Справа № 22-а-9443/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

першій інстанції - Дубовик Р.Є.
Суддя - доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-9443/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого

Ляшенко Д.В.

суддів при секретарі

Колеснік Г.А., Ястребової Л.В. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому апеляційними скаргами

судовому засіданні
Микитівського управління праці та соціального захисту населення Горлівської
міської ради

на постанову

Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області

від

25 червня 2008 року

по справі

№ 2-а-82/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Микитівського управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради

про

визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої
суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Микитівського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
неправомірними в частині відмови у виплаті суми на оздоровлення за 2003-2007
роки в розмірах передбачених Законом України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та стягнути з
відповідача на його користь недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення
за 2003-2007 роки в розмірі 5811 грн. 50 коп., а також зобов'язати відповідача
у майбутньому проводити виплати у розмірах, передбачених ст.48 Закону України
"Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 25 червня 2008 року позов №
2-а-82/08 було задоволено частково.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач перебуває на обліку в Микитівському
районного суду м. Горлівки Донецької області як особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 3 групи (1 категорія), у зв'язку з чим
користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Суд задовольнив позов про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2007 рік і виходив з того, що ст. 48 вищезазначеного закону
передбачає щорічну виплату допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії 3 групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. При
цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати становив 400 грн.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що
фактично за 2007 рік відповідачем було недоплачено позивачу суму щорічної
грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 1510 грн. (400 х 4 - 90).

Суд відмовив в задоволені позовних вимог в частині
стягнення щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2003 - 2006 роки у
зв'язку з тим, що позивач пропустив передбачений ст. 99 КАС України річний
строк звернення із позовом до адміністративного суду.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплати, керуючись Постановою № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Особи, які беруть участь у справі до суду за викликом не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її задоволенні
відмовити, а судове рішення залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, що підтверджується
посвідченням, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що також підтверджується посвідченням.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам 3 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС - чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

За 2007
рік Управління виплатило позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 90
грн., установлену постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р.
“Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова №562).

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2007 року - 400 гривень на місяць.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для інвалідів 3 групи,
постраждалі у наслідок Чорнобильської катастрофи - 90 гривень (за грошовою
реформою 1996 року).

З
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова №
562.

Положення пункту 30
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом протягом фінансового року, за який йому належить до
сплати щорічна допомога на оздоровлення.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 90 гривень суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Тобто
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну
скаргу Микитівського управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову
Микитівського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 25 червня 2008
року у справі № 2-а-82/08 за
позовом ОСОБА_1 до Микитівського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради «про
визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої суми щорічної грошової
допомоги на оздоровлення» - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: