Справа № 6/179
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2007-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

17.12.2007 р.
№ 6/179

Окружний
адміністративний суд міста Києвав у складі:

головуючого
- судді Добрянської Я.І.,

секретаря
судового засідання Коваль А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державна податкова інспекція в
Оболонському районі м.Києва

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості

Суддя
Добрянська Я.І..

Секретар
судового засідання Коваль А.В.

Представники:

від
позивача: Сизоненко
С.В. (довіреність від 11.09.2007 р.
№ 7984/9/10-008)

від
відповідача: ОСОБА_1.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 17.12.2007 р.
проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До
Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Державна податкова
інспекція Оболонському районі м. Києва з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про
стягнення заборгованості перед бюджетом
у розмірі 327,95 грн.

В
обґрунтування позову представник позивача зазначав, що СПД -фізична особа
ОСОБА_1. має заборгованість перед бюджетом, яка виникла в результаті несплати
фіксованої суми єдиного податку на загальну суму 327,95 грн., відповідач суму боргу не сплатив.

Відповідач
проти позову заперечує, та в обґрунтування зазначає наступне. Податкового боргу
зі сплати єдиного податку він не має, що підтверджується платіжними дорученнями
та квитанціями про сплату єдиного податку за ставкою 200,00 грн.

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем,
Державною податковою інспекцією у Оболонському районі м. Києві, 29.01.2004 р.
було взято на облік суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1.

Відповідно
до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 р. № 727/98, суб'єкт
малого підприємництва ОСОБА_1. звернувся
з заявою від 29.01.2004 р. до позивача
про право застосування спрощеної системи оподаткування, на підставі якої йому було видано свідоцтво про
сплату єдиного податку серії Б № 064343 від 16.03.2004 р.

Як
встановлює п. 4 Указу Президенту України
№ 727/98, за результатами господарської діяльності за звітний (податковий)
період (квартал) суб'єкти малого підприємництва - юридичні особи подають до
органу державної податкової служби до 20 числа місяця, що наступає за звітним
(податковим) періодом, розрахунки про сплату єдиного податку, акцизного збору
і, в разі обрання ними єдиного податку
за ставкою 6 відсотків, розрахунок про сплату податку на додану вартість, а
також платіжні доручення на сплату єдиного податку за звітний період з
позначкою банку про зарахування коштів.

Тобто,
відповідач був зобов'язаний щомісячно,
але не пізніше 20 числа наступного місяця сплачувати на окремий рахунок Державного казначейства
України фіксовану суму єдиного податку в розмірі 200,00 грн.

Відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 р.
№ 1251-ХІІ, платники податків та зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані
сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені
законами терміни.

На
думку позивача, суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1. має податковий борг зі сплати єдиного
податку в розмірі 327,95 грн., в зв'язку з несплатою ним фіксованої суми єдиного податку.

Суд з
даним твердженням не погоджується, виходячи з наступного.

Як
встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідачем в ході судового розгляду були надані платіжні
доручення (копії наявні в матеріалах справи)

від
19.08.2004 р. № 2 на суму 200,00 грн.;

від
17.09.2004 р. № 3 на суму 200,00 грн.;

від
19.11.2004 р. № 4 на суму 200,00 грн.;

та
квитанції про сплату єдиного податку з фізичних осіб (копії наявні в матеріалах справи)

від 19.10.2004 р. на суму 200,00 грн.

від 20.07.2004 р. на суму 200,00 грн.

від 18.06.2004 р. на суму 200,00 грн.

від 20.05.2004 р. на суму 200,00 грн.

від 19.04.2004 р. на суму 200,00 грн.

Таким чином, висновок позивача щодо
існування податкового боргу зі сплати єдиного податку у суб'єкта
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1. спростовується матеріалами справи.

Враховуючи,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві
наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем не підтверджують
обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Відповідно
до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи
по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи
відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його
положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із
зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи
вищенаведене, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень зазначеної статті
необхідно в позові відмовити, оскільки у позивача відсутні докази існування
податкового боргу у відповідача.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України
суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого
органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам,
позивач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним
рішення щодо стягнення боргу по сплаті єдиного податку. А тому, суд прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог позивача в повному обсязі.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 97, 112, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В
позові відмовити.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий -
суддя
Добрянська Я.І.