Справа № 22-а-280/2008
Суддя: Ілюхіна Г.П.
Дата ухвалення: 2008-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

15.10.2008

Справа № 22-а-280/08 Попередня справа №
5020-12/183

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П. ,

суддів Санакоєвої М.А.,

Щепанської О.А.

секретар судового засідання Ланчева
Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: Сорокопуд
Олександр Юрійович, довіреність б/н від
02.09.2008;

від відповідача: Чистякова
Вікторія Вікторівна, довіреність № 3/10-011/2007 від 12.02.2007;

від третіх осіб: Сазонов
Олександр Вікторович, довіреність № 1
від 08.01.2008 (Регіональне
відділення Фонду державного майна України в АР Крим та м.Севастополі);

Сирський Сергій Валентинович,
довіреність № 03-15/3 від 08.01.2008
(Севастопольська міська Рада);

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя та заяву
Севастопольської міської Ради про приєднання до апеляційної скарги на постанову
Господарського суду мiста Севастополь (суддя
Харченко І.А.) від 07.08.08 по справі № 5020-12/183

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Грей»(вул. Адмірала Октябрьського, б.2,
м.Севастополь, 99011)

до Державної податкової інспекції у Гагарінському
районі м. Севастополя (вул. Пролетарська, б.24,
м.Севастополь, 99014)

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Севастопольська міська Рада (вул.
Леніна, б.3, м.Севастополь, 99011)
Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м. Севастополі (пл. Повсталих, б.6, м.Севастополь, 99011)

про визнання протиправним
податкового повідомлення-рішення № /0 від 19.02.2008,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду
м.Севастополя від 07.08.2008 позов задоволено повністю; визнано протиправним
податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.02.2008 про
визначення ТОВ «Грей»податкового зобов'язання
по сплаті орендної плати в сумі 92980,75 грн. та застосування штрафних санкцій
в сумі 15843,90 грн.; скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду
від 04.06.2008; стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Грей»3,40
грн. судового збору.

Постанова мотивована тим, що
податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Гагарінському
районі м.Севастополя від 19.02.2008 про визначення податкового зобов'язання з
орендної плати за користування земельною ділянкою в період добудови об'єкту
незавершеного будівництва порушує права то охоронювані законом інтереси
позивача; підстави статті 28 Закону України «Про особливості приватизації
об'єктів незавершеного будівництва»звільняють ТОВ «Грей»до 23.10.2012 (строк будівництва, визначений умовами
приватизації) від сплати за землю в вигляді орендної плати, щодо земельної
ділянки площею 38,4371 га, на хуторі Молочному, на якій знаходиться об'єкт
приватизації.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова інспекція у Гагарінському районі м.
Севастополя, 18.08.2008 звернувся з заявою про апеляційне оскарження постанови,
апеляційна скарга надійшла 29.08.2008, апелянт просить скасувати постанову суду
першої інстанції, постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що орендна плата за землю державної та комунальної власності є податковим
зобов'язанням, а загальним спеціальним Законом, який встановлює порядок сплати
податкових зобов'язань є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»у
відповідності з вимогами якого нараховані фінансові санкції.

Ухвалою суду від 08.09.2008
відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Державної податкової
інспекції у Гагарінському районі м.Севастополя.

Ухвалою суду від 09.09.2008
закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду та призначено справу до
розгляду на 15.10.2008.

Позивач в відзиві на апеляційну
скаргу (вх.№809) та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим,
просить в задоволенні апеляції відмовити по мотивам, викладеним в відзиві
(арк.с.129-131).

В судовому засіданні представник
третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України в
Автономній Республіці Крим та м.Севастополі проти задоволення апеляційної
скарги заперечував, просить відмовити у її задоволенні, вважає рішення суду
першої інстанції законним та обґрунтованим.

Третя особа -Севастопольська міська
Рада приєдналась до апеляційної скарги в порядку статті 192 Кодексу
адміністративного судочинства України, просить її задовольнити, постанову суду
першої інстанції скасувати, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову
(арк.с.132-135).

Розглянувши справу в порядку статей
195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2008
позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до Державної податкової
інспекції у Гагарінському районі м.Севастополя про визнання протиправним
податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.02.2008 про визначення
податкового зобов'язання з орендної плати в сумі 92980,75 грн. та застосування
штрафних санкцій в сумі 15843,90 грн. (арк.с.2-4).

Відповідач позовні вимоги не
визнав, вважає, що сторони договору оренди земельної ділянки, укладеного між
Севастопольською міською Радою та ТОВ «Грей», визначили розмір орендної плати
на 2007 рік за користування земельною ділянкою на період будівництва об'єкта в
розмірі 484828,20 грн. на рік, що обчислена з нормативної грошової оцінки
земельної ділянки на період будівництва; у зв'язку з тим, що згідно пункту 4.2
договору оренди земельної ділянки, орендна плата встановлена в розмірі
1163587,60 грн. на рік, то орендна плата за користування земельною ділянкою на
період завершення будівництва об'єкта в розмірі 484828,20 грн. на рік є пільгою
по платі за користування земельною ділянкою, що передбачена пунктом 4.9
договору оренди земельної ділянки; позивач має обов'язок по сплаті орендної
плати за користування земельною ділянкою на період завершення будівництва
об'єкта в розмірі 484828,20 грн. на рік (арк.с.63-65).

27.01.2003 між Регіональним
виділенням Фонду державного майна України по м.Севастополю (далі - Фонд) та ТОВ
«Грей»укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва №151/40,
згідно з яким позивач отримав у власність об'єкт незавершеного будівництва -
промбазу комбінату залізобетонних виробів, що розташована за адресою: м.
Севастополь, хутір Молочний (арк.с. 6-7).

19.07.2005 між Фондом та ТОВ
«Грей»укладено Договір про внесення змін до договору №151/40 купівлі-продажу
об'єкту незавершеного будівництва промбази комбінату залізобетонних виробів,
розташованого за адресою: м. Севастополь, хутір Молочний, посвідченого
27.01.2003 приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу
Голобородьком О.Є. за реєстровим № 264, згідно з яким внесені зміни до пункту
5.3 Договору №151/40 шляхом викладення його в такій редакції: «в строк до
30.09.2005 демонтувати майданчик для монтажу та кріплення технологічного
обладнання труби котельної»(арк.с. 9).

23.05.2006 між Фондом та ТОВ
«Грей»укладено Договір про внесення змін до договору №151/40 купівлі-продажу
об'єкту незавершеного будівництва промбази комбінату залізобетонних виробів,
розташованого за адресою: м. Севастополь, хутір Молочний, посвідченого
27.01.2003 приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу
Голобородьком О.Є. за реєстровим №264, згідно з яким внесені зміни до окремих
пунктів Договору №151/40 в частині складу об'єктів та їх вартості (арк.с. 10).

Згідно додаткової угоди до договору
купівлі-продажу державного майна № 151/40 від 30.01.2008 встановлено строк
добудови об'єкту незавершеного будівництва -промбази комбінату залізобетонних
виробів в п'ять років з дати оформлення прав землекористувача (арк.с. 11).

03.08.2007 між Севастопольською
міською Радою та ТОВ «Грей»укладено договір оренді земельної ділянки площею
38,4371 га, для добудови та обслуговування об'єктів промбази комбінату
залізобетонних виробів, що розташована за адресою: м. Севастополь, хутір
Молочний (арк.с. 22-26).

Договір оренди земельної ділянки
площею 38,4371 га, зареєстровано 23.10.2007, позивач вважає, що він має право на
добудову об'єкту незавершеного будівництва -промбазі комбінату залізобетонних виробів в строк до
23.10.2012 та обов'язок по вводу в експлуатацію об'єктів промбазі в строк до 23.10.2012.

Відповідно до пункту 4.9 договору
оренди земельної ділянки Орендар з моменту укладання договору протягом строку
завершення будівництва об'єкту незавершеного будівництва, визначеного умовами
приватизації, користується пільгами по сплаті плати за користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться об'єкт незавершеного будівництва, на строк
будівництва, визначений умовами приватизації.

08.02.2008 Державна податкова
інспекція у Гагарінському районі міста Севастополя здійснила перевірку позивача
з питань повноти та своєчасності внесення до бюджету податкових зобов'язань зі сплати орендної
плати за землю за період з 01.07.2007 по 31.12.2007, про що складено акт №
658/10/23-124/22306001/14 (арк.с.80-85).

В ході перевірки, на думку
відповідача, виявлені порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 19 Закону України
«Про оренду землі», п.4.2 Договору оренди, статей 2, 5, 7, 19 Закону України
«Про плату за землю»: неперерахування до бюджету орендної плати за землю в
розмірі 92980,75 грн.

На підставі зазначеного акту
Державна податкова інспекція у Гагарінському районі міста Севастополя
19.02.2008 прийняла та надіслала на адресу позивача податкове повідомлення -
рішення №/0, яким позивачу
визначена сума податкового зобов'язання в сумі 92980,75 грн. та до позивача
застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 15843,90 грн., з посиланням на
підпункти «а, б»підпункту 4.2.2 пункту
4.2 статті 4, підпункти 17.1.1, 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами»(арк.с.21).

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Гагарінському районі
міста Севастополя №/0 від 19.02.2008 позивачу визначена сума
податкового зобов'язання з платежу: орендна плата в сумі 92980,75 грн., штрафні
санкції в розмірі 15843,90 грн.

За зазначене порушення відповідач
застосував до позивача фінансові санкції на підставі підпунктів 17.1.1, 17.1.3
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Правовідносини сторін регулюються
статтями 13, 19 Конституції України, статтями 11, 13, 16, 21 Цивільного кодексу
України, статтями 9, 116 Земельного кодексу України, статтями 28, 29 Закону
України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва», статтями 2, 25, 27 Закону України «Про плату
за землю», статтею 24 Закону України «Про оренду землі».

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Вимогами статті 13 Конституції
України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси
її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу. Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 13 Цивільного
кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від
дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в
інших формах; не допускаються використання цивільних прав з метою
неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на
ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Статтею 9 Земельного кодексу
України встановлено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад
у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема:

- розпорядження землями
територіальної громади міста;

- надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

- вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі статтею 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з вимогами статі 28 Закону
України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного
будівництва»покупець об'єкта незавершеного будівництва з моменту придбання
об'єкта протягом строку будівництва, визначеного умовами приватизації,
звільняється відповідно до закону від плати за землю щодо земельної ділянки, на
якій знаходиться цей об'єкт, на строк будівництва, визначений умовами
приватизації.

Статтею 29 Закону України «Про
особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва»визначено, що
місцевим органам виконавчої влади забороняється вимагати від покупців, з якими
укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, виконання
умов, не передбачених цим договором, у тому числі щодо будь-яких грошових
стягнень або пайової участі в розвитку соціальної інфраструктури населених
пунктів.

На підставі статті 28 Закону
України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного
будівництва»позивач вважає, що його звільнено
відповідно до закону від плати за землю щодо земельної ділянки, на якій
знаходиться цей об'єкт, на строк будівництва, визначений умовами приватизації.

Згідно статті 2 Закону України «Про
плату за землю»використання землі в Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників
угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна плата.

Статтею 19 Закону України «Про
плату за землю»встановлено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати
за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної власності).

Статтями 13, 14 Закону України «Про
плату за землю»передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платники земельного
податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної
власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та
орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають
відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою
центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за
місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Тобто підстави статті 28 Закону
України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва»
звільняють ТОВ «Грей»до 23.10.2012
(строк будівництва, визначений умовами приватизації) від сплати за землю
в вигляді орендної плати, щодо земельної ділянки площею 38,4371 га, на хуторі
Молочному, на якій знаходиться об'єкт приватизації.

Відповідно до статті 24 Закону
України «Про оренду землі»правом орендодавця є право вимагати своєчасного
внесення орендної плати. Оскільки орендодавець не ініціював питання про
стягнення заборгованості з орендної плати з позивача або про дострокове
розірвання договору оренди у зв'язку з невиконанням умов договору.

Стаття 27 Закону України «Про плату
за землю», надає можливість органам державної податкової служби здійснювати
тільки контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а
також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Таких повноважень як стягнення
орендної плати, зміни умов договору оренди, втручання у відносини між
орендодавцем і орендарем органам державної податкової служби не надано.

Підпунктом 17.1.1 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами і державними цільовими фондами»платник податків, що не подає
податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке
неподання або її затримку.

Згідно підпункту 17.1.3 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами і державними цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган
самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання)
за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору
(обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така
недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким
платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не
більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від
кількості податкових періодів, що минули.

Пунктом «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами»встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані
документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях.

Застосування фінансових санкцій до
позивача на підставі підпунктів 17.1.1, 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами»є неправомірним, оскільки спеціальним Законом,
який регулює порядок, строки сплати за землю є Закон України «Про плату за
землю». Зазначений Закон передбачає відповідальність за порушення строків сплати
орендної плати за землю у вигляді пені.

Стаття 25 Закону України «Про плату
за землю»є спеціальною нормою з питання відповідальності саме за порушення
строків сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної
власності, саме ця норма підлягає застосуванню.

Податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м.Севастополя від
19.02.2008 про визначення податкового зобов'язання з орендної плати за
користування земельною ділянкою в період добудови об'єкту незавершеного
будівництва порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, не
відповідає вищезазначеним нормам права.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з
актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права в разі
його порушення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засідкам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способом
захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі, визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Статтею 21 Цивільного кодексу
України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам
цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, між орендарем та
орендодавцем існують договірні правовідносини по оренді.

Відповідно до статі 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
компетенція адміністративних судів поширюється в тому числі, на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Статтею 162 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що до повноважень суду при
вирішенні справи належить в тому числі, визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення.

Однією з умов застосування
фінансових санкцій відповідно до підпунктів 17.1.1, 17.1.3 пункту 17.1 статті
17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами»є неперерахування до бюджету орендної
плати за землю. Оскільки строки сплати орендної плати встановлюється договором
оренди і відповідають нормам Закону України «Про плату за землю», то у
відповідача відсутні правові підстави розповсюджувати дію Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами»в частині застосування фінансових санкцій за неперерахування
до бюджету орендної плати за землю.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність застосування відповідальності за неперерахування до бюджету
орендної плати за землю не відповідають нормам чинного законодавства. Закон
України «Про плату за землю»є спеціальним законом з питань визначення розмірів
та порядку плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальності
платників земельного податку та орендної плати за порушення норм цього Закону.
Статтею 25 зазначеного Закону передбачена відповідальність за прострочення
встановлених строків сплати податку у вигляді пені, інші санкції даним Законом
не передбачені.

Посилання відповідача на постанови
Верховного Суду України по справам №
3/319 від 12.10.2004 та № 21-410 від 26.06.2007
безпідставне, так як в іншій постанові Верховного Суду України, яка
прийнята пізніше, викладена інша позиція (постанова Верховного суду України від
05.12.2006). Крім того, предметом розгляду в справах №№ 3/319 та 21-410 були податкові правовідносини і зобов'язання
(з податку на додану вартість та податку з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів), в даній справі предметом спору є орендна
плата за земельну ділянку по договору оренди, а не земельний податок.

Закон України «Про особливості
приватизації об'єктів незавершеного будівництва»неконституційним не визнаний.
Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом
законодавчої влади в Україні. До спірних правовідносин мають бути застосовані
положення Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного
будівництва», як спеціальні норми.

Отже, визначення податкового
зобов'язання та фінансових санкцій у сумі 108824,65 грн. застосовано до
позивача неправомірно.

Все вищеперелічене дає суду право
для висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог позивача.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного
застосування є необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою
статті 24, статтями 160, 167, 192,
частиною першою статті 195, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя та заяву
Севастопольської міської Ради про приєднання до апеляційної скарги на постанову
Господарського суду міста Севастополь (суддя
Харченко І.А.) від 07.08.08 по справі № 5020-12/183 залишити без
задоволення.

2. Постанову Господарського суду міста
Севастополь (суддя Харченко І.А.) від
07.08.08 по справі № 5020-12/183
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення згідно з частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя підпис Г.П.Ілюхіна

Судді підпис М.А.Санакоєва

підпис
О.А.Щепанська

З оригіналом згідно

Помічник судді
К.В.Бендус