Справа № 2-а-4598/2008
Суддя: Захарчук Н.В.
Дата ухвалення: 2008-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку - 31
Справа № 2-а-4598/08
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

за результатами розгляду справи в судовому засіданні

3 вересня 2008 року м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Захарчук Н.В.

при секретарі - Михалевич І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Військової частини А-1214, про стягнення грошової компенсації за неотримане
продовольче забезпечення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернувся до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом простягнення з Військової
частини А-1214 грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення за
період з 11.03.2000 р. по 30.09.2005 р. у сумі 27704грн. 60коп.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та
просить суд задовольнити їх повністю.

Відповідач двічі не з'явився у призначені судові
засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце їх проведення,
заперечення проти позову не надав.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, заслухавши пояснення позивача, вважає необхідним задовольнити даний
позов повністю з наступних підстав.

ОСОБА_1проходив військову службу на кафедрі військової
підготовки Національної металургійної академії України і перебував на
продовольчому забезпеченні у Військовій частині А-1214.

Наказом Міністра оборони України № 514 від 23.08.2005 р.
позивач звільнений зі Збройних Сил України та наказом начальника кафедри
військової підготовки Національної металургійної академії України № 86 від
01.10.2005 р. виключений із списків особового складу кафедри військової
підготовки.

Як вбачається з матеріалів справи
(довідка № 11/114 від 30.05.2007 р.), ОСОБА_1. у період з 11.03.2000 р. по
31.09.2005 р. продовольчі пайки або грошову компенсацію замість них не
отримував.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 316
від 12.03.1996 р. „Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців
Збройних Сил України та інших військових формувань” позивач до 10.03.2000 р.
забезпечувався продовольчим пайком за нормою № 7 (згідно з постановою).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002
року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань» була
скасована Постанова Кабінету Міністрів
України від 12 березня 1996 року № 316 та затверджені нові норми харчування
військовослужбовців.

Частиною 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011 (далі - Закон
України № 2011) військовослужбовцям державою було передбачено і гарантовано
право на одержання за рахунок держави продовольчих пайків або за бажанням
військовослужбовця, грошової компенсації замість них.

До 11 березня 2000 року частиною 2 статті 9 Закону
України № 2011 гарантувалось військовослужбовцям право на одержання за рахунок
держави грошового забезпечення, а також на речове майно і продовольчі пайки
або, за їх бажанням, грошову компенсацію замість них.

Але згідно з Законом України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від 17 лютого
2000 року (далі - Закон України № 1459)
було призупинено дію частини другої
статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна

Таким чином, дію частини 2 статті 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було
призупинено.

Вказаний Закон суперечить вимогам статті 2, частини 1 статті 9 Закону України № 2011, статті 16
Закону України «Про збройні Сили України» у яких вказано, що ніхто не вправі
обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах,
визначених законодавством України, держава гарантує військовослужбовцям
достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення, що стимулює закріплення
кваліфікованих військових кадрів і які не зупинялись Законом України № 1459.
вказаний Закон суперечить вимогам статті 64 Конституції України, яка забороняє
обмежувати конституційні права людини і громадянина, крім випадків,
передбачених Конституцією України, Конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією
України, тільки в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть
встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих
обмежень. А право на соціальний захист громадян України, які перебувають у
Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, забезпечуються
державою, і це право гарантовано статтею 17 Конституції України. Відповідно до
статті 22 Конституції України при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №
9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» Верховний Суд вказав, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті
8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх
необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Частиною 1статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету
доказування.

Отже, у зв'язку з тим, що дія норми № 7
Постанови Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996 р. була зупинена,
відповідач повинен був перевусти позивача на іншу норму продовольчого
забезпечення. Оскільки найменшу вартість усіх цих норм продовльчого
забезпечення має норма № 1 (загальновійськова), то позивач повинен був бути
забезпечений саме за даною нормою за ст.0430 „Продовольче забезпечення” за
програмою 2101050 „Тилове забезпечення Зюройних Сил України”.

У ч.1 ст.8 КАС України задекларовано, що суд при
вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого,
зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Це означає, що
адміністративний суд не повинен застосовувати положення правового акту, у тому
числі закону, якщо його застосування суперечить конституційним принципам права
або порушуватиме права та свободи людини і громадянина. Адміністративний суд не
повинен також допускати тлумачення закону, яке б несправедливо обмежувало ці
права і свободи.

Отже, принципи правосуддя обумовлені також практикою й
удосконалюванням правосуддя в Україні.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні
права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Позивачем доведено правомірність своїх вимог, а
відповідачем не надано жодних доказів, що посадовими особами військової частини
вживалися будь-які дії щодо виконання рішення Конституційного суду України, в
тому числі, щодо направлення бюджетних запитів на збільшення сум призначення
виплат, проведення нарахування виплат, а також будь-яких інших дій, направлених
на виконання рішення КСУ.

Приймаючи до уваги викладене,
відповідно до матеріалів справи та враховуючи надані позивачем у судовому
засіданні пояснення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими,
підтвердженими належним чином, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1до Військової частини
А-1214, про стягнення грошової компенсації за неотримане продовольче
забезпечення - задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини А-1214 (51272,
Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт.Черкаське) на користь
ОСОБА_1(АДРЕСА_1) грошову компенсацію за неотримане продовольче забезпечення за
період з 11.03.2000 р. по 30.09.2005 р. у сумі 27704грн. 60коп. двадцять сім
тисяч сімсот чотири грн. 60коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони були
подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо
її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть
участь у справі.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 08.09.2008 р.

Суддя Н.В. Захарчук