11 березня 2000 року по 21 вересня 2004 року він не отримував,
оскільки видача продовольчого пайку або грошової компенсації була призупинена
ст. 2 Закону України «Про деякі заходи, щодо економи бюджетних коштів».

При
цьому в позові позивач посилається на ст. 16 Закону України «Про збройні сили
України», відповідно до якої військовослужбовцям гарантується одержання за
рахунок держави продовольчого забезпечення у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів.

Проте ця
норма закону була 03 листопада 2006 року Законом України № 328 V викладена
в новій редакції, згідно якої соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативних
актів. А статтею 2 Закону України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних
коштів» призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою встановлено право
військовослужбовців на отримання продовольчого пайку або грошової компенсації
замість нього.

Таким
чином, колегія суддів, вважаючи постанову суду першої інстанції правильною та
обгрунтованою, а також такою, що ухвалена з дотриманням вимог норм
матеріального і процесуального права, з урахуванням всіх обставин по справі, і
наданням належної правової оцінки доказам по справі, не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваною ними постанови.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, 198 ч.1 п1, 205 п1 ч. 1, 206 КАС України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 без задоволення.

Постанову
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 22 жовтня 2007 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі
касаційної скарги протягом одного місяця.