Справа № 2-А-19/07
Суддя: Вдовенко В.О.
Дата ухвалення: 2007-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№2-А-19/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року смт
Новомиколаївка

Новомиколаївськийрайонний
суд Запорізької області в складі

Головуючого
судді ВДОВЕНКО В.О.

Секретаря ГАВРИШ О.А.

З участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Марченко Т.В.

Розглянувши
у відритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вільнянської МДШ в особі Новомиколаївського
відділення про визнання недійсним податкового зобов*язання від 28.04.2007 року
№ /0 , першої податкової вимоги від 2 липня 2007 року № 1/64,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративнім позовом, в якому вказує, що
він успадкував після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну
частку (пай) вартістю 42537,93 грн розміром 4.2 0 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій на
підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого
27.05.1997 р Покровською райдержадміністрацією, а також право власності на
майновий пай в розмірі 9135 грн, яке належало померлій на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай ч.1ена КСП НОМЕР_2 виданого Андріївською
сільською радою Покровського району Дніпропетровської області. В зв*язку з
оформленням права на спадщину він у встановленому законодавством порядку подав
до Новомиколаївського відділення Вільнянскьої МДШ декларацію про'доходи.
Податковим повідомленням від 28.04.2007 р № /0 Новомиколаївське
відділення Вільнянскої МДШ визначало йому суму податкового зобов*язання в сумі
6717, 48 грн, виходячи з оплати податку у розмірі 13% від вартості
успадкованого майна на підставі п.п. 13.2.1, 13.2 ст. 13 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» Просить суд визнати податкове повідомлення від
28.04.2007 р № /0, першу податкову вимогу від 2 липня 2007 р та
рішення № 3 від 1 червня 2007 р про розстрочення ОСОБА_1 податкових зобов*язань
недійсними, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) і свідоцтво про
право на майновий пай не є об*єктами комерційної власності, а саме цінними
паперами, корпоративним правом.

Представник відповідача державний податковий інспектор
юридичного відділу Вільнянської МДПІ МарченкоТ.В. в судовому засіданні позов
ОСОБА_1 не визнала і пояснила суду, що ст.. 190 ЦК України дає поняття майна - це окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та обов*язки. Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_1 отримав в спадщину право на земельну частку (пай)
розміром 4.20 га на

підставі сертифікату на право на земельну частку ( пая) НОМЕР_1 і право
власності на майновий пай ч.1ена КСП на підставі свідоцтва про право власності
на майновий пай ч.1ена КСП НОМЕР_2.

П.17 Розділу X Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на
право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення
земельної частки (паю) в на турі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікат засвідчує право вимоги, тобто майнове право його власника, що
передбачено главами 12 та 13 ЦК
України. Порядок оподаткування одержуваних громадянами доходів у вигляді
об*єктів спадщині встановлено ст..
13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003
року, набрав чинності з 1 січня 2005 року. Відповідно до ч. В пп. 13.2.1 п.
132.2 ст. 13 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб» оподаткування за ставкою
п.7.1 ст.1 Закону 13% на період 2004-2006 рр підлягає вартість об*єктів
комерційної власності до яких віднесено корпоративні права та майнові права та
інше. Закон «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність
в Україні» від 12.07.2001 р дає поняття майнових прав, які можуть оцінюватись -
це будь-які права, пов*язані з майном, відмінні від права власності, у тому
числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння,
розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги.
Таким чином вважають, що сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтво
про право власності на майновий пай є майновим правом, яке може оцінюватись і
тому підлягає оподаткуванню. Крім того, ОСОБА_1 уклав з податковою інспекцією
договір про розстрочення йому податкового зобов*язання. Рішенням № 3 від 1
червня 2007 року сплата податкового зобов*язання розстрочена до кінця
бюджетного року до 20 грудня 2007 р, був складений графік погашення, Але
ОСОБА_1 протягом двох періодів не сплачено суму розстроченого податкового
зобо*язанні згідно графіка, у зв*язку с чим договір про розстрочення між
ОСОБА_1 та ДШ було достроково розірвано, рішення про надання йому розстрочення
скасовано. Просить суд в задоволенню позову ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали
справи, суд вважає встановленим наступне.

У відповідності до ст.ст. 1. 6 Закону України "Про систему
оподаткування" ставки податків та об'єкти оподаткування можуть
встановлюватись виключно законами України про оподаткування.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 успадкував після смерті матері, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній
власності КСП ім.. Леніна Покровського району Дніпропетровської області,
розміром 4,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в
натурі, що належало померлій на підставі сертифікату про право на земельну
частку (пай) НОМЕР_1 виданого Покровською райдержадміністрацією 27 травня 1997
р та зареєстрованого 9 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) за № 01121 та право власності на майновий пай в
розмірі 9135 грн, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності
на майновий пай ч.1ена КСП ім.. Леніна Покровського району Дніпропетровської
області ( майнового сертифікату) НОМЕР_2 виданого Андріївською сільською радою
Покррвського району Дніпропетровської області.

Отримав в нотаріальної конторі свідоцтва на право на спадщину за законом
ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку подав до Новомиколаївського
відділення Вільнянської МДПІ декларацію про доходи.

Податковим повідомленням від 28 квітня 2007 р №
/0 Новомиколаївське відділення Вільнянської МДПІ йому визначила суму
податкового зобов'язання у розмірі 6717,48 грн, виходячи з оплати податку у
розмірі 13 % від вартості успадкованого майна на підставі п.п. 13.2.1 п.13.2
ст.13 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Підпунктом 13.2.1 "в" пункту 13.2 ст.13 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" передбачено, що оподаткуванню за ставкою
п.7.1 цього ж Закону (13% на період 2004-2006 року) підлягає вартість об'єктів
комерційної власності, а саме - цінний папір (крім депозитного (ощадного),
іпотечного сертифіката), корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як
такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс, інтелектуальна
(промислова) власність або право на отримання доходу за нею, успадкованих
будь-якими особами незалежно від ступеня їх споріднення з спадкодавцем.

Проте, сертифікат про право на земельну частку (пай), відповідно до вимог
ст.ст. 1. З Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", не
являється цінними паперами.

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на
право на земельну частку (пай), отриманні громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення
земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості) відповідно
до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення
власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та
видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні
права -це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними
документами.

Пунктом 14 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлена
заборона до 1 січня 2008 року щодо внесення права на земельну частку (пай) до
статутних фондів господарських товариств.

Відповідно до Указу Президента України від 3 грудня 1999 року №1529/99
"Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору
економіки" запроваджено обов'язкове укладання підприємствами, установами,
організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб,
договорів оренди земельної частки (паю), з власниками цих часток (паїв) з
виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах.

Таким чином, сертифікат на земельну частку (пай) посвідчує право на
земельну частку(пай) - не визначену в натурі земельну ділянку.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) не є корпоративним правом, так
як поняття корпоративного права чітко визначено ст.. 167 Господарського кодексу України.

В Методичних рекомендаціях Міністерства сільського господарства і
продовольства України, Інституту аграрної економіки УААН від 1 січня 1996 року
визначено поняття майнового паю - це грошовий еквівалент трудового внеску
кожного працівника в колективне надбання (майно) за період роботи в
господарстві, тобто майновий пай - це частина не статутного фонду підприємства,
а частині пайового фонду, яка не надає її власнику правомочності на участь в
управлення господарською господарською організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої,
а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

На даний час КСП ім.. Леніна реорганізовано в ТОВ
«Земля», але майновий пай який успадкував позивач до статутного фонду ТОВ
«Земля» чи іншого товариства не внесений, він знаходиться в оренді у ТОВ
«Земля». Таким чином право власності позивача на майновий пай не являється
корпоративним правом, тому і не підлягає оподаткуванню.

Крім того, відповідач не довів суду своє право тлумачити норми закону,
фактично доповнюючи вичерпний перелік об'єктів оподаткування що містяться у
ст.13 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Відповідач помилково визначив статус сертифіката на право на земельну частку
(пай) і свідоцтва на право власності на майновий пай як об'єкт комерційної
власності ототожнивши його з корпоративним правом.

Так, як суд приходить до висновку, що об*єкти спадщини, яки успадкував
позивач на підлягають оподаткуванню, то податкове повідомлення №,/0
від 28 квітня 2007 року Новомиколаївського відділення Вільнянської МДПІ не може
бути визнано законним. Таким чином всі послідуючі документи, яки виносились
Новомиколаївським відділенням Вільнянської МДПІ в зв*язку податковим
повідомленням № /0 від 28.04.2007 р. також являються незаконними.

Рішення № 3 від 1 червня 2007 р про. розстрочення податкового зобов*язання
ОСОБА_1 скасовано Новомиколаївським відділенням Вільнянської МДПІ.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини, суд находить позов
ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. ст.9,11,69,70
158,159, 160 КАС України, суд

ПОСТАНОВИЛ
:

Позов ОСОБА_1 до Вільнянскої МДПІ в особі Новомиколаївського відділення про
визнання недійсними податкового повідомлення № /0 від 28 квітня 2007
року та першої податкової вимоги № .1/64 від 2 липня 2007 року задовольнити.

Податкове повідомлення № /0 від 28 квітня 2007 року виданого
Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції ( Новомиколаївське
відділення) на ім.*я ОСОБА_1 про сплату податку з доходів фізичних осіб від
інших видів діяльності в сумі 6717 грн 48 коп та першу податкову вимогу № 1/64
від 2 липня 2007 року про сплату податку визнати недійсними.

Роз*яснити сторонам, що з повною постановою вони зможуть ознайомитися в
суді 15 серпня 2007 року.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня
оголошення повної постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду протягом 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.