Справа № 2-а-540/2008
Суддя: Трещова О.Р.
Дата ухвалення: 2008-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

07.11.08

Справа №2-а-540/08

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі головуючої судді Трещової О.Р. , при секретарі Марущенко
О.О., за участю:

представника позивача - Джумалієвої
Ельвіс Айвазівни,

представника відповідача - Тарасова Анатолія Опанасовича

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в
Роздольненському районі АР Крим

до до відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування віднещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Раздольненському районі АРК

про спонукання до виконання певних
дій.

Сутність спору: До окружного адміністративного
Автономної Республіки Крим звернулося з позовом Управління ПФУ в
Раздольненському районі АР Крим до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в Раздольненському
районі АРК про зобов'язання прийняти до відшкодування суму не відшкодованих витрат на виплату та доставку
пенсії за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання в
розмірі 1442, 65 гривень.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що Управління ПФУ в
Раздольненському районі АР Крим щомісячно
виплачує певним категоріям громадян пенсію за інвалідністю внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві чи професійного захворювання. Зазначені витрати мають бути
відшкодовані виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Раздольненському
районі АРК, оскільки виплата таких
виплат покладена на Фонд. У зв'язку з відмовою Фонду прийняти витрати позивача
до відшкодування в розмірі 1442,65 гривень, позивач просить суд захистити його
права та інтереси.

У судовому засіданні представник
відповідач проти позову заперечував у повному обсязі та пояснив, що, дійсно
на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладений
обов'язок виплачувати зазначені страхові
виплати. Але відповідач зазначив, що
відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Фонд здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), потерпілим на виробництві до 01.04.2001р. з того
часу, коли відповідні підприємства передали в установленому законом порядку Фонду
документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги
або, коли таке право встановлено в судовому порядку. Щодо порядку, на який посилається позивач, то
останнім визначений порядок проведення звірки на підставі особових справ
потерпілих, тобто справ, які є в Фонді, у зв'язку з чим відділення Фонду
соціального страхування на підставі особових справ потерпілих перевірило списки
осіб, яким виплати соціального страхування проведені за рахунок Пенсійного Фонду
України, та відповідно підписало Акти щомісячних звірок, тобто визначило
загальну суму витрат, які підлягають відшкодуванню. По особам, по яких справи в
відділенні Фонду відсутні, та по яких
страхові випадки сталися на території інших країн СНД, Фонд не зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду витрати у зв'язку з виплатою пенсій, тому
позовні вимоги є незаконними.

Вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача по справі, розглянувши подані сторонами документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2
КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті
17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних
повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1
Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у
містах, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року,
№ 8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах
є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України, затвердженого постановою
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 25 жовтня 2005 р. № 43 Виконавча дирекція
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України є постійно діючим виконавчим органом правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі - Фонд), що здійснює реалізацію завдань
та основних принципів страхування від нещасного випадку.

Згідно до п. 2.1 Положення
основними завданнями виконавчої дирекції Фонду є серед іншого забезпечення
дотримання положень Конституції України та вимог чинного законодавства, інших
нормативно-правових актів у сфері загальнообов'язкового державного соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що
спричинили втрату працездатності; збір
та акумулювання страхових внесків, визначення умов, порядку обслуговування і
гарантій збереження коштів Фонду, що формуються за рахунок страхових внесків та
інших джерел фінансування.

Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 Положення Виконавча дирекція Фонду здійснює
керівництво робочими органами в Автономній Республіці Крим, областях, містах
Києві та Севастополі, контроль за їх діяльністю щодо виконання ними завдань та основних
принципів страхування від нещасного випадку у відповідній
адміністративно-територіальній одиниці, рішень правління Фонду. Виконавча дирекція Фонду здійснює управління
соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві шляхом проведення виконавчо-розпорядчої
діяльності, яка передбачає забезпечення виконання рішень правління Фонду,
видання наказів щодо планування, збору, акумулювання та обліку страхових
внесків, забезпечення в повному обсязі реалізації завдань цього виду
соціального страхування, які належать до компетенції виконавчої дирекції Фонду.

Згідно до п. 1.2 Положення робочими органами виконавчої дирекції Фонду є
її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах та містах обласного значення, які є самостійними
юридичними особами і реалізують завдання та основні принципи страхування від
нещасного випадку у відповідній адміністративно-територіальній одиниці.

Отже, позивач та відповідач у
відносинах з фізичними та юридичними особами під час реалізації своїх завдань
та функцій, встановлених законодавством України, є органами виконавчої влади та
суб'єктами владних повноважень, тобто дана справа є справою адміністративної
юрисдикції.

Відповідно до частини 3 статті 2
КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Тому вирішуючи справу стосовно
позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача, який є також суб'єктом
владних повноважень, прийняти до відшкодування витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання, суд зобов'язаний встановити
чи діяли позивач та відповідач на підставі закону, чи являються їх дії
обґрунтованими, безсторонніми та
добросовісними.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до відповідача за проведенням звірки та підписанням актів щомісячної
звірки за період з 01.01.2008 року до 30.04.2008 року.

Судом встановлено, що 21 січня 2008
року позивач та відповідач підписали акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання за січень 2008 року.

Згідно акту за висновками УПФ в
Раздольненському районі АРК загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню
складає 5891,23 гривень, за висновками виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Раздольненському районі АРК
сума, що підлягає відшкодуванню - 5398,13 гривень.

Відповідно до таблиці розбіжностей
до акту звірки за січень 2008 року та списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання за січень 2008 року, які не прийняті відповідачем
до заліку, розбіжності в розмірі 493,10 гривень виникли в результаті
непогодження відповідачем відшкодовувати виплати пенсій наступним особам:

1. ОСОБА_1 в сумі - 91,80 гривень;

2. ОСОБА_2 в сумі - 144,26 гривень;

3. ОСОБА_3 в сумі - 257,04 гривень.

Судом встановлено, що 19 лютого
2008 року позивач та відповідач підписали акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання за лютий 2008 року.

Згідно акту за висновками УПФ в
Раздольненському районі АРК загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню
складає 4432,01 гривень, за висновками виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Раздольненському районі АРК
сума, що підлягає відшкодуванню - 4195,95 гривень.

Відповідно до таблиці розбіжностей
до акту звірки за лютий 2008 року та списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання за лютий 2008 року, які не прийняті відповідачем
до заліку, розбіжності в розмірі 236,06 гривень виникли в результаті
непогодження відповідачем відшкодовувати виплати пенсій наступним особам:

1. ОСОБА_1 в сумі - 91,80 гривень;

2. ОСОБА_2 в сумі - 144,26 гривень;

Судом встановлено, що 19 березня
2008 року позивач та відповідач підписали акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання за березень 2008 року.

Згідно акту за висновками УПФ в
Раздольненському районі АРК загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню
складає 5243,28 гривень, за висновками виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Раздольненському районі АРК
сума, що підлягає відшкодуванню - 5007,22
гривень.

Відповідно до таблиці розбіжностей до
акту звірки за березень 2008 року та списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання за березень 2008 року, які не прийняті
відповідачем до заліку, розбіжності в розмірі 236,06 гривень виникли в
результаті непогодження відповідачем відшкодовувати виплати пенсій наступним
особам:

1. ОСОБА_1 в сумі - 91,80 гривень;

2. ОСОБА_2 в сумі - 144,26 гривень;

Судом встановлено, що 05 травня
2008 року позивач та відповідач підписали акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання за квітень 2008 року.

Згідно акту за висновками УПФ в
Раздольненському районі АРК загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню
складає 4519,10 гривень, за висновками виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Раздольненському районі АРК сума,
що підлягає відшкодуванню - 3784,63
гривень.

Відповідно до таблиці розбіжностей
до акту звірки за квітень 2008 року та списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання за квітень 2008 року, які не прийняті
відповідачем до заліку, розбіжності в розмірі 734,47 гривень виникли в
результаті непогодження відповідачем відшкодовувати виплати пенсій наступним
особам:

1. ОСОБА_1 в сумі - 91,80 гривень;

2. ОСОБА_2 в сумі - 348,77 гривень;

3. ОСОБА_4 в сумі - 293,90 гривень.

Відповідно до списку справи
пенсіонерів та сум, не прийнятих до відшкодування виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Раздольненському районі
АРК за період з 01.01.2008 року до 30.04.2008 року загальна сума витрат,
що підлягають відшкодуванню складає 1442,65 гривень, у тому числі:

1. ОСОБА_1 в сумі - 367,20 гривень;

2. ОСОБА_2 в сумі - 781,55 гривень;

3. ОСОБА_4 в сумі - 293,90 гривень.

Перевіряючи наявність підстав для
відшкодування УПФ в Раздольненському районі АРК витрат на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, судом перевірені у повному обсязі всі пенсійні
справи осіб та було встановлено наступне.

Відповідно до розпорядження № 104132
від 09.08.2005 року ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності в наслідок трудового
каліцтва в розмірі 144,26 гривень.

Пенсія по інвалідності призначена
йому на підставі акту про нещасний випадок на виробництві, згідно з яким
ОСОБА_2 14.11.1964 року отримав трудове каліцтво в наслідок нещасного випадку
на виробництві, копії трудової книжки.

Судом встановлено, що зазначене
трудове каліцтво було отримане ОСОБА_2 14.11.1964 року в с. Н.-Каіри Бериславського району
Херсонської області.

Витягом із акту огляду у МСЕК до довідки серії КЧ-67 № 328360 ОСОБА_2
являється інвалідом 3 групи в наслідок трудового каліцтва.

Відповідно до розпорядження № 101269
від 03.04.1996 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в наслідок трудового
каліцтва.

Зазначена пенсія призначена йому на
підставі акту про нещасний випадок на виробництві, згідно з яким ОСОБА_1
14.08.1976 року отримав трудове каліцтво в наслідок нещасного випадку на
виробництві, копії трудової книжки, заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії
по інвалідності від 03.03.1977 року.

Судом встановлено, що
зазначене трудове каліцтво було отримане ОСОБА_1 14.08.1976 року в с. Петрівка Ленінського району
Північно-кавказської області.

Витягом із акту огляду у МСЕК від
04.02.2000 року до довідки серії МСЕ № 039254 ОСОБА_1 являється інвалідом 3
групи в наслідок трудового каліцтва.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 отримує
пенсію по інвалідності в наслідок трудового каліцтва.

Зазначена пенсія призначена йому на
підставі акту про нещасний випадок на виробництві, згідно з яким ОСОБА_4
27.12.2005 року отримав трудове каліцтво в наслідок нещасного випадку на
виробництві.

Судом встановлено, що зазначене
трудове каліцтво було отримане ОСОБА_4 АДРЕСА_1.

Витягом із акту огляду у МСЕК від
04.02.2000 року до довідки серії КР-2007 № 021381 ОСОБА_4 являється інвалідом 3
групи в наслідок трудового каліцтва

Судом встановлено, що відповідач
відмовляється прийняти до відшкодування
витрати позивача по виплаті пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, оскільки в виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Раздольненському районі АРК відсутні
особові справи потерпілих, а ОСОБА_5 отримав виробничу травму за межами СНД. У
той же час проти правильності визначення розміру пенсії, яка виплачується позивачем
потерпілим, відповідач не заперечує.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість дій відповідача щодо відмови прийняти до відшкодування витрати
позивача по виплаті пенсій суд враховує наступне.

Статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає
матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником
або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в
Україні залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:

- пенсійне страхування;

- страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
похованням;

- медичне страхування;

- страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

- страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Відповідно до статті 12 Основ,
спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх розгляду.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального
забезпечення:

- пенсії за віком, по інвалідності
внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсії у зв'язку з втратою годувальника,
крім передбачених пунктом 4 цієї статті;

- медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;

- допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті
за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального
забезпечення:

- профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням;

- відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;

- допомога по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням
ним своїх трудових обов'язків;

- пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- допомога на поховання осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ
встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до
належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Частиною 2 статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" закріплене аналогічне правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між
Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших
видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється
на таку категорію інвалідів, щодо відшкодування витрат на виплату пенсій яким
виник спір.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними
трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного
випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке
забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою
особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27
Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадянам
України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону
особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені
страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI
встановлено, що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і
організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України відшкодувати потерпілим на виробництві та
членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням
здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного
вище пункту, Фонд соціального страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці,
передбачених статтею 21 Закону України "Про охорону праці", які
ліквідуються.

Доводи Відділення ФССНВ про
поширення на спірні відносини положень Угоди про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням
або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними трудових
обов'язків, підписаної 9 вересня 1994 року між частиною держав колишнього СРСР,
не є обгрунтованими.

Статтею 2 цієї Угоди передбачено,
що відшкодування шкоди, завданої працівнику внаслідок трудового каліцтва,
іншого ушкодження здоров'я (у тому числі при настанні втрати працездатності в
результаті нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням
працівниками трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої
Сторони), смерті здійснюється роботодавцем Сторони, законодавство якої
поширювалось на працівника в момент одержання каліцтва, іншого ушкодження
здоров'я, смерті.

Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її відшкодування відповідно до свого національного
законодавства.

Зі змісту процитованої норми
випливає, що вона регулює інші відносини, а не ті, які є предметом спору у
справі та пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ, понесених у зв'язку з виплатою
пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві
на території інших республік СРСР до проголошення Україною незалежності.

Відповідно до ст. 3 Закону України
"Про правонаступництво України" від 12.09.1991 року закони
Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною радою Української РСР, діють
на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим
після проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону
передбачає, що всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності
України постійно проживали на території України, є громадянами України. Україна
гарантує забезпечення прав людини кожному громадянину України незалежно від
національної приналежності та інших ознак відповідно до міжнародно-правових
актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року держави-учасниць Співдружності
мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на
пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за
період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території
держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення
від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення
громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав -
учасниць Угоди.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері
пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено,
що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх
договорів.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі,
яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних
випадків.

Тому доводи відповідача виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Раздольненському районі АРК щодо відмови відшкодовувати виплати
пенсії ОСОБА_5, який отримав трудове каліцтво на території Російської
Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки, тобто республіки колишнього
СРСР являються необґрунтованими.

Оцінюючи доводи представника
відповідача, що Фонд позбавлений можливості відшкодовувати витрати у зв'язку з
відсутністю у відповідача особових справ та повного комплекту документів
постраждалих осіб, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року пенсійне
забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду
України.

Статтею 81 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Але суд враховує, що обов'язок
Фонду відшкодовувати витрати позивачу, пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, навіть при відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції фонду прямо передбачений Законом України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» № 2272-IIІ від 22.02.2001 року.

Відповідно до частини 2 статті 7
Закону передбачено, що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх
сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються
Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Судом перевірено, що відповідно до
пенсійних справ ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, пенсія за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві
виплачується зазначеним особам позивачем правомірно, на підставі документів,
визначених діючим пенсійним законодавством України, яким і керується
позивач.

Будь-якими іншими законодавчими
актами не передбачена необхідність отримання органами Пенсійного фонду України
ще додаткових документів для виплати пенсії по інвалідності, крім акту про
нещасний випадок, трудової книжки, довідки МСЕК, тому всі витрати, які понесені
позивачем у зв'язку з виплатою таких пенсій являються обґрунтованими, тому вони
підлягають відшкодуванню відповідачем.

Крім того, посилання позивача та
відповідача на Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003
р. № 5-4/4, являється необґрунтованим.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими
справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах
Києві та Севастополі.

Пунктами 6 та 7 Порядку визначено,
що Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за
звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання, на централізованому рівні
до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Отже, відповідно до вимог Порядку,
Фонд соціального страхування від нещасних випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що зазначені в акті щомісячної звірки.

Суд зазначає, що зазначений Порядок
не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на
відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів
з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, тому
позивач обґрунтовано звернувся до Окружного адміністративного суду АРК для
вирішення спірних відносин.

Відповідно до вимог Закону Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну працівнику
внаслідок ушкодження його здоров'я.

Отже, позивач має довести суду за
кожним з потерпілих обставини, за якими законодавство передбачає включення
відповідних сум з виплати соціальної допомоги органами Пенсійного Фонду України
до Актів щомісячної звірки шляхом подачі окремих позовів щодо кожного з
потерпілих з метою з'ясування наявності права на забезпечення по страхуванню
від нещасного випадку відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" .

Разом з тим, обраний у цій справі
спосіб захисту (відновлення) порушеного права колегія суддів вважає таким, що
не відповідає змісту прав УПФУ в Сімферопольському районі щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
затверджений постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. N 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів
звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів
з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки (вказаний висновок
підтверджується правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року у справі за позовом Управління Пенсійного
фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у Великобагачанському та Решетилівському
районах Полтавської області про зобов'язання прийняти до заліку та
відшкодування суми) та висновками Верховного суду України, викладеними в
Постанові від 15.04.2008р. по справі за позовом УФУ в Галицькому районі м.
Львова до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові
про спонукання до вчинення дій).

Судом встановлено, що позивачем
обраний вірний спосіб захисту порушеного права, оскільки позивач просить саме
не зобов'язати відповідача підписати акт звірки, включити до акту звірки
будь-які відомості, а прийняти до відшкодування витрати, обґрунтовано понесені
УПФУ в Раздольненському районі АРК.

Обраний позивачем спосіб захисту
прав також відповідає і Угоді від 30.07.2004 року про реструктуризацію
заборгованості Фонду ССНВ ВПЗ Пенсійному
фонду України, оскільки, прийняття до відшкодування відповідачем витрат
дозволить провести у подальшому взаєморозрахунки на централізованому рівні
згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4.

Крім того, суд також враховує, що
зазначений Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону),
у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати понесені позивачем витрати на виплату та доставку пенсій за
січень-квітень 2008 року у розмірі
1442,65 гривень, що також
підтверджується розрахунком суми позовних вимог, тому позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 94 КАС
України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, і відповідачем
- фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача
не стягуються. Тому судові витрати по справі не підлягають стягненню з
відповідача.

Вступна та резолютивна частини
постанови були оголошені у судовому засіданні 07.11.2008 року, постанова у
повному обсязі складена та підписана 12.11.2008 року.

Керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Раздольненському районі АРК прийняти до відшкодування суму не відшкодованих витрат Управління Пенсійного
фонду України в Раздольненському районі АРК на виплату та доставку пенсії за
інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання в розмірі 1442,
65 гривень за період з 01.01.2008 року до 01.04.2008 року.

Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня складення у повному обсязі у разі неподання заяви про
апеляційне оскарження (апеляційної скарги).

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана, постанова набуває законної
сили через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Протягом 10 днів з дня складення
постанови у повному обсязі через Окружний адміністративний суд Автономної
Республіки Крим до Севастопольського адміністративного апеляційного суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження, після подачі якої протягом 20 днів
може бути подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього поданн

я заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження (10 днів).

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Трещова О.Р.