Справа № 6/386
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2008-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

23.10.2008 р.
№ 6/386

Окружний адміністративний
суд міста Києва у складі головуючого судді
Добрянську Я.І. при секретарі судового засідання Зубко Л.П.
вирішив адміністративну справу

Державна податкова інспекція в
Шевченківському районі м.Києва

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості в сумі 1730,30 грн.

Представники:

від
позивача: Гончаров О.В. (довіреність від 04.12.2007 р. № 3766/9/10-113)

від
відповідача: не з»явилися

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України
в судовому засіданні 23.10.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До
Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі м. Києва з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1про стягнення податкової
заборгованості у розмірі 1730,30 грн.

В
обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що фізична особа ОСОБА_1має
борг по прибутковому податку з громадян. Станом на 30.09.2008 р. заборгованість
перед бюджетом становить 1730,30 грн., яка на думку позивача є непогашеною та
правомірно нарахованою, в зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути до
державного бюджету 1730,30 грн.

Відповідач
заперечень проти позову не надав, в судове засідання представників не направив.
Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази
чого наявні в матеріалах справи.

Розглянувши
подані стороною документи і матеріали, заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1в 2005 та 2006 роках отримував
доходи від здійснення підприємницької діяльності, про що свідчать декларації
про доходи, одержані з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. та з 01.01.2006 р. по
31.12.2006 р.

Відповідно
до ч.2 ст.12 Декрету КМ України «Про прибутковий податок з громадян»за №13-92
від 26.12.1992 року (зі змінами та доповненнями), після закінчення календарного
року громадян, крім тих, які одержували доходи лише за місцем основної роботи,
зобов'язані у строки, визначені законом (до 01 квітня року, наступним за
звітним), подати до податкового органу за місцем проживання декларацію про суму
сукупного доходу, одержаного як за основним місцем роботи, так і не за основним
місцем роботи. Громадяни, які одержують доходи не за основним місцем роботи,
зобов'язані вести облік доходів і витрат, пов'язаних з одержанням цих доходів,
за формою і у порядку, встановленому Головною державною податковою інспекцією
України (ф.№ 4, додаток 4 Інструкції про прибутковий податок з громадян,
затвердженої наказом ГДПІ України від 21.04.1993 р. № 12), для правильного
заповнення декларації.

Відповідач 14.04.2006 р. подав
декларації про доходи, одержані з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. та з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. до Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва де вказано, що ним було
отримано дохід від підприємницької діяльності (за установку металевих виробів)
в сумі 14850,00 грн. за 2005 р. та 5288,00 грн. за 2006 р. (копії декларацій в
матеріалах справи).

Відповідно
до ст. 1 Декрету КМ України «Про прибутковий податок з громадян»за №13-92 від
26.12.1992 року (зі змінами та доповненнями), платником податку (суб'єктами оподаткування ) в Україні
є громадяни України.

Відповідно
до ст. 2 вказаного Декрету, об'єктом оподаткування у громадян, які мають
постійне місце проживання в Україні, є сукупний оподатковуваний дохід за
календарний рік ( що складається з місячних сукупних оподатковуваних доходів),
одержаних з різних джерел, як на території України так і за її межами.

Згідно
до ч.2 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з
громадян», до сукупного оподаткованого доходу включаються одержані за місцем
основної роботи (служби, навчання) доходи за виконання трудових обов'язків, у
тому числі за сумісництвом, за виконання робіт за договорами підряду, а також
інші доходи, що утворилися в результаті надання за рахунок коштів підприємств,
установ, організацій, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності
своїм працівникам матеріальних і соціальних благ у грошовій і натуральній
формі, крім сум виплат, що не включаються до сукупного оподатковуваного доходу,
визначених у статті 5 цього Декрету.

ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
26.04.2006 р. був зроблений перерахунок прибуткового податку на підставі
поданої декларації СПД -ф.о. ОСОБА_1 за 2005 р. За результатами перерахунку
було визначено, що дохід, з якого необхідно сплатити прибутковий податок
становить 2 309,41 грн. ДПІ у Шевченківському районі м. Києва було прийняте
податкове повідомлення -рішення від 26.04.2006 р. № /1401 на суму
321,75 грн.

Також,
відповідачем 26.04.2006 року було зроблено розрахунок авансових платежів
прибуткового податку на 2006 рік на підставі поданої декларації, в якій
підприємцем ОСОБА_1, було заявлено суму очікуваного валового доходу в
наступному 2006 році в розмірі 7000,00 гривень. Таким чином, згідно абз.
«г»п.п. 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону України № 2181-ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»та абз. 1 п. З ст. 14 Декрету № 13-92, фізичній особі - суб'єкту
господарської діяльності (далі по тексту - СГД) ОСОБА_1за результатами
розрахунку було здійснено нарахування авансових платежів по податку з доходів
фізичних осіб - СГД та винесено податкове повідомлення форми «Ф»№
/1400 від 26.04.2006 року (копія в матеріалах справи), яким
відповідачу визначено загальну суму податкового зобов'язання з прибуткового
податку в розмірі 909,99 грн., що підлягає сплаті. Відповідачем дану суму не
було сплачено.

ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва було проведено невиїзну документальну перевірку
своєчасності внесення до бюджету податку з доходів фізичних осіб - СГД
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за період з 15.03.2005 р. по 31.07.2007
р.

За
результатами перевірки було складено Акт № 369/17-02 від 31.07.2007 р. та
встановлено порушення п. З ст. 14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів «Про
прибутковий податок з громадян»№13-92 від 26.12.1992 р. (із змінами та
доповненнями) та п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»№ 2181-ІІІ від 21.12.2000 р., а саме виявлено, що приватним підприємцем
СГД -ф.о. ОСОБА_1були порушені строки сплати узгоджених сум податкового
зобов'язання (податку з доходів фізичних осіб - СГД).

Відповідно
до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України № 2181-ІІІ, у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних
строків, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф, а саме:

- при затримці до 30 календарних днів,
наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання, у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних
днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми
податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків
погашеної суми податкового боргу.

Таким
чином, на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України
№2181-ІІІ до громадянина ОСОБА_1застосовуються штрафні санкції у вигляді
стягнення до бюджету 20% та 50% від нарахованої суми податку за несвоєчасну
сплату узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків, а
саме:

1) Сума ПДФО до сплати за 2005 р.
складає 331,50 грн.

Термін сплати 15.03.05р.

Фактично сплачено
16.05.05р.

Затримка платежу на 63
дня.

Штрафна санкція 20% Сума
штрафної санкції 66,30грн.

2) Сума ПДФО до сплати за 2005 р.
складає 67,40 грн.

Термін сплати 15.03.05р.

Фактично сплачено
14.11.05р. Затримка платежу на 245 днів. Штрафна санкція 50% Сума штрафної
санкції 33,70грн.

3) Сума ПДФО до сплати за 2005 р.
складає 797,12 грн.

Термін сплати 26.04.2005
р.

Фактично сплачено
14.11.05р. Затримка платежу на 203 дня. Штрафна санкція 50% Сума штрафної
санкції 398,56 грн.

Всього нараховані штрафні
санкції 398,56 грн.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, СПД -ф.о. ОСОБА_1
31.07.2007 р. був ознайомлений з Актом перевірки № 369/17-02 від
31.07.2007 р. особисто його підписав та отримав один екземпляр примірника.

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
на підставі Акту перевірки № 369 від 31.07.2007 року, були винесені податкові
повідомлення-рішення № 1067/17-02 від 31.07.2007р., №1058/17-02 від 31.07.2007
р., якими відповідачу було визначено суму штрафних санкцій згідно підпункту
17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Закону України № 2181-ІІІ, у розмірі 20% і 50% узгодженої суми
податкового зобов'язання сплаченої з затримкою, яка складає 66,30 грн. та
432,26 грн. відповідно за платежем податку з доходу фізичних осіб.

СГД
-ф.о. ОСОБА_1було встановлено граничний строк сплати податкового боргу, який в
установлений термін погашений не був.

Податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва №1067/17-02 від
31.07.2007 р., 1058/17-02 від 31.07.2007 р. відповідачем ОСОБА_1у встановленому
порядку не оскаржувались.

Відповідно
до п.п.6.2.1 пп.б.2.3 п.6.2 ст. б Закону України № 2181-ІІІ, у разі коли
платник не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені
строки, податковий орган надсилає такому платнику податкові вимоги.

На
виконання вказаного положення Закону України № 2181-ІІІ, ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва з метою погашення податкового боргу, було сформовано та
надіслано відповідачу першу податкову вимогу № 1/975 від 04.04.2005 року, яка
була отримана особисто ОСОБА_1
13.05.2005 року.

Згідно
абз.«б»пп.б.2.3 п.6.2 ст. б Закону України № 2181-ІІІ було направлено другу
податкову вимогу № 2/2075 від 13.06.2005 р., яка була отримана за дорученням
ОСОБА_2 . 13.07.2005 року.

Таким
чином, заходи по погашенню податкового боргу по відношенню до боржника
вичерпано, але вони не призвели до погашення податкового боргу.

Станом
на 25.01.2008 р., згідно облікових карток платника, загальна сума податкового
боргу платника податку СГД - ОСОБА_1складає 3 717,96грн, з них:

-
1987,66 грн., що підлягають стягненню на користь держави згідно Постанови Господарського суду м. Києва від 26.10.06р.
по справі №11483-А (копія в матеріалах справи);

-
498,56 грн. нараховані штрафні санкції згідно Акта № 369/17-02 від 31.07.2007р.
(копія в матеріалах справи);

-
321,75 грн. прибуткового податку за 2005 рік, згідно зробленого перерахунку за
№ б.н від 26.04.2006 року (копія в матеріалах справи);

-
909,99 грн. прибуткового податку за 2006
рік, згідно зробленого розрахунку за № б.н від 26 квітня 2006 року (копія в
матеріалах справи).

Таким чином, сума боргу
складає 1730,30 грн.

Відповідно
до п. 1.3 статті 1 Закону України № 2181-ІІІ, податковий борг (недоїмка)
визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно
п.п.3.1.1 п.3.1 ст. З Закону України № 2181-ІІІ, активи платника податків
можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу
виключно за рішенням суду.

Відповідно
до ст. 238 Господарською кодексу України (ГК України), за порушення
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до
суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види
адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування
визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно
з ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, як визначено ст. 239 ГК України, відповідно до своїх
повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до
суб'єктів господарювання зокрема такі адміністративно-господарські санкції як
адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів).

Статтею
241 ГК України встановлено, що адміністративно-господарський штраф - це грошова
сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі
порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік
порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок
його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини,
в яких допущено правопорушення.

Адміністративно-господарський
штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими
адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього
Кодексу.

Також
ч. 1 ст. 242 ГК України встановлено, що у разі порушення суб'єктом
господарювання встановлених правил обліку або звітності щодо сплати зборів
(обов'язкових платежів) або їх несплати чи неповної сплати сума, яку належить
сплатити, стягується до відповідного бюджету. Крім того, з суб'єкта господарювання
у визначених законом випадках може бути стягнуто штраф у розмірі до п'ятдесяти
відсотків належної до сплати суми збору (обов'язкового платежу).

Відповідно
до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи
по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи
відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його
положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із
зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи
вищенаведене, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень зазначеної статті
необхідно позов задовольнити. У позивача наявні докази існування боргу у відповідача, в зв'язку з несплатою
ним прибуткового податку з громадян.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги позивача та
стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1заборгованість з прибуткового податку
з громадян розмірі 1730,30 грн.

Враховуючи,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві
наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач
посилається на їх обґрунтування.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 97, 112, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,
-

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1 ін.
НОМЕР_1) заборгованість перед
бюджетом в розмірі 1730,30 грн. (одна тисяча сімсот тридцять грн.. 30 коп.) з
будь-яких рахунків, які будуть виявлені державним виконавцем під час виконання
судового рішення на р/р 0011, код платежу 11010200, одержувач: ВДК у
Шевченківському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077968, Банк
одержувача: УДК у м. Києві, МФО 820019.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова
суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний
суд міста Києва.

Суддя Добрянська
Я.І.