Справа № 2а-6952/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6952/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

11 вересня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Борівської
районної державної адміністрації, Головного Управління праці та соціального
захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, в якому просить зробити йому перерахунок щорічної разової
грошової допомоги за 2007-2008 роки, відповідно до частини 5 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та
здійснити виплату цих коштів, посилаючись на те, що він має статус ветерана
війни, а тому має право на отримання різних пільг, компенсацій і допомоги,
передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме: на отримання щорічної разової грошової допомоги у
розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Проте, нарахування та виплата
вказаної соціальної виплати здійснювалася відповідачами в значно менших
розмірах, ніж передбачено законодавством.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив
їх задовольнити.

Представники відповідачів, які належним чином були повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, не повідомивши
про причину неприбуття та не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності та заперечення на
адміністративний позов.

Відповідно до ст.128 КАСУ суд вважає можливим вирішення справи у
відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що
ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується
посвідченням серії Б № 201843 від 09.10.1991 року.

Відповідно до
ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, виплачується разова грошова допомога у
розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Вказана
соціальна допомога позивачеві в
2007-2008 роках не була сплачена у вказаному розмірі, а у значно менших
розмірах відповідно до слідуючого.

Згідно п. 13 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Відповідно
до підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» від 28.12.2007 р. N 107-VI до
статті ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»" внесені зміни,
згідно яких щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України".

Статтею 29 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань" здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи -
300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям,
які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280
гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень;
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та
дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв
нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про
соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту
30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого
(додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України,
не відповідає статтям 1, 3, частині 2 статті 8, частині 2 статті 19, статтям
21, 22, пункту 1 частини 2 статті 92, частинам 1, 2, 3 статті 95 Конституції
України.

Відповідно
до підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» від 28.12.2007 р. N 107-VI до
статті ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»" внесені зміни,
згідно яких щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет
України".

Відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів України " Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань " від 12.03.2008р. № 183 установлено, що у 2008
році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань" (далі - разова грошова допомога),
здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на
момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів,
гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального
захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам війни I групи -
500 гривень; інвалідам війни II групи - 400 гривень; інвалідам війни III групи
- 350 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -
310 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 500
гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів
війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і
жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, які не
одружилися вдруге, - 170 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які
були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників,
інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 65
гривень.

Рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі «Щодо
предмета та змісту закону про Державний бюджет України» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), положення підпункту 11
пункту 28 розділу II та підпункту «б»
підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007р. N
107-VI. Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Згідно із ч.2
ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно
вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та
ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу
верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22
Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Тобто,
не тільки Законом України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”,
Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI,
Постановою Кабінету Міністрів України " Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань " від 12.03.2008р. № 183 встановлено порядок обчислення та розміри щорічної разової грошової
допомоги, оскільки на думку суду це не
відповідає ст.22 Конституції України, так як
призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина,
закріплених Конституцією України. А тому при таких обставинах, вказані дії
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Борівської
районної державної адміністрації, не можуть вважатися законними та
обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам Основного Закону
України.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, а порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання органами
виконавчої влади. Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство
праці та соціальної політики України. Відповідно до пункту 5 статті 51
Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів, яким у даному випадку
є Головне управління праці та соціального захисту населення
облдержадміністрації на нижчому рівні, бере бюджетні зобов'язання та проводить
видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими
кошторисами. До функцій Головного управління не належить призначення,
перерахунок та виплата соціальних допомог. Головне управління, як розпорядник
коштів нижчого рівня, здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області
відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових
надходжень по кожному коду бюджетної класифікації. А тому, Головне управління,
як орган виконавчої влади нижчого рівня, діяло в межах повноважень,
передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів
розпису Державного бюджету України та відповідності напрямів витрачання
бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, в зв'язку з чим не несе
відповідальності за дії першого відповідача, до компетенції якого відноситься
нарахування та виплата вказаної соціальної допомоги, в зв'язку з чим позовні
вимоги щодо другого відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 128, 159
КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ч.5 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007р. у справі «Про
соціальні гарантії громадян», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Борівської
районної державної адміністрації Харківської області щодо нарахування та
виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 за 2007-2008 роки щорічної разової грошової допомоги відповідно до
частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної
адміністрації Харківської області зробити перерахунок ОСОБА_1 за 2007-2008 роки
щорічної разової грошової допомоги, відповідно до частини 5 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та
здійснити виплату цих коштів.

Щодо
зобов'язання Головне управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації зробити перерахунок та сплату
ОСОБА_1 за 2007-2008 роки щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до
частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в позовних вимогах відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -