Справа № 22а-8674/08
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя І інстанції - Артеменко Л.І.
Суддя
- доповідач - Геращенко І.В.
апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем
України

« 17 » вересня 2008 року
справа № 22а-8674/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г., Малашкевича С.А.

при секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

від третіх осіб - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського міського суду Донецької області

від 02.07.2008 року

у справі № 2а-22/08

за позовом ОСОБА_1

до відповідача відділу Державної виконавчої служби Кіровського
міського управління юстиції
Головного Управління юстиції в Донецькій області

треті особи:

1. ОСОБА_2

2.
Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області

про визнання незаконною постанови та стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Кіровського міського суду Донецької області з позовною заявою до
відділу Державної виконавчої служби Кіровського міського управління юстиції Головного Управління юстиції в Донецькій
області, треті особи ОСОБА_2, Головне управління Державного казначейства
України в Донецькій області про визнання незаконною постанови від 12.03.2008
року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення
виконавчого провадження № 2-1056 про примусове виконання виконавчого листа від
23.09.1999 року № 2-754, стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Постановою Кіровського
міського суду Донецької області від 02.07.2008 року у справі № 2а-22/08 (суддя
Артеменко Л.І.) в задоволенні позовної заяви відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовну заяву
задовольнити.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що, оскільки ним
укладений договір з ОСОБА_2 про сплату аліментів достроково, у нього відсутній
борг по таким сплатам, тому відсутні підстави для відновлення виконавчого
провадження по виконанню рішення суду про стягнення з нього аліментів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила
наступне.

Пунктом 1 статті 3 КАСУ встановлено, що справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАСУ компетенція адміністративних судів
поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної
дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також
спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Як вбачається з позовної заяви, вона заявлена до органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили є обов'язковою і підлягає виконанню на всій території
України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання
рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції України.

За п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до
цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню ухвали,
постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних
справах у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження
(крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо
вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних
судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч. 2
ст. З Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких
законом установлено інший порядок їх оскарження.

З позовної заяви вбачається, що вона містить вимогу до державної виконавчої
служби про визнання дій незаконними та скасування постанови про відновленню
виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа від 23.09.1999 року №
2-754 щодо стягнення аліментів з позивача згідно постанови Кіровського міського
суду від 23.09.1999 року у цивільній справі, яка вирішена за Кодексом про шлюб
та сім'ю України 1969 року, який втратив чинність 01.01.2004 року у зв'язку зі
вступом у дію Сімейного Кодексу України.

Тобто, суд першої інстанції
правильно визначився, що зазначений спір відноситься до юрисдикції
адміністративних судів.

Щодо встановлених
обставин справи.

23.09.1999 року
Кіровським міським судом Донецької області ухвалена постанова про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь
ОСОБА_2 до повноліття дітей, шляхом
щомісячного утримання частки доходу боржника, а саме - 1/3 частки заробітку на
кожну дитину, починаючи з 13.09.1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 та 1/4 частки доходу боржника до повноліття дочки.

З
1999 року у державній виконавчій службі на примусовому виконанні перебуває
виконавчий лист про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Стягнення
аліментів до липня 2005 року проводилося з пенсії боржника, а з грудня 2005
року за заявою стягувача було скеровано виконавчий лист для виконання до ВВДФССНПВ
в м. Кіровське для стягнення
аліментів зі страхових виплат.

05.07.2005
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про виплату аліментів, за умовами якого
ОСОБА_1, який до цього моменті сплачує аліменти на доньку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, передає, а
ОСОБА_2 приймає суму аліментів,
яка сплачується наперед за 6 років (п. 1). Сума аліментів складає 12960 гривень
з розрахунку 180 гривень на місяць за 6 років (п. 2), договір діє з моменту його
нотаріального посвідчення і до 15 травня 2012 року, тобто до досягнення дитиною повноліття (п.
11).

Таким
чином, аліменти сплачені за договором за період з липня 2005 року по червень 2011 року, в
той час, як повноліття, до досягнення дитиною якого присуджені аліменти, настане
15.05.2011 року.

12.02.2008
року до Відділу державної виконавчої служби Кіровського міського управління
юстиції за заявою стягувача на примусове виконання надійшов виконавчий лист (копія) №
2-754 від 23.09.1999 року, який видано у 2008 році для звернення стягнення на пенсію боржника, по якому
відкрито виконавче провадження № 2-1056

Згідно
вказаного виконавчого листа, аліменти підлягають стягненню з божника на користь
стягувача до повноліття дочки ОСОБА_4, тобто до 15.05.2011 року.

11.03.2008
року державним виконавцем
Шуриберко Е.В. виконавче

провадження № 2-1056
закінчено з посиланням на повне виконання рішення суду згідно договору про сплату
аліментів на 6 років наперед в 2005 році, за п. 8 ст. 37 Закону України
"Про виконавче провадження".

12.03.2008
року в.о. заступника
начальника Кіровського міського управління юстиції - начальник відділу державної
виконавчої служби Бунчикова В.Ф. провела перевірку виконавчих проваджень по примусовому
виконанню рішення суду про стягнення аліментів з позивача та визнала дії державного
виконавця Шуриберко Е.В. неправомірними,
скасувала постанову про закінчення виконавчого провадження № 2-1056 від
11.03.2008 року та відновила виконавче провадження.

З вересня 1999 року по
11.03.2008 року стягувач не зверталася із заявами про відмову від отримання
аліментів та відкликання виконавчих листів, припинення стягнення аліментів.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі
вказується лише на порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією
та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Згідно до ст. 8 Закону України "Про виконавче
провадження" контроль за своєчасністю, правильністю,
повнотою виконання рішень
державним виконавцем здійснюють начальник органу державної виконавчої
служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець, та
керівник вищестоящого органу. Керівник органу
державної виконавчої служби при
здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання
рішень, якщо вони суперечать
вимогам Закону, вправі своєю
постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений у
виконавчому провадженні державним
виконавцем, який йому підпорядкований, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, передбаченому цим Законом. Постанова керівника органу державної виконавчої служби може бути
оскаржена сторонами виконавчого провадження до вищестоящого органу державної
виконавчої служби або до
суду в 10-денний строк з моменту її винесення.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних
повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські
функції щодо виконання рішень суду.

Як зазначалось раніше, судове рішення про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей не скасовано, тобто, позивач
зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

ОСОБА_1, який є боржником за виконавчим документом,
постійно мешкає у м. Кіровську Донецької області, за межи України на постійне
проживання не виїжджав.

Рішення про зміну
способу виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_2 не
приймалося.

Статтею 181 Сімейного кодексу України встановлені способи виконання батьками обов'язку утримувати
дитину, які визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю
між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

За рішенням
суду кошти на
утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,
батька і (або)
у твердій грошовій сумі.

У разі
виїзду одного з
батьків за кордон на постійне
проживання у державу, з якою Україна не
має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо після
виконання аліментних зобов'язань
згідно з частиною
четвертою цієї статті
один з батьків
не виїхав на постійне
проживання у державу, з якою
Україна не має договорів про правову допомогу,
та залишився або повернувся для постійного проживання
в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням
сплаченої суми встановлюється законодавством.

Якщо
після набрання рішенням суду законної сили,
згідно з яким з одного
із батьків стягуються аліменти,
він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має
договору про правову
допомогу, з нього за рішенням суду до
його виїзду за межі України може бути
стягнуто аліменти за
весь період до досягнення дитиною повноліття.

Якщо
після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період
до досягнення дитиною повноліття особа, з якої
стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або
повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які
вплинули на визначення
розміру аліментів, у
судовому порядку може бути встановлено
періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми.

Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження"
рішення про стягнення періодичних платежів можуть бути пред'явлені до виконання
протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Як
передбачено п. 8 ст. 37 цього Закону, виконавче провадження підлягає закінченню
у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо
відсутності доказів про повне фактичне виконання судового рішення про стягнення
з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а наданий договір між
батьками від 05.07.2005 року не звільняє позивача від покладеного обов'язку
щодо утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та норми діючого законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини,
колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваного рішення
відповідача, який діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та вище приведеними законами України, обґрунтовано,
тобто з урахуванням матеріалів виконавчого провадження.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ретельно перевірено доводи сторін,
дано їм вірну оцінку, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою,
доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового
рішення відсутні.

Керуючись статтями 2, 11, 21, 160, 184, 195, 196, пунктом
1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Кіровського міського суду Донецької області від 02.07.2008 року у
справі № 2а-22/08 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського міського суду Донецької області від
02.07.2008 року у справі № 2а-22/08 за позовом ОСОБА_1до відділу Державної виконавчої служби Кіровського міського
управління юстиції Головного Управління юстиції в Донецькій області, треті
особи ОСОБА_2, Головне управління Державного казначейства України в Донецькій
області про визнання незаконною постанови від 12.03.2008 року, стягнення
грошових коштів та моральної шкоди - без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

У судовому засіданні 17.09.2008 року проголошений повний текст ухвали.

Головуючий
І.В.Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

С.А.Малашкевич

з оригіналом згідно

головуючий
І.В.Геращенко