Справа № 22а-1161/2007
Суддя: Бершадська Г.В.
Дата ухвалення: 2007-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18"
грудня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в
складі:

Головуючого
Зварича С. Б.

Суддів
Бершадської Г.В., Бахметової В.Х.

при секретарі
Любчик Л.В.

з участю
представника апелянта ОСОБА_3
,

відповідача
ОСОБА_2

та адвоката
ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2007 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2006
року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2

про
встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду на транспортному
засобі по наявному шляху території високовольтної лінії електропередач по
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні відповідача.

Позивач
зазначила, що вона з сестрою ОСОБА_5 та
матір'ю ОСОБА_6 успадкували
земельні ділянки загальною
площею 0, 487
га, які-складаються з трьох
окремих земельних ділянок, розташованих
на різних вулицях с Петриків.

Єдиний
поїзд та похід до однієї з ділянок, яка
розташована по АДРЕСА_1 пролягає по території високовольтної лінії
електропередач, яка проходить по
земельній ділянці, якою користується
ОСОБА_2. Так як відповідач

Справа №22а-1161 Головуючий у 1-й інстанції-Костів О.З.

Категорія-33 Доповідач - Бершадська Г.В.

2

шляхом зведення
огорожі, позбавив її вільного доступу
до неї - просила встановити земельних сервітут.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та справу направити
на новий судовий розгляд посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

В
судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та послався
на обставини, викладені в ній.

ОСОБА_2 вважає
рішення суду законним і обгрунтованим.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Відмовляючи
в задоволенні позову про встановлення земельного сервітуту суд виходив з
того, що можливий інший шлях доступу до
земельної ділянки, успадкованої ОСОБА_1
не через земельну ділянку ОСОБА_2

Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення -потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим
способом.

Судом
встановлено, що між земельними
ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_7 проходить ЛЕП,
вздовж якої існував прохід і проїзд,
який рішенням Петриківської сільської ради №120 від 6.09.2000 р.
закритий. Рішенням Тернопільського районного суду від 23.03.2001 р. зобов'язано
Петриківську сільську раду не чинити ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перешкод у користуванні
присадибними земельними ділянками у АДРЕСА_1,
виділивши та передавши їм у приватну власність ці ділянки у
розмірах, якими вони фактично
користувались на той час та видати Державні акти на право приватної власності
на землю.

Згідно
висновку земельно - технічної експертизи можливе влаштування проїзду і проходу
до земельної ділянки, яку успадкувала
ОСОБА_1 площею 0, 191 га по АДРЕСА_1 не
через земельну ділянку ділянку ОСОБА_2,
а іншим-способом, а тому суд
вірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апелянта
про порушення норм процесуального права у зв'язку з незаконною відмовою у
призначенні повторної експертизи не заслуговують уваги суду, оскільки земельно-технічна експертиза по
справі проводилась, а проведення
повторної передбачено ч.2 ст. 150 ЦПК
України у випадку необґрунтованості.висновку,
супереч.1ивості його іншим матеріалам справи або виникнення сумнівів у
його правильності. Апелянт не заперечує даного висновку щодо
можливості влаштуванні проїзду
вздовж канави, однак

3

посилається на
різне покриття земельної ділянки вздовж ЛЕП,
яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та вздовж водовідвідної канави.

Щодо
позовних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_5 та їх позовна заява ухвалою Тернопільського
міськрайсуду від 9.11.2006 року залишена без розгляду у зв'язку з тим, що вона була підписана ОСОБА_3 без долучення документів на представництво їх
інтересів.

Таким
чином рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з
мотивів наведених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.