Справа № 2а-158/2007
Суддя: Кочетов Л.Г.
Дата ухвалення: 2007-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2a-158 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

18.07.2007 року

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

при секретарі Якобчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до Житомирського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про стягнення заборгованості по невиплаченій
разовій грошовій допомозі, -

встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом і в обгрунтування позовних
вимог зазначив, що йому, як учаснику бойових дій згідно п.22 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" має щорічно бути виплачена разова грошова допомога у розмірі
п"яти мінімальних пенсій за віком.
Вважає, що у 2004, 2005,
2006, 2007 роках вказана допомога
виплачена значно менша без урахування мінімальної пенсії за віком, а саме: у 2004 році він отримав - 120
грн., у 2005 році - 250 грн., у

2006 році
- 250 грн., у 2007 році - 280 грн.
Згідно вимог чинного законодавства відповідно до мінімальної

пенсії за віком така грошова допомога мала бути виплачена
відповідачем у 2004 році в розмірі 462, 25 грн., у

2005 році - 1660 грн.,
у 2006 році - 1795 грн., у 2007
році - 1935 грн. Виправити помилку державний орган

добровільно не бажає,
що змушує звернутися до суду. Просить визнати дії відповідача
неправомірними,

визнати за ним право на перерахунок цієї виплати, зобов"язати відповідача здійснити цей
перерахунок та

стягнути з нього недоплачені кошти.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав до суду свої заперечення проти
позову в яких зазначив, що вказані
виплати не були в повному обсязі профінансовані з державного бюджету.

Заслухавши пояснення учасників розгляду,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення позову.

Стаття 22 Конституції України закріплює принцип гарантованості
конституційних прав і свобод,
неможливість їх скасування. Частина 2 наведеної статті категорично
забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів
звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Однією із пільг учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, згідно
ст. 12 Закону України №3551-12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року з подальшими змінами та доповненнями, є оспорювана позивачем щорічна виплата
разової грошової допомоги у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 9 травня.

За ч.2 ст. 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року з подальшими змінами та
доповненнями, мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах
кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі не нижче меж малозабезпеченості.

Виходячи зі місту постанови Кабінету Міністрів України №544 від 15.04.2003
року, Законів України «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших
законодавчих актів», «Про Державний
бюджет на 2006 рік», „Про державний
бюджет України на

2007 рік"
мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила 92, 45 грн., у 2005 році - 332 грн., у 2006 році -

359 грн., у 2007
році - 387 грн.

Таким чином, позивачу до 9 травня
2004 року мала бути виплачена щорічна разова грошова допомога, як учаснику бойових дій, в розмірі 462, 25 грн. В 2005 році така
допомога повинна становити 1660 грн., у
2006 році 1795 грн., у 2007 році - 1935
грн.

2004 рік: 92, 45x5 = 462, 25 грн.; 2005 рік: 332x5 = 1660 грн.; 2006 рік:
359x5 = 1795 грн.; 2007 рік: 387x5 =1935 грн.

Відповідно довідки військової частини позивач, включений у списки на виплату одноразової
грошової допомоги, у 2004 році - 120
грн., у 2005 році - 250 грн., у 2006 році - 250 грн., у 2007 році - 280 грн., що є на переконання суду, порушення його гарантованих прав.

Як зазначено судом вище, нормативні
акти в тому числі й Закони, не можуть
звужувати обсяг існуючих прав громадян,
в даному випадку позивача.

Підтвердження тому є рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004
року, якими визнано неконституційними
положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2004 рік", в частині зупинення або звуження пільг, компенсацій гарантії, на які,
за законами України, мають право
окремі громадяни.

Позивач від сплати судових витрат звільнений, тому витрати слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.11,
159, 160-163 КАС України, ст. 22 Конституції України, ст. 12 Закону України № 3551 - 12 «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»

від 22.10.1993 року з подальшими змінами та доповненнями, ч.2
ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року з
подальшими змінами та доповненнями,
відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року
№20-рп/2004, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат щодо нарахування та здійснення виплат разової грошової
допомоги ОСОБА_1в заниженому розмірі неправомірними.

Визнати за ОСОБА_1право на перерахунок розміру разової грошової допомоги як
учаснику бойових дій у відповідності до
ст. 12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту та зобов"язати Житомирський обласний центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат зробити цей перерахунок.

Стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат на користь ОСОБА_1різницю недоплаченої допомоги за 2004-2007
роки в сумі 4952 гривні 25 копійок.

Стягнути з головного Житомирського обласного центу по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат на користь держави судовий збір в розмірі 68
гривень.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Київського
апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.
Житомира протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.