Справа № 2а-1578/08
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Курило Л. В.
при секретарях - Дем'яненко Є.А., Сеник О.С.
за участі: представника позивача - ОСОБА_2,
представників відповідача -
Ібрагімова Ф.Б., Тихоненко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного військкомату про
визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив
суд зобов'язати відповідача сплатити заборгованість у сумі
3038 грн. 06 коп., яка виникла внаслідок неповного розрахунку при звільнені. В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу у
Збройних Силах СРСР, а потім України понад 31 року, остання посада - начальник
групи 118 військового представництва. Наказом заступника Міністра Оборони
України від 03 листопада 2006 року №35 його було звільнено у запас у зв'язку зі
скороченням штатів та 17 11 2006 року було виключено зі списків особового
складу військовослужбовців 118 військового представництва. Речове майно під час
проходження служби військовослужбовці його представництва отримували у речовій
службі Харківського обласного військкомату. Протягом декількох років частина
речового майна позивачу не видавалась з різних причин. До березня 2000 року
замість не отриманого речового майна військовослужбовцям сплачувалась грошова
компенсація відповідно до п.2 ст. 9-1 Закону України „Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей”, але з березня 2000 р. Законом
„Про державний бюджет України” дію п.2 ст.9-1 було призупинено щодо сплати цієї
компенсації, тому суми за не видане речове майно накопичувались. На даний час позивач не
отримав речове майно на суму 3038 грн. 06 коп., що підтверджується довідкою
речової служби ХОВК №172 від 16 11 2007 року. Однак, під час звільнення з
військової служби речове майно, право на отримання якого гарантоване державою,
йому не було видано та було роз'яснено, що бюджетна стаття грошової компенсації
військовослужбовцям за не отримане речове майно не фінансується. До
теперішнього часу відповідач не виплатив належну йому суму грошової компенсації
замість речового майна, що підлягало до видачі.
Представник позивача під час розгляду справи доповнив адміністративний позов та додатково
просить визнати неправомірною
бездіяльність Харківського обласного військкомату щодо не проведення повного
розрахунку по грошовій компенсації замість не отриманого під час проходження служби речового майна. В іншій
частині позов підтримує у повному обсязі.
Представники відповідача в судовому
засіданні частково визнали вимоги адміністративного позову, а саме в
частині щодо заборгованості по грошовій компенсації замість речового майна
на суму 519,20 грн., в задоволенні іншої частини позову просили відмовити.
Зазначили, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за
рахунок держави речове майно або за бажанням грошову компенсацію замість нього.
Однак, дію ч.2 ст.9 Закону, в частині одержання військовослужбовцями грошової
компенсації замість речового майна, призупинено на підставі Закону України „Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 17 02 2000 року, який вступив
в силу з 11 03 2000р. Позивач на момент звільнення з військової служби
перебував на речовому забезпеченні в облвійськкоматі. Грошова компенсація
позивачу замість речового майна, при звільненні з військової служби у сумі 519
грн. 20 коп. не була виплачена через відсутність фінансування з вищестоящих
фінансових органів на ці потреби. На сьогоднішній день загальна сума
заборгованості по грошовій компенсації замість речового майна облвійськкомату
перед колишніми військовослужбовцями, які перебували на речовому забезпеченні в
облвійськкоматі сягає понад 1 млн. 200 тис. грн. У зв'язку з цим виплатити
позивачу грошову компенсацію до 11 03 2000 року, яка згідно довідки відповідача
дорівнює 519 грн. 20 коп. Харківській обласний військкомат не має можливості.
Невидане речове майно в натурі складає на суму 2518 грн. 86 коп. в силу Закону
України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 17 02 2000р.,
який набрав чинності з 11 03 2000р., вважають, що позов в цій частині
задоволенню не підлягає.
Суд вислухавши думку представника позивача, представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 проходив службу у Збройних
Силах СРСР, а потім - України понад 31 року, остання посада - начальник групи
118 військового представництва.
Наказом заступника Міністра Оборони України від 03 листопада 2006 року №35
підполковник ОСОБА_1, начальник групи 118 військового представництва, був
звільнений у запас за пунктом 67 підпункту „в” (у зв'язку зі скороченням
штатів) з правом носіння військової форми одягу відповідно до „Положення про
проходження військової служби особами офіцерського складу,
прапорщиками,(мічманами) Збройних Сил України” . З 17 11 2006 року його було
виключено з усіх видів забезпечення і списків особового складу
військовослужбовців 118 військового представництва Міністерства оборони України
і направлено для зарахування на військовий облік до Обласного ВК м. Харкова, що
підтверджується витягом з наказу Міністерства оборони України №124 від 17 11
Відповідно до довідки №190 від 21 листопада 2007 року, виданої Харківським
обласним військовим комісаріатом, заборгованість перед звільненим у запас
ОСОБА_1 за не отримане речове майно станом на день звільнення складає 3038 грн.
06 коп., в тому числі до 11 03 2000 року - 519,20 грн., після 11 03 2000 року -
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України .
Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” ( в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них.
Згідно з п.27 „Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час” №
1444 від 28 жовтня 2004 року
військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не
отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день
підписання наказу про звільнення.
Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 17 02
2000 року №1459-ІІІ призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України,
Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони та
Головного управління внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ України,
що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців), а також дію абзацу
1 ч.1 ст.14 зазначеного Закону в частині забезпечення військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей безоплатного проїзду у
відпустку. Зазначений Закон
набрав чинності 11 березня 2000
року, з дня опублікування у газеті „ Урядовий кур'єр” 2000, 03 від 11 березня
2000 року №45.
На день звернення позивача до суду
зазначена норма не втратила свою юридичну силу та є чинною.
Відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань соціального захисту військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб” від 03 11 2006 року
№328-V Закон України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” доповнено ст. 91,
відповідно до якої продовольче та речове забезпечення військовослужбовців
здійснюється за нормами і в термін, що встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до перехідних
положень зазначений Закон набирає чинності з 01 01 2007 року.
Дію п. 2 статті 9-1 зазначеного Закону зупинено на 2007 рік згідно із
Законом України від 19 12 2006 року № 489-V.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним
зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1
ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію законів та інших
нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рн/|99, за
загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції
України, за якою дію нормативно-правового акта
в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого
вони настали або мали місце.
Відповідач не надав до суду доказів
щодо проведення розрахунку по речовому
Суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому
Суд знаходить бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати грошової
компенсації замість речового майна, яка виникла
станом на 11 03 2000 року -
протиправною і тому підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача грошова
компенсація за не отримане речове майно,
що підлягало видачі станом на 11 03 2000 року у сумі 519 грн. 20 грн., в іншій
частині позову суд вважає за необхідне
Судові витрати необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 160,
161,162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, ч.2 ст. 9 Закону
України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей”, „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 17 02 2000 року
№1459-ІІІ п.27 „Положення про порядок речового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час”, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Харківського обласного військкомату про визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати неправомірною бездіяльність
Харківського обласного військового комісаріату щодо не проведення з ОСОБА_1 розрахунку по грошовій компенсації
замість не отриманого під час проходження служби речового майна та зобов'язати відповідача сплатити на
користь ОСОБА_1 ( прож. АДРЕСА_1 ) заборгованість по грошовій компенсації замість не отриманого під час проходження
військової служби речового майна , яка виникла станом на 11 03 2000 року, в
сумі 519,20 грн., в іншій частині позову - відмовити.
Судові витрати віднести за
рахунок Державного бюджету України.
Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови
суду в десятиденний строк з дня
виготовлення повного тексту постанови та поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлено 03.10.2008 року.

Суддя Л.В. Курило