Справа № К-19158/06
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

15 «травня» 2008 р. Справа №
5/1787-28264

к/с № К-19158/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Конюшко К.В.

Пилипчук Н.Г

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

при секретарі

Ликовій В.Б.

за участю представників сторін

позивача:

не з'явився

відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
м. Львова

та постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від

15.03.2006р.

у справі

№ 5/1787-28264

за позовом

Львівського обласного кооперативного міжгосподарського
об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівагропромбуд»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
м. Львова

про

визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Львівське
обласне кооперативне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву
«Львівагропромбуд» (надалі - позивач, ЛО КМО «Львівагропромбуд») звернулось до
Господарського суду Львівської області із позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м. Львова (надалі - відповідач, ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова) про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова.

Постановою
Господарського суду Львівської області (суддя - Морозюк А.Я.) від 20.10.2005р.
у справі № 5/1787-28/264 у позові ЛО КМО «Львівагропромбуд» відмовлено
повністю.

Вказане
судове рішення мотивовано нормативними приписами пп.2.10 п.2, пп.4.2, пп.4.3
п.4, пп.5.3.4, 5.3.8 п.5 Положення про ведення касових операцій у національній
валюті в Україні, ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», а також зокрема тим, що
факт порушення касиром підприємства вимог вказаного Положення (в частині не
проведення записів в касовій книзі), не заперечується позивачем.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду (судова колегія у складі:
головуючий - Процик Т.С., судді: Галушко Н.А., Юрченко Я.О.) від 15.03.2006р. у
справі №5/1787-28/264 апеляційну скаргу ЛО КМО «Львівагропромбуд» задоволено,
постанову Господарського суду Львівської області від 20.10.2005р. у справі №
5/1787-28/264. скасовано, адміністративний позов задоволено повністю, визнано
недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
від 18.07.2005 р. № /4/18889 про визначення ЛО КМО «Львівагропромбуд»
податкового зобов'язання за платежем штрафні санкції у розмірі 13 361,50 грн.

Судове
рішення господарського суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно
до наявних в матеріалах справи доказів, не має підстав стверджувати про
порушення позивачем вимог законодавства України, в частині, що відображена у
спірному акті перевірки, крім того, судом апеляційної інстанції було зазначено
про необгрунтованість застосування відповідачем штрафних фінансових санкцій у
розмірі 13 361,50 грн. відносно позивача, з тих підстав, що останні не є
податковим зобов'язанням, в силу норм Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
та Закону України «Про систему оподаткування».

Не
погоджуючись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова звернулось
до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою в якій, з
підстав порушення господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального
та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 15.03.2006р. у справі № 5/1787-28/264 скасувати та
залишити в силі рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2005р.
у вказаній справі.

Представник відповідача у судове засідання суду
касаційної інстанції не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча
про час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Від позивача до суду касаційної інстанції надійшло
клопотання за змістом якого, останній просив здійснити розгляд касаційної
скарги ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 та. ч. 2 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у
межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне:

ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова було проведено перевірку ЛО КМО
«Львівоблагропромбуд» з питань дотримання порядку ведення операцій з готівкою,
за період з 01.01.2003р. по 13.09.2004р., про що складений акт № 2956,2957/23-6
від 21.09.2004 р.

За
змістом висновків вказаного акту перевірки, зокрема, встановлено порушення
позивачем п.2.10, п.4.3 «Положення про ведення касових операцій у національній
валюті в Україні», а саме неоприбуткування (неповне оприбуткування) у касах
готівки в сумі 2 672,30 грн.

За
результатами даної перевірки та адміністративного оскарження позивачем
попередньо прийнятих податкових повідомлень-рішень, ДПІ у Шевченківському
районі м.Львова прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.07.2005 р. №
/4/18889, яким позивачу згідно з п.2.10, 4.3 «Положення про ведення
касових операцій у національній валюті в Україні», на підставі акта
документальної перевірки № 2956/2956/23-6 від 21.09.2004 р., відповідно до п.1
Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» визначено суму податкового зобов'язання за платежем
штрафні санкції в розмірі 13 361,50 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий
адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно
до абз. 3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами і доповненнями)
встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності,
фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними
представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється
підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній
валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Згідно з
п.1.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні,
(яке було чинним за станом на дату проведення перевірки), вимоги цього
Положення поширюються на юридичних осіб (крім установ банків і підприємств
поштового зв'язку) незалежно від їх організаційно-правових форм і форм
власності, їх відокремлені підрозділи, представництва іноземних організацій і
фірм, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - підприємства), а також
на зареєстрованих у встановленому порядку фізичних осіб, які є суб'єктами
підприємницької діяльності без створення юридичної особи (далі - підприємці),
які здійснюють операції з готівкою в національній валюті, та є обов'язковими
для виконання ними.

Згідно з
п.2.10 даного Положення уся готівка, що надходить до кас підприємства має
своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств є здійснення такими підприємствами обліку в повній
сумі її фактичних надходжень з оформленням цих операцій у встановленому порядку
прибутковим касовим ордером з видачею відповідної квитанції та відображенням у
касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів.

Згідно з
пп.5.3.4 п.5 вказаного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки касами
підприємств визначений в пункті 2.10 цього Положення.

Згідно з
пп.5.3.8 п.5 Положення, під час перевірки контролюючі органи мають брати до
уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена
прибутковими касовими ордерами, вона вважається неоприбуткованою в касі.

Як
встановлено у ході розгляду справи, у день проведення перевірки, тобто
21.09.2004р., в касі підприємства не зберігалися готівкові кошти. Дане
твердження позивача не спростовано відповідачем, оскільки, як вбачається з Акту
перевірки та встановлено у судовому рішенні суду апеляційної інстанції,
відповідачем не виявлено порушень встановленого ліміту залишку готівки в касі.

Також,
господарським судом апеляційної інстанції зазначено, що при неоприбуткуванні
коштів, одержаних з банку, підприємство не могло здійснити виплати по касових
ордерах фізичним особам, бо така видача привела б до мінусового залишку в касі,
яка б відображалась в журналі-ордері № 1 за вересень «Каса підприємства», проте
від'ємного залишку протягом місяця в касі не виникало.

Крім
того, позивач 08.09.2004р. отримав в банку по чеку № КЗ 8828303 готівкові кошти
на суму 2 672,30 грн., які оформив 08.09.2004р. прибутковим касовим ордером №
45. Вся сума коштів, виплачена фізичним особам згідно з цільовим призначенням,
відповідно до видаткових касових ордерів № 159, № 160,№ 161 від 08.09.2004 р.
Залишок каси становив нуль гривень, що підтверджується даними бухгалтерського
обліку. В журналі реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів за 08
вересня 2004р. було зареєстровано прибутковий касовий ордер № 45 на суму
2672,30 грн. та видаткові касові ордери: № 159 на суму 975,00 грн. про видачу
матеріальної допомоги ОСОБА_1, № 160 на суму 1637,30 грн. про видачу відпускних
ОСОБА_1, № 161 на суму 60,00 грн. про видачу відрядних витрат ОСОБА_2

Факт
видачі перелічених готівкових коштів підтверджено підписами вищезазначених
фізичних осіб. Також, апеляційним господарським судом взято до уваги, що в
спірному акті перевірки не йдеться про те, що видаткові касові ордери були без
номерів, і що у поясненні бухгалтера-касира від 13.09.04р., на яке посилався
відповідач, йдеться про виписування прибуткових і видаткових касових ордерів за
06.09.04р., а не з 06.09.04р.

Таким
чином, апеляційним господарським судом постановлено висновок, що матеріали
справи, не дають підстав для достовірного висновку про неоприбуткування,
неповне та/або несвоєчасне оприбуткування позивачем готівки, одержаної
08.09.2004р., у касі підприємства.

Відповідно
до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким
чином, на підставі викладеного, судова колегія Вищого адміністративного суду
України погоджується із висновками господарського суду апеляційної інстанції,
що відповідачем не обгрунтовано правомірність висновків щодо встановлених
відносно позивача порушень, огляду на що, останні не можуть слугувати підставою
для нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Крім
того, судова колегія Вищого адміністративного суду України погоджується із
висновками господарського суду апеляційної інстанції щодо невідповідності
вимогам Законів України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондаими» та «Про систему оподаткування
України» визначення у якості податкового зобов'язання штрафних (фінансових)
санкцій та застосування відповідних пов'язаних з таким терміном процедур,
оскільки названими законами такий вид податкового зобов'язання не передбачено.

З огляду
на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України підтверджує,
що при прийнятті судового рішення у справі № 5/1787-28/264 Львівський
апеляційний господарський суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо
встановлених обставин справи і правильно застосували до спірних правовідносин
сторін норми матеріального права.

Таким
чином, касаційна скарга ДПІ у Шевченківському районі
м. Львова підлягає залишенню
без задоволення, а постанова Львівського апеляційного господарського суду від
15.03.2006 р. у справі № 5/1787-28/264 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210 - 232
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2006 р. у справі №
5/1787-28/264 залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду
від 15.03.2006 р. у справі № 5/1787-28/264 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя:
О.М. Нечитайло

Судді:
К.В. Конюшко

А.О. Рибченко

Н.Г. Пилипчук

О.І. Степашко

З оригіналом
вірно

Відповідальний
секретар
В.Б. Ликова