Справа № 2-а-7228/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7228/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

24 вересня
2008 року м.
Харків

Харківський окружний
адміністративний суд в складі головуючого судді
Тацій Л.В., при секретарі Андрієць М.О., за участю представника позивача
- Карамишева Л.Є., відповідача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд стягнути в примусовому порядку з ОСОБА_1,
на користь Харківського обласного центру зайнятості, незаконно отриману
допомогу по безробіттю в сумі 2381 грн. 22 коп. (Дві тисячі триста вісімдесят
одну грн. 22 коп.) .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19 квітня 2006
року громадянин ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до
Богодухівського районного центру зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий
роботу з відкриттям персональної картки НОМЕР_1. 26.04.2006 року відповідачем
подана заява про надання статусу безробітного. Згідно поданої заяви,
відповідачу наказом від 26.04.2006 року № НТ060426 з 26.04.2006 року наданий
статус безробітного і
відповідно до п. п. 1, з, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для
організації безробітними підприємницької діяльності» розпочата виплата допомоги
по безробіттю у розмірі встановленому законодавством. В порушення вимог
вказаних у ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» громадянин ОСОБА_1 не повідомив
Богодухівський районний центр зайнятості про те що він був тимчасово
працевлаштований у СФГ „Промінь» з 10 липня по 13 липня 2006 р. Відповідно до
абзацу 1 п.З ст.. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення відповідачу
внаслідок умисного невиконання ним своїх обов'язків та зловживання ними
підлягає стягненню з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання
соціальних послуг. Згідно з п 6, та П.7 Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до
закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від
20 березня 2006 року №357 у разі
встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального
забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення
обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг. Діями з боку ОСОБА_1
була незаконно отримана допомога по безробіттю на суму 2381 грн. 22 коп. До
теперішнього часу кошти в сумі 2381 грн. 22 коп. громадянином ОСОБА_1 службі
зайнятості не повернені.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечував, з тих підстав, що він протягом знаходження на обліку
в центрі зайнятості як безробітній не працював в СФГ „Промінь».

Суд,
вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що
провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 104 КАС України
до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. Суб'єкт
владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках,
встановлених законом.

Відповідно ч. 4 ст. 50 КАС України
громадяни України, іноземці чи особи без
громадянства, їх

об'єднання, юридичні
особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних
повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий
розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи
особи без громадянства з
України; 4) про обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.
17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори
фізичних чи юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між
суб'єктами владних повноважень
з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління, у
тому числі делегованих повноважень,
а також спори, які виникають з
приводу укладання та виконання адміністративних договорів; 4) спори
за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках, встановлених законом; 5)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Як вбачається з позовної заяви, в
обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що стягнення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю, отриманих незаконно, здійснюється на підставі ст. 36
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття», відповідно до якої застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості
про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення в наслідок умисного
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з
моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. Щодо стягнення вказаних сум в судовому порядку,
представник позивача посилається також на положення п. 6, 7 Порядку
розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття» затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2006 року № 357, відповідно до яких у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та
повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови
виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості
про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є
недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок
страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів
відшкодовуються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок
заниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду. Якщо
відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості
припиняють відповідні виплати, а суми здійснених з дня призначення виплат
стягуються з такої особи відповідно до пункту 7 цього Порядку. Рішення про
повернення коштів особою та відшкодування коштів роботодавцем приймається
директором центру зайнятості і оформляється наказом. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення про відшкодування коштів роботодавцем центр зайнятості
надсилає роботодавцю повідомлення про необхідність відшкодування незаконно
виплачених особі коштів протягом 10 календарних днів після отримання
повідомлення. Повернення коштів особою здійснюється протягом 10 робочих днів
після її ознайомлення під особистий підпис з прийнятим рішенням про повернення
коштів. У разі відмови особи повернути кошти або відмови роботодавця
відшкодувати кошти, а також у разі неповернення (невідшкодування) їх у
встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Суд
зазначає, що Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» передбачено лише незаконно отримана допомога
підлягає стягненню, ні спосіб, ні порядок стягнення законом не передбачені, не
зазначено, які саме особи мають право здійснювати стягнення вказаної допомоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що
жодним законом не передбачено наявність у
суб'єкта владних повноважень щодо стягнення з фізичної особи в судовому
порядку коштів, виплачених як допомога по
безробіттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

З
позовних вимог вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку незаконно
отриману допомогу по безробіттю. В позові та поясненнях представник позивача
наголошував на стягненні незаконно отриманої допомоги по безробіттю, допомоги,
отриманої при відсутності підстав для її отримання.

Відповідно
до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно
було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог про:
повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; повернення
виконаного однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його
у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно
до ч. 1 ст. 15 Цивільний процесуальний кодекс України суди розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи

інтересів, що
виникають із цивільних,
житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого

судочинства.

Відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу
не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням
характеру спору і суб'єктного складу
сторін у справі, враховуючи, що між сторонами виник цивільний спір, який знаходиться поза межами компетенції
адміністративного суду, тому відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України суд
вважає за необхідне закрити
провадження у справі.

Позивач не позбавлений можливості звернутися до
місцевого суду з відповідним позовом в порядку ЦПК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 22 ЦК України, с. 15 ЦПК України, ст. ст. 4, 17, 50, 104, 157, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Провадження у
справі за адміністративним позовом Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення допомоги закрити.

2. Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

3. Копію
ухвали про закриття провадження у страві надіслати особам, які беруть
участь у справі.

4. Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
протягом 5-ти днів з дня отримання
копії ухвали заяви про апеляційне оскарження, а далі - протягом наступних 10
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

5. Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, ухвала набирає законної
сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя (підпис) Л.В. Тацій

З оригіналом згідно

Суддя