Справа № К-19966/07
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

03 липня 2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Гуріна
М.І. (суддя-доповідач)

суддів Амєліна
С.Є.

Загороднього А.Ф.

Заїки
М.М.

Юрченка
В.В.

при секретарі судового засідання Міненку
І.М.,

за участю представника Західної регіональної митниці Іпатової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Галицької
митниці на рішення Галицького районного суду міста Львова від 15.01.2004 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17.05.2004 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці, третя особа - Західна регіональна митниця
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Галицької митниці, третя особа - Західна регіональна митниця про поновлення
на роботі на посаді інспектора пасажирської зміни вантажопасажирського сектора
№ 2 митного поста “Мостиська” Галицької митниці, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від
15.01.2004 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 17.05.2004 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
Галицького районного суду міста Львова від 15.01.2004 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області від 17.05.2004 року, а у справі ухвалити
нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування
судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у
справі в межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
позивач перебував у трудових відносинах з Галицькою митницею, на посаді
інспектора пасажирської зміни вантажопасажирського сектора № 2 митного поста
“Мостиська”.

Наказом начальника Галицької митниці від 05.11.2003 року
№ 851-к ОСОБА_1 звільнено з роботи за одноразове грубе порушення посадових
обов'язків.

Підставою для звільнення став акт службового
розслідування від 07.10.2003 року, затверджений 16.10.2003 року, яким
встановлено перетин митного кордону України транспортними засобами без митного
оформлення вантажу.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що
звільнення позивача відбулося з порушенням процедури звільнення: позивач не був
повідомлений про проведення службового розслідування, не був ознайомлений з
актом службового розслідування, до застосування дисциплінарного стягнення від
позивача не були відібрані письмові пояснення.

Відповідно до частини другої пункту 7.3. Порядку проведення
службових розслідувань у митних органах України, затвердженого Наказом
Державної митної служби України від 29.07.2002 року № 408 перед поданням акта
службового розслідування на розгляд керівникові митного органу з актом
ознайомлюють посадову особу митного органу, стосовно якої проводилося
розслідування. Статтею 149 Кодексу законів про працю України передбачено, що до
застосування дисциплінарного стягнення керівник повинен зажадати від порушника
письмові пояснення.

Висновки судів про те, що матеріали службового
розслідування не містять даних стосовно винних дій позивача, оскільки відсутні
відомості про вантаж у журналі обліку ВМД та МД - 1, відсутні дані
комп'ютерного обліку, і що це вказує на факт відсутності проходження вказаного
вантажу через митний пост та недоведеність вини ОСОБА_1 в грубому порушенні
посадових обов'язків не відповідають матеріалам справи та зібраним доказам, від
дослідження яких суди ухилились не давши їм ніякої правової оцінки взагалі.

Акт огляду транспортних засобів, про які йдеться, містять
відбитки особистої номерної печатки № 083, яка була закріплена за ОСОБА_1. В
матеріалах справи є акти, відповідно до яких позивач відмовився дати пояснення
з цього приводу, ознайомившись з матеріалами службової перевірки, з наказом про
звільнення та отримати трудову книжку. Однак ці докази суди залишили поза
увагою.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України є перевірка правильності застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі. Крім того, суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне
скасувати ухвалені судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд,
оскільки порушення судами норм матеріального та процесуального права призвели
до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Керуючись статтями 160, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Галицької митниці
задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду
міста Львова від 15.01.2004 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області
від 17.05.2004 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

М.І. Гурін

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

А.Ф. Загородній

(підпис)

М.М. Заїка

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар І.М.
Міненко