Справа № К-24236/06
Суддя: Гордійчук М.П.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

20 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого: судді
Гордійчук М.П.,

суддів: Васильченко Н.В., Кравченко О.О., Матолича С.В.,
Чалого С.Я.,,

при секретарі Турчин
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну Відкритого акціонерного товариства «Європейський банк
розвитку та заощаджень» на ухвалу господарського суду Автономної Республіки
Крим від 03 березня 2006 року та ухвалу Севастопольського апеляційного
господарського суду від 22 травня 2006 року у справі за позовом ВАТ
«Об'єднаний комерційний банк» до Державної виконавчої служби у Залізничному
районі м. Сімферополя про визнання незаконною і скасування постанови, -

Керуючись ст. ст. 160, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Європейський банк
розвитку та заощаджень» залишити без задоволення, ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 03 березня 2006 року та ухвалу Севастопольського
апеляційного господарського суду від 22 травня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 року м.
Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: судді
Гордійчук М.П.,

суддів: Васильченко Н.В., Кравченко О.О., Матолича С.В.,
Чалого С.Я.,,

при секретарі: Турчин
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
«Об'єднаний комерційний банк» на ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим від 03 березня 2006 року та ухвалу Севастопольського
апеляційного господарського суду від 22 травня 2006 року у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства «Об'єднаний комерційний банк» до Державної
виконавчої служби у Залізничному районі м. Сімферополя про визнання незаконною
і скасування постанови, -

встановила:

У березні 2006 року Відкрите акціонерне товариство
«Об'єднаний комерційний банк» - після подачі скарги відбулася зміна позивача на
Відкрите акціонерне товариство «Європейський банк розвитку та заощаджень»
(надалі ВАТ) звернулося до суду з позовом до Державної виконавчої служби у
Залізничному районі м. Сімферополя про визнання незаконною і скасування
постанови по стягнення виконавчого збору.

Позов вмотивовано тим, що зазначена постанова прийнята з порушенням чинного
законодавства України та порушує права позивача.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 березня 2006
року відмовлено у відкритті провадження у зв'язку з тим, що справу не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 22 травня
2006 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі ставиться питання про
скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи
на новий судовий розгляд. При цьому позивач посилається на порушення судами
норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання касаційної інстанції сторони не
з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Розглянувши касаційну скаргу та обговоривши її доводи за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її
задоволення.

Відповідно до положення ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо
визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за виконавчим листом №2-269/04,
виданим 03 березня 2005 року апеляційним судом Автономної Республіки Крим про
стягнення з ВАТ "Об'єднаний комерційний банк" на користь фізичної
особи ОСОБА_1 5864,76 грн., було відкрите виконавче провадження.

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою в порядку
адміністративного судочинства про визнання нечинною та скасування постанови
Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління
юстиції від 22 серпня 2005 року про стягнення виконавчого збору у розмірі
586,48 грн.

Постанова про стягнення виконавчого збору - наслідок невиконання в
добровільному порядку наказу господарського суду Автономної Республіки Крим у
справі №2-269/04.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у
разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується
начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане
стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового
характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника
після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у
розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника -
громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
з боржника - юридичної особи.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних
пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві
виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому
виконанні.

Відповідно до частини 2 статті 85 Закону України „Про виконавче
провадження", скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень
на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної
виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ. Скарги по
виконанню інших рішень подаються до суду за місцем знаходження відповідного
органу державної виконавчої служби, крім скарг на дії (бездіяльність) державних
виконавців та посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби та
державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим, областей та міст Києва
і Севастополя, які подаються до апеляційного суду за місцем знаходження
відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Згідно частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України,
учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо
законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що постанова про стягнення
виконавчого збору приймається
уповноваженою особою під час виконання судового рішення, судами
попередніх інстанцій вірно зазначено, що оскаржувана постанова - наслідок
невчасного виконання судового рішення, невід'ємна складова частина виконавчого
провадження по виконанню судового рішення, і, оскільки цим судовим рішенням є
рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим, то згідно ст. 383 ЦПК
України і оскаржувати постанову про стягнення виконавчого збору слід до суду
загальної юрисдикції.

До даного спору не застосовуються положення КАС України, оскільки Цивільним
процесуальним кодексом України встановлено інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до вимог чинного законодавства України,
рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції
приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій вірно
застосовано до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального
права, дана вірна правова оцінка встановленим у справі обставинам.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Європейський банк
розвитку та заощаджень» залишити без задоволення, ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 03 березня 2006 року та ухвалу Севастопольського
апеляційного господарського суду від 22 травня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Судді: