Справа № 2-а-110/2007
Суддя: Теренчук Ж.В.
Дата ухвалення: 2007-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-110/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007
року Роздільнянський районий суд
Одеської області в складі:

судді - Теренчук
Ж.В.,

при секретарі -
Ніколас CO.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні м.
Роздільна адміністративну справу
за

позовом ОСОБА_1до
Роздільнянського районного центру

зайнятості про
визнання дій та наказу НТ №061117 від
17.11.2006 року незаконним та

стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні
2007 році позивач ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до

Роздільнянського
центру зайнятості про визнання їх дій та наказу НТ №061117 від 17.11.2006 року
про постановку його на облік в центрі зайнятості як безробітного на загальних
підставах незаконним та стягнення на його користь з відповідача матеріальної
шкоди в сумі 1604 грн та моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відповідач
Роздільнянський центр зайнятості позов не визнали.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1в
обґрунтування позову пояснив суду,
що він з 30.10.2005 року був звільнений з посади старшого
оперуповноваженого Роздільнянської міжрайонного відділу податкової міліції
Роздільнянської МДПІ в запас Збройних сил України на підставі ст. .64 п „г" по скороченню штатів.
15.09.2006 року звернувся з заявою в Роздільнянський центр зайнятості для
постановки його на облік як безробітного. 17.11.2006 наказом Роздільнянського
центру зайнятості було надано статус безробітного як незастрахованій особі без
урахування страхового стажу з виплатою допомоги за 180 к.д. в мінімальному
розмірі.

Вважає
даний наказ та дії відповідача незаконними,
так як ними порушено: вимоги ст.
26 ЗУ „Про
зайнятість населення" , . ч.1 ст. .32 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" № 1533 від 2 березня 200 року,
згідно яких військовослужбовцям,
звільненим в зв"язку з скороченням штатів надаються особливі
гарантії при, наданні статусу безробітного, вони приймаються на облік , в порядку установленому для застрахованих
осіб з урахування страхового стажу, і
допомога по безробіттю виплачується у відсотках від середньої заробітної плати
за 360 к.д.:

вимоги
п.3 Положення „Про порядок реєстрації ,
та перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, виплати допомоги по безробіттю", згідно яких при прийомі зави про реєстрацію в
центрі зайнятості йому повинні були роз"яснити порядок постановки на облік
військовослужбовців.

Також
вказав, що наявна в нього перерва в
страховому стажі мала місце по поважній причині, так як в період проходження служби відносно
нього було порушено кримінальну справу і він 19 жовтня 2005 року по 29 серпня
2006 року утримувався під вартою в якості запобіжного заходу. Оскільки це був
лише запобіжний захід, а не відбування покарання
за вироком , ця обставина є поважною
причиною перерви в страховому стажі.

Представник
відповідача Роздільнянського центру зайнятості Канюс СМ.
, не визнаючи позов
пояснила в суді, що 15 вересня 2006 року
в центр зайнятості з заявою про постановку на облік в звернувся ОСОБА_1 З 22 вересня
2006 року йому надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю
як незастрахованій особі без урахування страхового стажу, так як він пропустив строк звернення до
центру зайнятості для постановки на облік - в місячний термін з дня взяття на
облік у військовому комісаріаті. На момент звернення в Роздільнянський РЦЗ
ОСОБА_1 на облік у військоматі не став. Крім цього ОСОБА_1 надав центру довідки
про середній заробіток , із якої
встановлено, що перед зверненням в центр
зайнятості , ОСОБА_1 більше 6-ти місяців не працював , а тому в його страховому стажі була перерва і
тому його було прийнято на облік з призначенням допомоги по безробіттю без
урахування трудового стажу.

Таким
чином , порушивши порядок постановки на
військовий облік , а тому і порядок
постановки на облік в центрі зайнятості,
ОСОБА_1 втратив право на отримання допомоги по безробіттю як
застрахована особа з урахуванням страхового стажу.

Посилаючись
на дані обставини, просили в позові
ОСОБА_1 відмовити, як заявленому безпідставно.

Заслухавши
пояснення позивача, відповідача , дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що в задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу
в органах податкової міліції ДПА в Одеській області і знаходився на обліку в
державній податковій адміністрації.

31.10.2005
року ОСОБА_1 був звільнений зі служби наказом ДПА в Одеській області №1059 -о
від 31.10.2005 року з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу
податкової міліції державної податкової інспекції у Роздільнянському районі
Одеської області в запас Збройних Сил України за підпунктом „г" пункту 64
(у зв"язку з скороченням штатів) Положення про проходження служби в
органах внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991року.(а.с. 19)

Відповідно
до ст. .З7 Закону України "Про
загальний військовий обов"язок та військову службу" для постановки на
військовий облік усі військовозобов"язані повинні у семиденний строк
прибути до військових комісаріатів за місцем постійного або фактичного
проживання.

Відповідно
до п.5.4.З. Настанови
з військового обліку прапорщиків,
мічманів, сержантів, старшин солдатів і матросів запасу Збройних
сил України та інших військових формувань,
затверджених наказаом Міністру оборони віл 22.01.2002 року №35 після
звільнення з органів СБУ, УДО, МВС або ДВП відповідні кадрові органи
сповіщають про це райвійськкомати за місцем фактичного або постійного
помешкання цих осіб, видають їм довідки
на військовозобов"язаного,
звільненого з органів ,
повертають військові квитки і зобов'язують в 7-ми денний строк прибути
до військомату за місцем проживання для постановки на облік.

Таким
чином ОСОБА_1 повинен був після звільнення зі служби отримати військовий білет, довідку та стати на облік в Роздільнянському
військоматі і після цього в місячний термін звернутися до Роздільнянського
центру зайнятості.

Судом
встановлено , що ОСОБА_1 був звільнений
31.10.2005 року зі служби, військовий
квиток отримав лише 13 вересня 2006 року,
таким чином в установлені законодавством строки на облік у військоматі
після звільнення не став

Відповідно
до ч.1 ст. , 32 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"
№ 1533 від 2 березня 200 року військовослужбовцям, звільненим з військової служби в зв"язку
із скороченням чисельності штату без права на пенсію, здійснюється виплата допомоги по безробіттю, в тому числі одноразова її виплата, відповідно до частин третьої - сьомої ст. 22 цього закону за 360 к.д. днів протягом
двох років та у розмірі , визначеному
частинами четвертою-п"ятою ст. .23 цього закону (у відсотках від
заробітку) за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості протягом місяця
з дня взяття на облік у військовому комісаріаті.

Відповідно
до ч.4 ст. 32 цього ж закону у разі
порушення строку реєстрації в державній службі зайнятості в установленому
порядку всі види забезпечення виплачуються відповідно до ст. .З3 цього ж Закону, тобто як незастрахованим особам з тривалістю
виплати за 180 календарних днів у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого державою.

Таким
чином для отримання допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому для застрахованих осіб ( ст.
22, 23 Закону №1533 від 02.03.2000 року),
ОСОБА_1 повинен був дотриматись порядку та строків реєстрації в центрі
зайнятості - на протязі місяця з дня постановки на військовий облік.

15.09.2006
року ОСОБА_1 звернувся з заявою про постановку його на облік та надання йому
статусу безробітного до Роздільнянського районного центру зайнятості по місцю
проживання.(а.с. 53)

Для
постановки на облік в порядку п.3 .3 Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу і
безробітних, виплати допомоги по
безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період професійної підготовки та
перепідготовки", затвердженого
постановою КМУ №578 від 27 квітня 1998 року ОСОБА_1 надав в Роздільнянський РЦЗ
паспорт та трудову книжку (а.с. 20), в
якій було здійснено запис про звільнення зі служби по скороченню штатів.

Однак на
момент звернення до Роздільнянського центру зайнятості ОСОБА_1 на обліку в
Роздільнянському райвійськкоматі не знаходився,
порушивши порядок взяття на облік військовослужбовців, звільнених зі служби по скороченню штатів.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 став на облік до
Роздільнянськго райвійськкомату 7 грудня 2006 року , тобто через місяць після постановки його на
облік в центр зайнятості, що
підтверджується копією його військового квитка,
(а.с. 21.)

Тому
наказом Роздільнянського центру зайнятості №НТ 060922 від 22 вересня 2006 року
ОСОБА_1 було присвоєно статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю
згідно ст. .22 Закону України №4533 від
2 березня 2000 року , відповідно до якої
застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними, які
протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали в умовах
повного або неповного робочого тижня не менше 26 календарних тижнів та
сплачували страхові внески, мають право
на допомогу по безробіттю залежно від трудового стажу" з загальною
тривалістю виплати 360 днів.(а.с. 56)

В
подальшому наказом Роздільнянського РЦЗ від 17 листопада 2006 року вищевказаний
наказ було скасовано, " так як ОСОБА_1 надав довідку про середню заробітну
плату від 19.10.2006 року, згідно якої з
19 жовтня 2005 по 29 серпня 2006 року він не працював і не мав заробітку.(а.с.
56)

Таким
чином мала перерва в страховому стажі більше 6-ти місяців, а тому цим же наказом ОСОБА_1 було призначено
допомогу по безробіттю на підставі п.4
ст. 32 , п.1 ст. 3З Закону України № 1533 від 2 березня
2000 року.

Тому суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 порушив установлений
порядок та строки взяття на облік у військовому комісаріаті, звернувся в Роздільнянський районний центр
зайнятості через рік після звільнення,
він втратив право на отримання допомоги по безробіттю, як застрахована особа з урахуванням
страхового стажу.

Відповідно
п.9 Порядку реєстрації, перереєстрації
та ведення обліку громадян, які шукають
роботу і безробітних, виплати допомоги
по безробіттю...", затверджених
постанов КМУ від 27.04.1998 року №578 передбачено перелік поважних причин, по яким особи не змогли своєчасно
зареєструватися у державній службі зайнятості. Такими визнано хвороби, смерть близьких родичів, ,
догляд за хворою дитиною,
переведення дружини або чоловіка на роботу в іншу місцевість, переїзд та інш.

Також ст. .22 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" № 1533 від 2 березня 2000 року передбачено перелік поважних
причин , коли зберігається право на
допомогу по безробіттю у разі настанні перерви трудового стажу, а саме навчання в учбових закладах, строкова військова служба, здійснення догляду за особою, яка потребує постійного догляду, інвалідом та інші.

Досліджуючи
питання про наявність поважних причин в порушенні термінів реєстрації та в
наявній перерві страхового стажу ОСОБА_1 судом встановлено , що в період проходження служби відносно
ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу про скоєння злочині за ст. .364 ч.3,
366 ч.2 КК України.

В період
проведення досудового та судового слідства по даній справі йому було обрано
запобіжний захід тримання під вартою,
таким чином ОСОБА_1 з 19 жовтня 2005 року
по 28 серпня 2006 року знаходився під вартою.

Вироком
Київського районного суду Одеської області від 28 серпня 2006 року його
засуджено за ст. 364 ч.3, 366 ч.2 КК України до покарання у вигляді 5
років позбавлення волі з застосуванням
ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік і звільнено з під
варти.(а.с. 22)

Таким чином
ОСОБА_1 даним вироком засуджено за скоєнні ним злочини.

Дані обставини
сторонами не оскаржуються.

Суд
вважає, що знаходження особи під вартою
з подальшим визнання її винною в скоєнні злочинів, не можна вважати поважною причиною як
несвоєчасної реєстрації та постановки на облік в Роздільнянський
райвійськомат, так і поважною причиною
перерви в страховому стажі.

Суд
вважає що дана причина може бути визнана поважною у випадку повною реабілітації
ОСОБА_1 по даній кримінальній справі.

Тому суд
вважає, що дії та наказ Роздільнянського
РЦЗ №НТ 061117 від 17 листопада2006 року щодо постановки ОСОБА_1 на облік як
безробітного та щодо прийняттярішення по розмірам належних йому виплат по
безробіттю являються правомірними і підстав для визнання їх незаконними Та
скасування не має, а тому в позові
ОСОБА_1 належить відмовити.

Судовий
збір по Справі складає 8, 50 грн, зір на
ІТЗ судового розгляду 7, 50 грн, які
сплачено позивачем при зверненні до суду.

На
підставі п.3 Положення про порядок реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в
період професійної підготовки та перепідготовки", затвердженого постановою КМУ №578 від 27
квітня 1998 року , ст. .22,
32 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування на

випадок
безробіття" , ст. .З7 Закону України "Про
загальний військовий обов'язок та військову службу" керуючись ст. П,
158-162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до Роздільнянського районного
центру зайнятості про визнання дій та наказу №НТ 061117 від 17 листопада 2006
року незаконними , відшкодування
матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку
ст. 186 ч.5 УК України.