Справа № 2-а-20/2007
Суддя: Гибало О.І.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-a-20/07p.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2007 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської
області в

складі: головуючого- судді Гибало
О. І.

при секретарях Гончаренко
Г.Т. та Безверхій Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду м.
Сміла

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Смілянської міської

ради про скасування рішень міської ради, передачу земельної ділянки та
видачу

державного акта на неї, -

встановив:

Рішеннями Смілянської міської ради № 11 -77/ V від 28
грудня 2006 року та № 13-50/У від 6 березня 2007 року відмовлено ОСОБА_1. в передачі їй у
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1під забудову індивідуального житлового
будинку.

Не погоджуючись з такими рішеннями позивачка звернулась до суду з позовом в
якому просить їх скасувати та зобов'язати Смілянську міськраду передати їй
зазначену земельну ділянку у власність та видати державний акт на право
приватної власності на неї.

Представники відповідача проти позову заперечують посилаючись на те, що
спірна земельна ділянка знаходиться в межах санітарно-захисних зон, де
будівництво житлових об'єктів заборонено, а тому вимоги позивачки безпідставні.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі
слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЗК України у межах санітарно-захисних зон
забороняється будівництво житлових об'єктів, об'єктів соціальної інфраструктури
та інших об'єктів, пов'язаних з постійним перебуванням людей.

Згідно рішення Смілянського міськвиконкому № 826 від 15 вересня 2004 року
надано дозвіл позивачці на проектування індивідуального житлового будинку,
господарчого блоку на вільній від забудови ділянці по АДРЕСА_1, а управлінню
містобудування, архітектури та земельних ресурсів видати необхідну технічну документацію
на проектування /а. с. /. Відповідною комісією Смілянського міськвиконкому 23
серпня 2005 року було проведено обстеження зазначеної земельної ділянки та
вирішено надати її ОСОБА_1. для індивідуального будівництва житлового будинку
про що складено акт /а. с. /.

На замовлення позивачки було виготовлено проект землеустрою щодо відведення
їй змельної ділянки по АДРЕСА_1площею 0.1000 га /а.с. /, який було погоджено з
Черкаським обласним головним управлінням земельних ресурсів, Службою охорони культурної
спадщини Черкаської ОДА, Управлінням містобудування, архітектури та земельних
ресурсів, Смілянською міською СЕС, Смілянською міжрайонною екологічною
інспекцією та Смілянським міським управлінням земельних ресурсів.

Згідно наданої представниками відповідача викопіровки із
плану м. Сміла /а.с. / спірна земельна ділянка знаходиться в межах дії
санітарно-захисних зон. Одна з цих зон розташована вздовж залізниці. її ширина
становить 100м. /На плані її межа нанесена рожевою переривчастою лінією паралельно
залізничному полотну та позначена абревіатурою «СЗЗ залізниці», а.с. /.
Інша санітарно-захисна зона

відноситься
до ВАТ «Смілянський машинобудівний завод». її ширина, згідно зазначеної
викопіровки, також становить 100м від периметру вказаного підприємства. На
плані вона нанесена у вигляді вигнутої переривчастої кривої лінії оранжевого
кольору та позначена абревіатурою «С33 машзавод» /а.с. /.

Разом з тим, згідно довідок, виданих ВАТ «Смілянський машинобудівний завод»
та Смілянською міською СЕС вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться
за межами санітарно-захисної зони даного підприємства, оскільки відповідно до
вимог, п. 5.4 Державних санітарних правил планування та забудови населених
пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19
червня 1996 року № 173, така зона встановлюється від джерела шкідливості до
межі житлової забудови. Проте такий об'єкт шкідливості від межі спірної
забудови перебуває на відстані біля 500 м і знаходиться в
котельно-зварювальному цеху ВАТ «Смілянський машинобудівний завод», а в
стометровій зоні від спірної забудови, в тому числі на території підприємства,
джерела шкідливих викидів відсутні /а.с. /.

Відносно санітарно-захисної зони залізниці то, як вбачається з довідок
Смілянської міської СЕС та Лінійної СЕС на Шевченківській дільниці головна
залізнична колія перегону станція Черкаси - станція Шевченко відноситься до 5
категорії, а тому її санітарно-захисна зона згідно п. 7.8 ДБН № 360-92 складає
50 м /а. с. /. Згідно довідок начальника Черкаської дистанції колії від 13
березня 2007 року та Одеської залізниці від 29 березня 2007 року головна
залізнична колія перегону ст. Черкаси-ст. Шевченко Черкаської дистанції колії
відноситься до 5 категорії /а.с. /. Виходячи з цих даних спірна земельна
ділянка також не перебуває в санітарно-захисній зоні залізниці.

Проте, навіть якщо припустити, що ширина санітарно-захисної зони залізниці
на даній дільниці складає 100 м, то і в цьому випадку суд не вбачає перешкод
для задоволення позову, оскільки відповідно до п. 7.8 ДБН 360-92 «Транспорт і
вулично-дорожна мережа» межа санітарно-захисної зони залізниці встановлюється
від осі крайньої залізничної колії до будинків. Відтак, за умови якщо будинок
буде збудований на спірній земельній ділянці в її західній частині, площа якої
становить 318 кв.м., що є достатнім для такого будівництва і яка знаходиться
поза 100-метровою зоною залізниці, то і в цьому випадку можлива забудова даної
земельної ділянки без порушення вимог чинного законодавства /а. с. /.

Даючи оцінку параметрів санітарно захисної зони СТО /на
схемі позначена як СЗЗ автостоянки та СТО, а.с. /, то згідно п. 5.4 Державних
санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених
наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року № 173 та
п. 7.55 ДБН-360-92 така зона встановлюється (за умови що кількість постів не
перевищує 10, а в даному випадку саме це і має місце оскільки наявні лише 4
пости) в межах 15 м. до житлових будинків. Проте всупереч зазначених правових
норм санітарно-захисна зона СТО представниками відповідача визначена шириною 25
м, що не відповідає дійсності. Таким чином санітарно-захисна зона автостоянки
та СТО не є перешкодою для забудови даної земельної ділянки.

Що стосується санітарно-захисної зони АЗС /на схемі позначена «СЗЗ АЗС»
синього кольору/, то вона практично не зачіпає спірної земельної ділянки, а
тому також не є перешкодою для її забудови.

Крім цього, представники відповідача не надали суду ні
оригіналу документу яким встановлено дійсні межі санітарно-захисних зон в
даному житловому районі, ні належним чином завіреної його копії, а представлена
ними викопіровка з плану не є таким документом. До того ж судом встановлено, що
ряд зазначених в цій викопіровці даних, зокрема санітарно-захистні зони ВАТ
«Смілянський машинобудівний завод» та
СТО не відповідають дійсності, що визнали і самі представники відповідача.

Більш того, відповідні контролюючі органи, а саме
Черкаське обласне головне управління земельних ресурсів, Служба охорони культурної
спадщини Черкаської ОДА, Управління містобудування, архітектури та земельних
ресурсів, Смілянська міська СЕС, Смілянська міжрайонна екологічна інспекція та
Смілянське міське управління земельних ресурсів не виявили жодних обмежень на
виділення спірної земельної ділянки ОСОБА_1. та погодили проект землеустрою
щодо її відведення позивачці.

Відповідно ж до роз'яснеь, даних в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 захист прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. З ст. 152 ЗК України.
Зокрема, при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції (наприклад, про відмову в
передачі у власність чи в продажу земельної ділянки або розміщення об'єкта) суд
у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує
їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права
чи сам визнає це право за позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст. 114,152 ЗК України, п. 5.4 Державних
санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених
наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року № 173,
ДБН 360-92 та керуючись ст.ст. 11,69,71,161,162 КАС України, -

постановив:

Позов
задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати рішення Смілянської
міської ради № 11-77/ У від 28 грудня 2006 року та № 13-50/У від 6 березня 2007
року якими відмовлено ОСОБА_1у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1та передачі їй земельної ділянки
площею 0.1000 га у власність.

Зобов'язати Смілянську міську раду передати ОСОБА_1земельну ділянку площею
0.1000 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1у власність для будівництва
індивідуального житлового будинку та видати державний акт про право приватної
власності на неї.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через
Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення
заяви про апеляційне оскарження та подання протягом 20 днів після подання такої
заяви апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана через Смілянський
міськрайсуд і в 10-денний строк з дня проголошення постанови без попереднього
подання заяви про її оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
на її оскарження, а в разі оскарження-після розгляду справи апеляційним судом,
якщо вона не буде скасована.