Справа № 2-а-73/07
Суддя: Кобилецький І.Ф.
Дата ухвалення: 2007-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-73 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007 року. м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі Примушко Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кашлюк С.М.,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому
судовому засіданні залу суду
в м.Ніжині справу
за

адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої

служби у м. Ніжині та Ніжинському районі про визнання
неправомірними дій

державного виконавця ,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Державної виконавчої служби у м. Ніжині та Ніжинському районі, в
якій просить визнати неправомірними та скасувати дії
державного виконавця у частині нарахування йому заборгованості по аліментам з
дивідендів за період з липня 1995 року по квітень 2007 року, а також визнати неправомірними дії державного виконавця щодо
винесення постанови від 8.06.2007 року про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, та скасувати дану постанову.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що до 31.07.2006 року він працював на посаді директора в ТОВ
" Просвітньо-виробничо-комерційній фірмі
"Сяйво", де йому належало 39% статутного фонду товариства.

24.05.2007 року він отримав з державної виконавчої служби розрахунок заборгованості по аліментам з дивідендів за період з
липня 1995 року по квітень 2007 року в розмірі 11374 гривні 43 коп.

Проте він вважає, що дивіденди не являються заробітком і з них не повинні вираховуватись
аліменти.

І що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 1993 року №146 "Про перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб" та самого Переліку -дивіденди не
підпадають під вказаний перелік.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені ним у позовній
заяві вимоги і просив їх задовільнити.

Представник відповідача Кашлюк С.М. пояснила, що в неї на виконанні знаходиться виконавчий лист №АЕ-110 Ніжинського міського
суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно.

В процесі виконання нею було встановлено, що ТОВ ПВКФ "Сяйво" за
період з липня 1995 року по квітень 2007
року були нараховані та виплачені дивіденди позивачу по справі
ОСОБА_1.

2

У відповідності .до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" за вказаний період нею було проведено розрахунок заборгованості по аліментам з дивідендів, виплачених боржнику ОСОБА_1., а 8.06.2007
року нею була винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Також вважає, що нарахування нею проведено правильно, оскільки н. 1.3 ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" визначено, що дохід з джерелом його походження з України
- це будь який дохід, одержаний платником податку або нарахований на
його користь від здійснення будь-яких видів
діяльності на території України, в тому числі - у вигляді дивідендів, нарахованих
резидентом-емітентом корпоративних прав.

Крім того, ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження визначає
кошти, на які не може бути звернено стягнення, і дивіденди в даний перелік не входять.

Тому просила відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 пояснила, що відповідно до вимог СК України розмір аліментів визначається в
частці від заробітку /доходу/. А пунктом 1.3 ст.1 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб" визначено, що дивіденди являються доходом і тому на них повинні
бути нараховані аліменти. Тому просила відмовити
позивачу в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача по справі, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи суд
прийшов до висновку про необхідність відмови
позивачу в задоволенні позовних вимог з слідуючих підстав.

Ст.ст. 181, 183 СК України передбачено, що кошти на утримання дитини /аліменти/, присуджуються у частці від заробітку /
доходу/ їх матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Пунктом 1.3 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" визначено, що дохід з джерелом його
походження з України - це будь який дохід,
одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території
України, в тому числі - у вигляді дивідендів, нарахованих
резидентом-емітентом корпоративних прав.

А оскільки дивіденди являються доходом, то з них повинні стягуватись аліменти
на утримання дитини.

Що стосується того, що дивіденди не входять в "Перелік видів доходів,
які враховуються при визначенні розміру аліментів на
одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" ,
затверджених Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 1993 року №146, то в даній постанові ніде не зазначено того, що даний
перелік є вичерпним.

Крім того, ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження"
визначає кошти, на які не може бути звернено стягнення, і дивіденди в даний
перелік не входять.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до переконання про те, що дії державного виконавця по нарахуванню аліментів з
дивідендів боржника та накладення арешту на його майно
були вчинені у відповідності до вимог чинного
законодавства і визнавати їх незаконними немає підстав.

Тому, керуючись ст.112, 159-163 КАС України, суд ,-

3

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Державної виконавчої служби у м. Ніжині та Ніжинському районі про
визнання неправомірними дій державного виконавця.

Постанова суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку передбаченому ч.5 ст.186 КАС України.