Справа № К-24630/06
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

“17” січня 2008 р. №К-24630/06

Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого Степашка
О.І.

Суддів Конюшка
К.В.

Ланченко
Л.В.

Нечитайла О.М.

Пилипчук Н.Г.

секретар судового засідання Меньшикова О.Я.

за участю представників:

відповідача: Федика Р.С.

Бойка
Ю.М.

розглянувши касаційну скаргу Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової інспекції

на постанову Господарського суду
Хмельницької області від 22.02.2006 р.

та ухвалу Житомирського апеляційного
господарського суду від 30.05.2006 р.

у справі №15/5-НА

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 25.11.2005 р. №/0 та від 25.12.2005
р. №/1

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, СПД ОСОБА_1) звернувся до
Господарського суду Хмельницької області з позовом до Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової інспекції (далі по тексту - відповідач,
Кам'янець-Подільська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.11.2005 р. №/0 та від 25.12.2005 р.
№/1.

Постановою Господарського суду Хмельницької
області від 22.02.2006 р., яке залишено без змін ухвалою Житомирського
апеляційного господарського суду від 30.05.2006 р., позовні вимоги задоволено;
визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25.11.2005
р. №/0 та від 25.12.2005 р. №/1.

Кам'янець-Подільська ОДПІ звернулась з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду
Хмельницької області від 22.02.2006 р. та ухвалу Житомирського апеляційного
господарського суду від 30.05.2006 р., прийняти нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що касаційна скарга Кам'янець-Подільської ОДПІ не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено,
що 25.11.2005 р. Кам'янець-Подільською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування по декларації з податку на
додану вартість за 3 квартал 2005 р. на 2 329,00 грн.

В результаті апеляційного узгодження
податкового повідомлення-рішення від 25.11.2005 р. №/0
Кам'янець-Подільською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від
25.12.2005 р. №/1 аналогічного змісту.

Зазначені податкові повідомлення-рішення
прийнято Кам'янець-Подільською ОДПІ на підставі акту “Про результати невиїзної
(камеральної) документальної перевірки з питань правомірності визначення
заявленої до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість суб'єкта
господарської діяльності ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1 за період з 01.07.2005 р. по
30.09.2005 р.” від 25.11.2005 р. №921741НОМЕР_1 (далі по тексту - Акт
перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки
заявлена до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість за ІІІ
квартал 2005 р. за даними декларації з податку на додану вартість становить 2
329,00 грн., за даними перевірки відповідно до даних бухгалтерського та
податкового обліку сума податку на додану вартість заявлена до бюджетного
відшкодування на розрахунковий рахунок за III квартал 2005 р. не
підтверджується згідно з вимогами абз. “а” п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України “Про податок на додану вартість”.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд
України погоджується з думкою судів попередніх інстанцій про безпідставність
висновків Акту перевірки з наступних підстав.

Так, згідно з п. 1.7. ст. 1 Закону України
“Про податок на додану вартість” податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно
з цим Законом.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3, п. 7.1, 7.2 ст. 7
Закону України “Про податок на додану вартість” об'єктом оподаткування цим
податком є поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній
території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а
також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу
(орендарю); ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або
реімпорту; вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або
реекспорту (далі - експорту), поставки транспортних послуг по перевезенню
пасажирів, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу за межами державного кордону
України. Особа - продавець, яка зареєстрована як платник податку на додану
вартість, зобов'язана на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт,
послуг) нарахувати покупцю податок на додану вартість та скласти і передати
йому податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми
податку на додану вартість до податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що
згідно договору поставки від 16.08.2004 р. позивачем придбано продукцію
Відкритого акціонерного товариства “Кам'янець-Подільськсільмаш” (далі по тексту
- ВВАТ “Кам'янець-Подільськсільмаш”), в результаті чого складена специфікація
від 28.03.2005 р. (додаток №3 Договору поставки). Загальна вартість товару
склала 48 700,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість у розмірі 8 116,66
грн.

Умови поставки визначено сторонами у п. 3.1.
договору поставки, а саме - ЕХV “Франко-завод” склади постачальника. Умови оплати товару
сторони узгодили в 4 розділі договору, зокрема, в п.4.1 передбачено, що оплата
товару здійснюється протягом 60 днів з дати поставки, в п. 4.3 передбачено, що
при наявності на дату оплати зустрічних однорідних грошових зобов'язань між
Сторонами, то до моменту оплати відбувається зарахування таких зобов'язань.

Поставка товару відбулась 01.04.2005 р., що
підтверджується накладною №45-Б на суму у розмірі 29 980,02 грн. та накладною
від 05.04.2005 р. №46-А на суму у розмірі 20 719,98 грн. Постачальником
складено податкові накладні від 01.04.2005 р. №82 та від 05.04.2005 р. №63а.
Загальна сума податкового кредиту, по цим податковим накладним, склала 8 116,66
грн.

30.03.2005 р. між позивачем та ВАТ
“Кам'янець-Подільськсільмаш” укладено договір комісії №СХМ/Р/-к, згідно якого
ВАТ “Кам'янець-Подільськсільмаш” (комісіонер) зобов'язується укласти
зовнішньоекономічний контракт з іноземним покупцем та здійснити експорт від
власного імені, але за рахунок СПД ОСОБА_1 (комітент). Товар під реалізацію
передано позивачем 01.04.2005 р. та 05.04.2005 р. згідно актів
приймання-передачі товару за №1 та №2.

09.04.2005 р. ВАТ “Кам'янець-Подільськсільмаш”
укладено зовнішньоекономічний контракт №76 та 22.04.2005 р. здійснив митне
оформлення експортної операції (ВМД №400010000/5/000980).

04.05.2005 р. ВАТ
“Кам'янець-Подільськсільмаш” склав звіт, згідно якого сума грошових вимог СПД
ОСОБА_1 до ВАТ “Кам'янець-Подільськсільмаш”, строк яких наступив на дату
складання звіту, складає 46 921,56 грн. (фактурна вартість по вантажно-митній
декларації). Крім того, СПД ОСОБА_1 мав відшкодувати ВАТ
“Кам'янець-Подільськсільмаш” понесені ним витрати у розмірі 469,22 грн., в т.ч.
податок на додану вартість у розмірі 78,20 грн.

04.05.2005р. сторони на підставі ч. 3 ст.203
Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України провели
зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 46 921,56 грн., про що
склали акт №1, за змістом якого в результаті проведеного зарахування сторони
належним чином виконали свої грошові зобов'язання, зокрема частково припинилось
грошове зобов'язання по договору поставки від 16.08.2004 р. на суму у розмірі
46 452,34 грн. Залишок невиконаного грошового зобов'язання по договору
поставки, станом на 05.05.2004 р. становив 2 247,66 грн.

03.06.2005 року між сторонами проведено
зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 2 247,66 грн., про що
складено акт №2, за змістом якого в результаті проведеного зарахування, грошове
зобов'язання, з оплати вартості поставленого в квітні 2005 р. товару, виконане
належним чином і в повному обсязі.

Таким чином, судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем надано належні докази підтверджуючі правомірність
віднесення до бюджетного відшкодування суми, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому
періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
“Про податок на додану вартість” зазначено, що не дозволяється включення до
податкового кредиту будь - яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені,
зокрема, податковими накладними.

Підпунктом 1.8. ст. 1 Закону України “Про
податок на додану вартість” передбачено, що бюджетне відшкодування - це сума,
що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з
Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків визначено п. 7.7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

За змістом п.п. 7.7.1 п. 7.1 ст. 7 Закону
України “Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як
різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та
сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для
відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону
України “Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне
значення, то: згідно п. “а” бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких
товарів (послуг); згідно п. “б” залишок від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового
періоду.

З урахування зазначеного Вищий
адміністративний суд України погоджується з висновками судів попередніх
інстанцій, що в даному випадку податок на додану вартість надмірно сплачений постачальнику
товарів (робіт, послуг), а Закон України “Про податок на додану вартість” не
містить положень про те, що у разі надмірної сплати такого податку
постачальнику (у формі відмінній від грошової) отримувачу такого товару податок
на додану вартість з бюджету не відшкодовується. При цьому, на думку судової
колегії, форма оплати постачальнику товарів податку на додану вартість не
впливає на право отримання бюджетного відшкодування. Для виникнення такого
права має значення саме факт сплати податку (понесення витрат), а не форма
такої оплати.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином з'ясовано обставини справи та дано їм
належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи скасування постанови Господарського суду
Хмельницької області від 22.02.2006 р. та ухвали Житомирського апеляційного
господарського суду від 30.05.2006 р. у справі №15/5-НА не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221,
223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Хмельницької
області від 22.02.2006 р. та ухвалу Житомирського апеляційного господарського
суду від 30.05.2006 р. у справі №15/5-НА залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими
обставинами протягом місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий

(підпис)

О.І. Степашко

Судді

(підпис)

К.В. Конюшко

(підпис)

Л.В. Ланченко

(підпис)

О.М. Нечитайло

(підпис)

Н.Г. Пилипчук

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар О.Я.
Меньшикова