Справа № 2-а-42/2007
Суддя: Ткачук С.С.
Дата ухвалення: 2007-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-А-42/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2007
року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої
судді Ткачук С.С. при секретарях Шпаковській Ю.В, Назаровій О.С., за
участю позивача ОСОБА_1,

відповідача в
особі представника головного управління Державного казначейства України у
Донецькій області, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного військового
комісаріату про стягнення грошової компенсації замість предметів форменного обмундирування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з
Ясинуватського об' єднаного міського військового комісаріату та Донецького
обласного військового комісаріату (далі по тексту облкомісаріат) грошову
компенсацію замість предметів форменного
обмундирування в сумі 4735 грн.

В обґрунтування свого позову зазначив, що з 1999 по 2006 рік він проходив
службу у Ясинуватському об'єднаному міському військовому комісаріаті.
07.10.2006 р. він був звільнений зі служби у відставку у зв'язку з вислугою
років. При звільненні йому була видана довідка за N'74 від 27.11.2006 р. про
заборгованість за форменний одяг, яка становить 4735 грн. 41 коп. Після
звільнення він звертався до відповідачів з вимогою виплатити йому належну
грошову компенсацію, але з боку облкомісаріату було пропоновано отримати на
суму грошової компенсації предмети застарілого (списаного) військового майна
речової служби у вигляді штанів танкових 46-48 розміру, курток та штанів
утеплених захисного кольору 42-46 розміру, туфель хромових брунатного кольору 4
6-48розміру. Позивач вважає, що згідно діючого законодавства він має право
вибору на отримання речового майна або грошової компенсації за нього за цінами
на день підписання наказу про звільнення, тому бажає отримати грошову
компенсацію.

В судовому засіданні позивач просив визнати поважними причини пропущення
позовної давності і пояснив, що у цей період хворів, на підставі чого його
звільнено з військової служби, а також під час служби побоювався подати такий
позов. Він пояснив, що протягом усього часу, за який він наполягає на виплаті
грошової компенсації, користувався послугами індивідуального пошиву військової
форми і ніс додаткові витрати за рахунок його грошового забезпечення.
Пропоновані речі військової форми, які не відповідають йому за розміром, він не
може використовувати за призначенням, тому просив задовольнити позов.

На попередньому розгляді справи позивач відмовився від
вимог до Ясинуватського об'єднаного міського військового комісаріату і в цій
частині позову ухвалою суду від 26.03.07 провадження по справі було закрито.

Представник Донецького облкомісаріату у судове засідання
не з"явився, але у своїй заяві до суду пояснив, що позов визнає частково
до березня 2000 року, бо після цього терміну компенсація провадиться речами.
Під час попереднього розгляду справи він підтвердив, що заборгованість по
грошовому забезпеченню військовослужбовців виникла внаслідок недостатнього
фінансування цих витрат. Про час і день судового засідання був належним чином
повідомлений.

Залучене до справи в якості співвідповідача -
Міністерство фінансів України, про день та час судового засідання було
повідомлено належним чином, але до. суду свого представника не направило.

Представник головного управління Державного казначейства
України у Донецькій області в судовому засіданні проти позову не заперечувала і
пояснила, що згідно ст. 48 Бюджетного Кодексу та п.1 ч.4 Положення про Державне
казначейство України, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2006 р. за №1232,
органи Державного Казначейства здійснюють розрахункове касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів у порядку встановленому ст.51 Бюджетного
Кодексу. За положенням ст.2 п.3б Бюджетного Кодексу розпорядниками бюджетних
коштів є бюджетні установи в особі їх керівників, які уповноважені на отримання
бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення видатків з
бюджету. У даному випадку таким органом є Донецький обласний військовий
комісаріат. Грошова компенсація, на виплаті якої наполягає позивач, провадиться
за рахунок коштів передбачених у щорічному кошторисі Донецького облкомісаіату.

Вислухавши пояснення сторін і дослідивши надані докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи судом встановлено, що наказом командуючого військами
Південного оперативного командування від 14.09.2006 р. за № 33-пм прапорщика
Войтенка, відповідального виконавця Ясинуватського об' єднаного міського
військового комісаріату, який проходив службу за контрактом, звільнено у запас
за пунктом 63, підпункт „в" Положення про проходження військової служби
особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України - за
станом здоров'я з правом носіння військової форми одягу. Згідно довідки -
рахунку від 27.11.2006 р. за № 74 грошова компенсація замість належного
речового майна до 11.03.2000 року становить 1281 грн. 57 коп., а після - 3453
грн. 84 коп., т.т. взагалі 4735 грн. 41 коп. Дана сума позивачем в судовому
засіданні не спростовується. У відповіді облкомісаріату позивачеві від 27.11.06
р. за №344/311 було пропоновано отримати на речовому складі штани танкові
розміром 4 6 зріст 2,3; 48 зріст 2-4, куртку та штани утеплені захисного
кольору розміру 42, зріст 2, розміру 46, зріст 1,2; туфлі хромові брунатного
кольору розміром 4 6-49.

Суд визнає, що пропозиції заявлені облкомісаріатом не відповідають вимогам
Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний час (далі по тексту Положення),
затвердженого постановою КМУ від 28.10.04 за №1444, пунктом 2 якого визначено,
що метою речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців в
обмундируванні, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах та інше.

Судом оглянуті виписні епікризи за 2000, 2002, 2006 роки
про проходження лікування позивачем, тому суд визнає причини пропущення строку
позовної давності щодо вимог про стягнення грошової компенсації за 1999-2000
роки, який сплинув на день набрання чинності Цивільним Кодексом 2003 р., т.т.
на 01.01.04р., поважними, тому вважає, що порушене право підлягає захисту. Щодо
вимог позивача про стягнення грошової компенсації за 2001 по 28.02.2004 p., позовна давність
яких сплинула на день подання заяви, суд застосовує положення п.6 прикінцевих
та перехідних положень ЦК
2003р., ст.2 67 п.3 цього Кодексу.

Як визначено у п.27 вищеназваного Положення
військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння
військового форменного одягу,
за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час
звільнення, або грошову компенсацію за нього за

цінами
на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас
за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно,
виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення
права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається
речове майно на суму грошової компенсації.

Враховуючи, що надати речове майно на суму грошової
компенсації в розмірі 4735 грн. 41 коп. відповідно до потреб позивача
облкомісаріатом не можливо, суд застосовує положення ст.8, 64ч.1 Конституції
України і приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і на його
користь з Донецького облкомісаріату слід стягнути грошову компенсацію замість
невиданого речового майна протягом строку з 1999 р. до дня звільнення
07.10.2006 p.,
що підтверджується довідкою-рахунком за №74 від 27.11.2006 року про
отримання грошової компенсації замість належного речового майна згідно наказу
від 07.10.06 за № 85 в сумі 4735 грн. 41 коп.

Суд визнає, що положення ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сім"ї від 20.12.91 за № 2011-Х11
із змінами та доповненнями, дія якої призупинена, стосується саме військовослужбовців,
які перебувають на військовій службі.

Відповідно до ст.94 КАС понесені позивачем судові витрати
у розмірі З грн.40коп. підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст.
10,7 9,163 КАС України, суд

постановив :

Позов
задовольнити.

Стягнути з Донецького обласного військового комісаріату
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість не виданого речового майна в
сумі 4 735 (чотири тисячі сімсот тридцять п"ять) гривень 41 копійка.

Стягнути з Донецького обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_1
судові витарти в сумі 3грн.40коп.(три) гривні 40копійок.

Списання коштів здійснити головному управлінню Державного Казначейства
України у Донецькій області з реєстраційного рахунку Донецького обласного
військового комісаріату.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про
апеляційне.