Справа № К-38387/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

головуючого Панченка О.Н.,

суддів:
Весельської Т.Ф., Мироненка О.В., Смоковича М.І., Чумаченко Т.А.,

розглянувши
у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо оскарження дій,
що порушують право на пенсію,
провадження по якій відкрито

за касаційною скаргоюОСОБА_1 на
постанову Дніпровського районного суду
міста Києва від 19 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від
6 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернулась
до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва
щодо оскарження дій, що порушують право на пенсію.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 1992 року перебуває на пенсії. Загальний
стаж її роботи становить 41 рік 2
місяці. З 12 січня 2005 року їй було проведено перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно
якого розмір пенсії за віком визначений в сумі 101 грн. 43 коп., доплата до
прожиткового мінімуму - 230 грн. 57
коп., доплата за понаднормативний стаж -21 грн. 30 коп. Позивач з вказаним
перерахунком не погоджується, посилаючись на те, що відповідно до статті 28
зазначеного закону відповідачем за кожен повний рік її страхового стажу понад
20 років має бути нараховано 1 % із розрахунку з мінімального розміру пенсії за віком, яка становить 332 грн.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 19 липня 2006 року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 6 грудня 2006 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила
скасувати рішення судів та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не
оспорює розмір пенсії за віком з якого було подальше донарахування пенсії.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи та суперечить норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи
третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суди попередніх інстанцій при винесені рішень зробили
висновок, що оскільки позивач не оскаржує розмір пенсії за віком, який
визначений в сумі 101 грн. 43 коп., то 21 відсоток від вказаного розміру
визначений правильно і становить 21 грн. 30 коп. Отже, такий висновок суди
зробили з порушенням положень частини другої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України, оскільки не перевірили правомірність
нарахування пенсії, що для захисту прав позивача повинні були перевірити.

Крім того, позивачка в позовній заяві вказувала про
призначення їй пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком 332 грн.,
встановленої відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Однак суди попередніх інстанцій не зробили
жодної спроби проаналізувати позовні вимоги з цієї точки зору, незважаючи на
чітке посилання позивачкою на цю статтю у своїх зверненнях до судів.

Суд апеляційної інстанції також не звернув увагу на
зазначені порушення процесуального та матеріального права.

З огляду на викладене оскаржувані рішення судів
підлягають скасуванню.

Оскільки для вирішення зазначеного спору необхідно
встановлювати нові обставини, чого не може робити суд касаційної інстанції, то
справу необхідно направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського
районного суду міста Києва від 19 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 6 грудня 2006 року скасувати з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена за винятковими обставинами до Верховного Суду України
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий
О.Н. Панченко

судді Т.Ф. Весельська

О.В. Мироненко

М.І. Смокович

Т.А. Чумаченко