Справа № 22а-1249/08
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 1249/08
Головуючий суддя у
Категорія статобліку - 53
Кулигіна Т.Д.(справа № 2а-12/2006)
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Уханенка С.А.(доповідач)

суддів - Сафронової С.В., Баранник Н.П.

при
секретарі - Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 21 лютого 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2006
року позивач звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 та просив скасувати постанову № 04-05-45/101-32 від
22.06.2005р., яка була винесена державним інспектором праці у Дніпропетровській
області, посилаючись на те, що в порушення вимог ст. 268 КпАП України, протокол
про адміністративне правопорушення був складений в його відсутність і був
отриманий адміністративно-господарським відділом комбінату 23.06.2005р. Крім
того, відповідач наполягав на перерахунку сум шкоди за час з 1994 року по 1998
рік, тобто період, до часу, коли він став виконувати обов'язки голови правління
ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», але не зважаючи на вказані обставини,
відповідачем було винесено постанову про накладення на позивача
адміністративного стягнення.

Постановою
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу
від 21 лютого 2006 року позов ОСОБА_1було залишено без задоволення.

Позивач
подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду, як таку, що
винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, визнати
постанову нечинною та закрити провадження у справі.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу ДАК
«Укррудпром» № 30-К від 17.05.2002 року, ОСОБА_1 виконував обов'язки голови правління ВАТ
«Криворізький залізорудний комбінат».

За письмовим зверненням ОСОБА_3 щодо проведення
перевірки з питання правильності нарахування
відшкодування шкоди, що заподіяна
їй з вини підприємства ВАТ «КЗРК», відділом
по Криворізькому регіону ТДІП у Дніпропетровській області була проведена перевірка щодо правильності
нарахування шкоди гр. ОСОБА_3

За наслідками перевірки було складено акт № 04-05-45/111 від 06.06.2005 року, яким встановлено, що в порушення
п. 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» щомісячний розмір
відшкодування шкоди, ОСОБА_3 перераховувався не на всі коефіцієнти підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві.

Крім того, Голові правління ВАТ «КЗРК»ОСОБА_1. був
винесений припис від 06.05.2005р. №04-05-45/111-89 на усунення виявленого
порушення в термін до 06.06.2005р.

09 червня 2005 року, відповідачем була проведена
повторна перевірка щодо додержання ВАТ «Криворізькій залізорудний комбінат»
законодавства про працю», загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
За її наслідками було складено акт №04-05-45/147, яким встановлено, що припис
державного інспектора від 06.06.2005 року за №04-05-45/111-89 не виконаний.

У зв'язку з цим, 15 червня 2007 року відповідачем
був складений протокол №04-05-45/101 про адміністративне правопорушення, а 22
червня 2005 року винесена постанова №04-05-45/101-32 про накладення штрафу на
ОСОБА_1відповідно до ст. 188-6 КУпАП.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, районний суд виходив з того, що
припис державного інспектора праці ОСОБА_2 від 06.05.2005 року №
04-05-45/111-89, з яким позивач не
погодився, у встановленому законом порядку оскаржений не був. Крім того,
позивачем не були оскаржені дії посадової особи, з якими він не погодився.
Тобто, ОСОБА_1. обмежився лише листом,
яким фактично повідомив Держнаглядпрацю про неможливість виконання припису
державного інспектора праці ОСОБА_2 від 06.05.2005 року № 04-05-45/111-89.

Проте, такі висновки є помилковими, оскільки судом першої інстанції не було
враховано Положення «Про деякі питання Державного департаменту нагляду за
додержанням законодавства про працю», затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №50 від 18.01.2003 року.

Так, відповідно
до п.1 ч. 4 зазначеного Положення,
Держнаглядпраці, відповідно до покладених на нього завдань: здійснює
контроль додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій
працівників шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів
виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального
страхування.

Відповідно до п.
3 ч. 6 цього Положення, посадові особи Держнаглядпраці мають право давати
приписи посадовим особам органів виконавчої влади та місцевого самоврядування,
роботодавців, робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування щодо усунення порушень законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині
забезпечення реалізації прав і гарантій працівників, які підлягають
обов'язковому виконанню з письмовим повідомленням про вжиті заходи у місячний
або в інший, зазначений у приписі строк.

Отже, припис
винесений державним інспектором праці ОСОБА_2, стосується правильності
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок, окладів на підприємстві
ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Згідно п. 28
«Правил відшкодування власником підприємства шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоровۥя, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 23.06.1993р., спори між потерпілими і власником щодо права на
відшкодування шкоди, визначення або перерахування її розміру, вирішується в
порядку, встановленому для розгляду трудових спорів і не входять до кола
компетенції відповідачки ОСОБА_2

Таким чином, постанова інспектора Держнаглядпраці №04-05-45/101-32 від 22 червня 2005 року про накладення
штрафу на ОСОБА_1 згідно ст. 188-6 КУпАП є неправомірною та підлягає скасуванню.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того, що позивач приступив до виконання обов'язків
голови правління ВАТ «КЗРК» з травня 2002 року і тому відношення до перерахунку
виплат відшкодування шкоди заподіяної починаючи з 1992 року по травень 2000
року він не має, не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки підставою
адміністративного стягнення було
невиконання припису державного інспектора.

Відповідно до ст. 202
КАС України , суд апеляційної інстанції
за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції скасовує постанову та приймає нове рішення, якщо визнає,
що суд першої інстанції порушив норми матеріального або процесуального права,
що призвело для неправильного вирішення
справи або питання.

Керуючись п.3 ч.1
ст.198 , ст. 202
, 205 , 207 КАС
України , колегія суддів, -

п о с т а н о в
и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2006 року - скасувати.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у
Дніпропетровської області ОСОБА_2 №04-05-45/101-32
від 22 червня 2005 року про накладення
штрафу на ОСОБА_1 за ст. 188-6
КУпАП у розмірі 204 грн. - скасувати.

Постанова
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий: С.А.
Уханенко

Судді: С.В.
Сафронова

Н.П.
Баранник