Справа № 22а-2354/08
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 22а-2354/08
Категорія статобліку 23
Головуючий суддя у першій інстанції
Бутенко О.Ф. (справа №2а-42/07)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий
суддя Суховаров А.В.

судді Поплавський
В.Ю., Уханенко С.А.

секретар
Соболь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Управління праці і соціального захисту населення Голованівської районної
державної адміністрації на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської
області від 26.10.2007 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці і соціального захисту населення Голованівської районної
державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
19.09.2007 звернулась до Голованівського районного суду Кіровоградської області
з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Голованівської
районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність щодо
невиплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та
стягнення заборгованості (ас5).

Постановою
Голованівського районного суду від 26.10.2007 визнані протиправними дії
відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в розмірі встановленого законом прожиткового
мінімуму. З Управління праці і соціального захисту населення Голованівської
районної державної адміністрації на користь позивачки стягнута допомога по
догляду за дитиною в сумі 3451гр52коп за період з 19.01 по 01.11.2007 включно,
державне мито в сумі 8гр50коп, а всього 3460гр02коп. При прийнятті рішення суд
керувався статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (ас30).

В апеляційній
скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду
скасувати та провадження у справі закрити. Відповідач посилається на Постанову
КМУ №13 від 11.01.2007 «Про деякі питання призначення і виплати допомоги сім'ям
з дітьми», відповідно до якої виплата допомоги призначається у розмірі, що
дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб. Також за
твердженнями відповідача, в бюджеті не передбачена виплата допомоги в розмірі,
якому просить позивачка, і механізм виплати такої допомоги законодавчо не
врегульований (ас38).

В судове
засідання в апеляційній інстанції сторони не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялись належним чином (ас45-47).

Перевіривши
законність і обгрунтованість постанови суду, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Встановлено, що
ОСОБА_1 з 19.01.2007 перебуває на обліку Управління праці і соціального захисту
населення Голованівської районної державної адміністрації як незастрахована
особа та отримує соціальну допомогу по догляду за дочкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення нею трирічного віку. Розмір допомоги щомісячно виплачувався із
суми 90гр з індексацією на підставі Постанови КМУ №13 від 11.01.2007 «Про деякі
питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми».

Суд першої
інстанції правильно визнав дії відповідача по виплаті допомоги в такому розмірі
протиправними.

Відповідно до
частини 1 статті 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми”,
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у
розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до
частини 2 статті 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми”,
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на
кожну дитину незалежно від кількості народжених дітей у сім'ї, по догляду за
якими надається допомога.

Відповідно до
частини 1 статті 14 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми”,
допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення
дитиною трьох років.

Пунктом
14 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” дію
частини 1 статті 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми”
зупинено на 2007 рік та правовідносини врегульовані абзацом 3 частини 2 статті
56 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно до
якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку
на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 по справі №1-29/2007 „Про соціальні
гарантії громадян” положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” визнані
неконституційними через те що даними нормами порушуються права і свободи
громадян, знижується їх життєвий рівень.

Конституційний
Суд України у пунктах 4, 5 мотивувальної частини рішення дійшов висновку, що Верховна
Рада України не повноважна при прийнятті закону про державний бюджет України
включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України,
зупиняти дію окремих законів України або будь-яким чином змінювати визначене
іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Оскільки
предмет закону про державний бюджет України чітко визначений у Конституції
України, Бюджетному Кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи
змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених
іншими законами України.

Конституційний
Суд України у пункті 3.2 мотивувальної частини рішення відзначає, що не
зважаючи на раніше прийняті рішення Конституційного Суду України №5рп/2002 від
20.03.2002 справа щодо пільг компенсацій і гарантій, №7рп/2004 від 17.03.2004
справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних
органів, №20рп/2004 від 01.12.2004 справа про зупинення дії або обмеження
пільг, компенсацій і гарантій, №8рп/2005 від 11.10.2005 справа про рівень
пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, ревізія законами України
про державний бюджет пільг, компенсацій і гарантій, яку започатковано у 1995
році, набула системного характеру.

Відповідно
до пунктів 3, 5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України,
положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України „Про
державний бюджет України на 2007 рік” визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення рішення і це рішення має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Оскільки
зупинення дії частини 1 статті 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми” визнано таким що суперечить Конституції України, а також визнані
неконституційними положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, то відповідачем не
може застосовуватись Постанова КМУ №13 від 11.01.2007 «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми», прийнята на виконання норм,
визнаних неконституційними (ас16).

Відповідно
до частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту,
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким
чином, суд першої інстанції правильно застосував Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та стягнув з Управління праці і соціального захисту
населення Голованівської районної державної адміністрації різницю між
виплаченою допомогою відповідно до Постанови КМУ №13 від 11.01.2007 та
допомогою, яка мала бути виплачена позивачці відповідно до частини 1 статті 15
Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми”.

Посилання в
апеляційні скарзі на невиділення бюджетних коштів та відсутність механізму
виплати підвищення колегією суддів не приймається через те що відповідно до
статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки
Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Керуючись
статтями 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці і соціального захисту населення Голованівської районної
державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Голованівського
районного суду Кіровоградської області від 26.10.2007 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня її складання в повному обсязі.

Головуючий: А.В.Суховаров

Судді: В.Ю.Поплавський

С.А.Уханенко