Справа № 22-а-6640/07
Суддя: Белинчук Т.Г.
Дата ухвалення: 2007-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня місяця „29" дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:
Панкова М. В. Суддів: Ганич
М. Ф. Белинчук Т.Г. При секретарі: Петренко Т. В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Сімферополі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Державного комітету України у
справах національностей та релігії про скасування рішення суб'єкта владних
повноважень,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 10 серпня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного комітету
України у справах національностей та релігії про скасування рішення суб'єкта
владних повноважень № 29 від 04 жовтня 2006 року, яким відхилена скарга ОСОБА_1 на рішення
Управління міграційної служби в місті Києві про відмову в оформленні документів
для вирішення питання про надання статусу біженця в Україні.

Свої
вимоги мотивує тим, що при розгляді його
скарги порушені вимоги ст. 12 Закону України „Про біженців", оскільки його заява та анкета не були
належним чином перевірені, з ним провели
коротку співбесіду, не дослідивши
ретельно підстави для надання статусу біженця. В анкеті він зазначив, що є членом ревізійної комісії Андижанського
облвідділення опозиційної партії «Бірлік»,
членом міжнародної організації захисту прав людини «Федерація Хельсінки»
та «Товариства прав людини Узбекистану». На протязі тривалого часу він виступав
за захист прав людини проти режиму Президента Узбекистану ОСОБА_2. У зв'язку з його
діяльністю його почали переслідувати і він був вимушений залишити територію
Узбекистану, оскільки на Батьківщині він
неодмінно стане жертвою порушень прав людини,
його життя та свобода будуть у небезпеці. В Україну він потрапив після
перебування в Турції та Польщі, де йому
було відмовлено у наданні статусу біженця. Оскаржуваним рішенням порушені його
права та свободи.

Постановою
Бахчисарайського районного суду АР Крим від 10 серпня 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить постанову суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нову постанову, якою
задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи,
постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися до суду апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа №
22-а-6640/2007 р Головуючий
суду першої інстанції:

Атаманюк Г. С Доповідач: Белинчук Т.Г.

Відповідно
до правил ст. 195 КАС України, при розгляді справи в апеляційній інстанції
суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

Ухвалюючи
постанову про відмову в позові ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив з того,
що позивач не надав суду достатніх доказів тих обставин на які він
посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог.

З даними
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону і
підтверджені зібраними по справі доказами.

З
матеріалів справи вбачається, що
рішенням Державного комітету України у справах національностей та релігій № 29
від 04 жовтня 2006 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні його скарги на
рішення Управління міграційної служби в м.
Києві про відмову в оформленні документів для вирішення питання про
надання статусу біженця згідно ч. 6
ст. 12 Закону України „Про
біженців".

ОСОБА_1тривалий
час перебував у Терції та Польщі, які є
країнами, які приєдналися до Конвенції
ООН «Про статус біженців», тобто до
прибуття в Україну позивач двічі знаходився в третіх безпечних країнах. 05
грудня 2006 року ком компетентним
органом Польщі ОСОБА_1 було відмовлено в наданні йому статусу біженця.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про біженців», статус біженця не надається особі, яка до прибуття в Україну з наміром набути
статусу біженця перебувала в третій безпечній країні.

Позивачем
не надано суду першої інстанції, а також
колегії суддів доказів того, що в нього
були обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань за ознаками політичних
переконань і у зв'язку з чим він не бажає користуватися захистом своєї країни.

Отже
висновок суду першої інстанції, що
розгляд скарги ОСОБА_1 в Державному комітеті України у справах національностей
та релігій було проведено відповідно до ст 16 Закону України «Про біженців», у зв'язку з чим не має підстав для скасування
рішення комітету внаслідок недотримання процедури розгляду скарги, колегія суддів визнає правильним та
таким, що відповідає вимогам закону.

Доводи
апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх
правильність не впливають.

Оскільки
постанова суду є законною та обґрунтованою,
ухвалена відповідно до норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні,
колегія судців дійшла висновку,
що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На
підставі викладеного і керуючись статтями 195,
196, 198, 205,
206, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від 10 серпня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.