Справа № 22ас-333/2007
Суддя: Колбіна Т.П.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас-333/2007р.
Головуючий у першій інстанції
Доповідач в апеляційній Інстанції
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду міста Севастополя в складі:

головуючого: Куцеконя І.П.,

суддів: Колбіної Т.П.,
Володіної Л.В.,

при секретарі: Вудак-Зоткіної О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Севастополі апеляційну скаргу військової
частини А 1656 на постанову місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя
від 07 червня 2007р. по адміністративні й справі за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 1656 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до
військової частини А 1656 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
він проходив військову службу у ЗС України; 09 червня 2003р. звільнений із
служби за станом здоров'я на підставі довідки 540 ЦВМГ МО України від 23
липня 2002р. №51/379. Наказом командира військової частини А 1656 від 01
вересня 2003р. його виключили із списків військової частини та зняли зі всіх
видів забезпечення.

З урахуванням наведеного просить зобов'язати відповідача здійснювати йому
щомісячні виплати середньомісячного заробітку,
втраченого внаслідок ушкодження здоров'я у розмірі 355, 44 грн., стягнути середньомісячний заробіток втрачений
ним внаслідок ушкодження здоров'я з моменту втрати професійної працездатності і
по теперішній час у розмірі 19549, 20грн.

Постановою місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 07 червня
2007р. позов ОСОБА_1 задоволений.

В апеляційній скарзі військова частина А 1656 просить скасувати постанову
суду, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми процесуального права
та неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися,
дослідивши матеріали справи, та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення про задоволення вимог ОСОБА_1, суд виходив з того, що позивач отримав ушкодження здоров'я з вини
відповідача, та відповідно до вимог
ст.1195 ЦК України
повинен відшкодувати шкоду, завдану
ушкодженням здоров'я.

Проте, з такими висновками суду
погодитися не можна, оскільки суд дійшов
їх без повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин справи,
прав і обов'язків сторін, не
правильно визначив правовідносини та застосував норми матеріального права.

Зі справи видно, що наказом
Головнокомандувача Військ Протиповітряної оборони Збройних Сил України від
09.06.2003р. ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у відставку за пунктом
67 підпунктом „б" - за станом здоров'я (а.с.8) .

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 51/379 від
23.07.2002р. ОСОБА_1 має захворювання,
яке пов'язане з проходженням військової служби, на підставі ст.8-А, 54-В графи III розкладу
хвороб не годний до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с.7).

Згідно довідки МСЕ № 004040, ОСОБА_1
має третю групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, яке пов'язане з проходження служби (а.с.9).
Ступінь втрати ОСОБА_1 працездатності становить 60% (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України №2011-ХІІ від 20.12.1991р. „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час
виконання ним обов'язків військової служби,
а також інвалідності, що настала
в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці
після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце в період
проходження військової служби, залежно
від ступня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога
в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою.

Підпунктом "б" пункту 6 Постави Кабінету Міністрів України № 4 88
від 19.08.1992р. „Про Умови державного обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців і військовозобов'язаних,
призваних на збори, і порядок
виплати їм та членам їх сімей страхових сум" передбачено, що у разі втрати застрахованим
працездатності, що сталася внаслідок
поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби
(зборів), Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" виплачує страхову суму - у розмірі залежно
від ступеня втрати працездатності, що
визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок
загибелі або смерті.

Як вбачається зі справи, страховою
компанією „Оранта" ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у
розмірі, який відповідає ступеню
втраченої ним працездатності, що
позивачем не заперечується. Таким чином порушене право позивача захищено.

Ухвалюючи рішення суд не прийняв до уваги вказані
обставини, та невірно застосував норми
матеріального права, оскільки на
ОСОБА_1, як на військовослужбовця, не розповсюджується загальний закон щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'ю, а підлягає
застосуванню Закон України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з ухвалення нової
постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 198, 202 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу військової частини А 1656 - задовольнити.

Постанову місцевого суду Гагарінського району М.Севастополя від 07 червня
2007р. - скасувати, ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1
до військової частини А 1656 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю - залишити без
задоволення.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом місяця.