Справа № 2а-344/07
Суддя: Нестерук В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Код суду 2702
справа № 2а-344/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року

Гагарінський
районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого-судді:
Нестерук В.В.,

при секретарі:
Массалабової Л.Ю.,

розглянувши
у судовому засіданні
в залі суду
в м. Севастополі
справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1 до
в/ч А- 1656 про

стягнення грошової компенсації за
неодержане речове майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до в/ч А-1656 про
стягнення грошової компенсації за неодержане речове майно в сумі 1667 гривень
39 копійок.

Вимоги позивача мотивовані тим, що він проходив службу в в/ч А-1656 та при
його звільненні йому не була виплачена грошова компенсація за речове майно на
суму 1667 гривень 39 копійок. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача
на свою користь грошову компенсацію за неодержане речове майно в сумі 1667
гривень 39 копійок.

Позивач та представник відповідача в судове засідання з'явились. Позивач на
позови наполягає, а представник відповідача прохає суд відмовити в задоволенні
позова.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав:

Згідно зі ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і ч.1енів їх сімей", військовослужбовці одержують за
рахунок держави речове майно або грошову компенсацію замість нього.

Згідно матеріалів справи позивач дійсно перебував на забезпеченні у в/ч А-1656.
Однак згідно п.2 Закону України „Про деякі заходи по економії бюджетних
коштів" від 17 лютого 2000 року призупинено дію ч.2 ст.9 Закону України
„Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх
сімей" у частини отримання військовослужбовцями грошової компенсації
замість речового майна. Закон набрав чинності з 11 березня 2000 року. Таким
чином, позивач до 11 березня 2000 року мав право на отримання грошової
компенсації за речове майно, а після вступу цього закону в силу дане право зупинено.

Однак дана норма регулює питання виплати компенсації
військовослужбовцям за ці види забезпечення під час проходження ними служби.
Разом з тим в Положенні „Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
України речовим майном у мирний час" затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України №1135 від 22 липня 1998 року зазначається що при звільнені
військовослужбовців з ними проводиться розрахунок згідно законодавства, а п.28
Постанови передбачено що військовослужбовці звільнені з військової служби у
запас або у відставку з правом носіння військової форми одягу за бажанням
можуть отримати речове майно яке вони не отримали під час звільнення або
грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання у військової частини
наказу

про звільнення.
Дана норма, як прямо зазначається в вищезазначеній постанові, поширюється саме
на військовослужбовців які були звільнені. Тому з відповідача слід стягнути на
користь позивача грошову компенсацію за речове майно в розмірі 1667 гривень 39
копійок.

Так як позов дозволен
на користь позивача з відповідача слід стягнути також сплачене державне мито в
розмірі 51 гривня и витрати
на юридичні послуги у розмірі 100 гривень.

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців і ч.1енів їх сімей", Законом України
„Про деякі заходи по економії бюджетних коштів", ст.ст. 1, 2, 10-12, 23,
49, 51, 70, 71, 159, 160 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з в/ч А-1656 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість
речового майна в сумі 1667 гривень 39 копійки, а також сплачене державне мито в
розмірі 51 гривня и за юридичні
послуги адвоката 100 гривень а всього 1818 гривень 39 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Згідно до ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови суду
першої інстанції може буті подана протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після
заяви про апеляційне оскарження, або у порядку передбаченим ст.186 ч.5 КАС
УКРАЇНИ.

Постанова складена та надрукована власноручно, у нарадчій
кімнаті, в єдиному екземплярі.