Справа № К-34992/06
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

21 серпня 2008 р.
к/с № К-34992/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Маринчак Н.Є

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

Федоров М.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу

апеляційного суду Запорізької області

від

20.09.2004 р.

у справі

№ 22-2439 2004р.

за позовом

Державної податкової інспекції у Заводському районі м.
Запоріжжя

до

ОСОБА_2

про

стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області (судова
колегія у складі: головуючий Кочеткова І.В., судді: Коваленко А.І. (доповідач),
Сапун О.А.) від 20.09.2004р. у справі № 22-2439 2004р., апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя (надалі - ДПІ
у Заводському районі м. Запоріжжя) задоволено, ухвалу судді Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2004р. у цій справі скасовано, справу
повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 324-325 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі ЦПК України).

Вказане
судове рішення мотивовано тим, що ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя
14.07.2004р., тобто в межах встановленого судом першої інстанції строку,
направила до останнього касаційну скагу з виправленими недоліками, відповідно
вимог п. 5 ст. 334 ЦПК України.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, не
погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції,
звернулась із касаційною скаргою до Верховного суду України за змістом якої
просить відмінити ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2004р.
та залишити в силі ухвалу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від
19.07.2004р.

Ухвалою Верховного суду України від 11.10.2006р. вказана
касаційна скарга разом із матеріалами справи передана для вирішення Вищому адміністративному
суду України.

ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя відзиву на
зазначену касаційну скаргу не надала.

Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України,
перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
процесуального права, приходить до висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги, а саме.

Як вбачається
з оскаржуваного судового рішення та підтверджується матеріалами справи,
рішенням місцевого Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2004 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від
01.06.2004 року, у задоволені позову ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя до
ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу відмовлено.

01.07.2004
року, на вказане рішення, позивач подав касаційну скаргу, яка ухвалою судді
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2004 року залишена без руху,
як така, що не відповідає вимогам ст.334 ЦПК України, а саме: постановити нове
рішення по суті позовних вимог не є
компетенцією суду касаційної інстанції, який відповідно до п.5 цієї
статті може змінити рішення по суті справи, не передаючи її на новий розгляд. В
зв'язку із цим, надано ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя строк до 15.07.2004 року для усунення вказаних недоліків.

На виконання вимог зазначеної ухвали, позивач 14.07.2004
року надав до суду першої інстанції касаційну скаргу з виправленими недоліками,
виклавши своє прохання про зміну рішення по суті справи.

Відповідно
до ст. 139 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без
додержання вимог, викладених у статтях 137 і 138 цього Кодексу, або не оплачено
державним митом, постановлює ухвалу про залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків.

Коли
позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі
перелічені в статтях 137 і 138 цього Кодексу вимоги та сплатить державне мито,
позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє
мотивовану ухвалу.

Виходячи з викладеного, судова колегія Вищого адміністративного
суду Украни, вважає, що оскільки встановлено факт вчасного усунення ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя недоліків касаційної скарги, то відповідно
підстав для застосування нормативного припису ст. 139 ЦПК України, в частині
повернення касаційної скарги ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя, не
вбачається, що обгрунтовано встановлено судом апеляційної інстанції.

Таким
чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України підтверджує, що при
прийнятті судового рішення від 20.09.2004р. у справі № 22-2439 2004р., суд
апеляційної інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків і правильно
застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

За таких
обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2004р. у
справі № 22-2439 2004р. - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210-232 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2004р. у справі № 22-2439
2004р. залишити без задоволення.

2. Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від
20.09.2004р. у справі № 22-2439 2004р. залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:
О.М. Нечитайло

Судді:
Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко

О.І. Степашко

М.О.
Федоров