Справа № К-4053/08
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І МЕНЕМ УКРАЇНИ

05
серпня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого:

Панченка О.Н.

суддів:

Смоковича М.І. Сороки М.О.
Штульмана І.В. Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старобешівському
районі Донецької області на постанову Старобешівського районного суду
Донецької області від 10 липня 2007 року та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2008 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському
районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському
районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років та стягнення моральної шкоди.

Постановою Старобешівського
районного суду Донецької області від 10 липня 2007 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Старобешівському
районі Донецької області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за статтею 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення». Визнано незаконним рішення комісії управління
Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області №10 від
06.11.2006 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В задоволенні
вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі
Донецької області щодо стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2008 року постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 10
липня 2007 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання управління Пенсійного фонду
України в Старобешівському районі Донецької області призначити пенсію
скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання призначити пенсію задоволено та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької
області призначити позивачці пенсію за
вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 17.10.2006 року. В іншій
частині постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 10
липня 2007 року залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленими у справі
рішеннями, управління Пенсійного
фонду України в Старобешівському районі Донецької
області звернулось до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і постановити нове
рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних
для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами
норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до пункту «є» статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального
стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років» санаторно-курортні заклади належать до установ охорони
здоров'я.

При цьому відповідно до примітки № 2 до зазначеного
переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах,
передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності
або відомчої належності закладів і установ.

Пунктом 1.4 наказу Міністерства охорони здоров'я
України №385 від 28.10.1995 року «Про затвердження переліків закладів охорони
здоров'я, лікарських, провізорських посад молодших спеціалістів з
фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» санаторно-курортні заклади
віднесені до переліку закладів охорони здоров'я.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі з приводу
призначення їй пенсії у зв'язку з наявністю в неї спеціального медичного стажу
роботи більш ніж 25 років. Рішенням комісії №10 від 06.11.2006 року ОСОБА_1
відмовлено в призначенні пенсії за статтею 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку з тим, що хоча на день звернення 17.10.2006 року
вона і має загальний трудовий стаж 27 років, але спеціальний
стаж роботи становить лише
20 років 8 місяців 21 день. При цьому у
пільговий стаж за вислугу років не враховані періоди роботи з 14.05.1981
року по 04.11.1982 року та з 10.08.1991 року по 10.09.1994 року в пансіонаті
«Донец» у зв'язку з тим, що Переліком закладів охорони здоров'я, затвердженим
наказом Міністерства охорони здоров'я України №385 від 28.10.2002 року,
пансіонат не належить до закладів
охорони здоров'я.

Разом з тим, в трудовій книжці ОСОБА_1, зазначено,
що в період з 14.05.1981 року по
04.11.1982 року та з 10.08.1991 по 10.09.1994 року вона працювала в пансіонаті
«Донец» Слав'яногорського об'єднання санаторно-курортних установ на посадах
медичної сестри та лаборанта біохімічної лабораторії.

З наведеного вбачається, що позивачка працювала в
пансіонаті, який входив до складу санаторно-курортної установи і відпрацьовані
нею періоди роботи з 14.05.1981 року по 04.11.1982 року та з 10.08.1991 по
10.09.1994 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04
листопада 1993 року підлягали зарахуванню до спеціального стажу роботи.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що
суди дійшли правильного висновку про те, що позивачка має право на призначення
пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і зобов'язали відповідача її призначити, визнавши відмову
неправомірною.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що судом апеляційної інстанції
при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального
права, які зазначені у статтях 225-229 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Виходячи з наведеного, постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з
додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду
України в Старобешівському районі Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Старобешівського
районного суду Донецької області від 10 липня 2007 року в частині, що залишена
без зміни, та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2008 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької області про визнання дій неправомірними,
зобов'язання призначити пенсію з вислугу років та стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з
підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: