Справа № 22а-272/2008
Суддя: Дадінська Т.В.
Дата ухвалення: 2008-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

13.10.2008

Справа № 22а-272/08 Попередня справа №
2а-90/2008

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дадінської Т.В.,

суддів Горошко Н.П. ,

Іщенко
Г.М.

секретар судового засідання Ковальчук К.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 не з'явився ,

представник відповідача
Севастопольська міська державна адміністрація не з'явився ,

представник відповідача Севастопольська
міська рада не з'явився ,

представник третьої особи ТОВ
"Оксі" Веремчук Маріна Андріївна
,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гагарінський районний
суд м.Севастополь (суддя Куімов М.В.) від 23.06.08 по справі №
22а-272/08

за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до Севастопольської міської державної
адміністрації (вул. Леніна, 2, м.Севастополь, 99011)

Севастопольської міської ради (вул.
Леніна, 3,м.Севастополь,99011)

3-ті особи:

ТОВ "Оксі" (Фіолентовське
шосе, 1/1,Севастополь,99053)

про визнання неправомірної
бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гагарінського районного
суду м. Севастополя (суддя Куімов М.В.) від 23 червня 2008 року у справі №
2а-90/2008 ( № 22-а-272/08) у задоволенні позову ОСОБА_1до Севастопольської
міської державної адміністрації та Севастопольської міської Ради за участю
третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі»про визнання
неправомірної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, було відмовлено
у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_1звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
Гагарінського районного суду м. Севастополя від 23 червня 2008 року, прийняти
нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що суд при розгляді справи припустив помилки стосовно предмету спору та
самостійно змінив позовні вимоги таким чином, що спір став спором про право,
який не підвідомчий адміністративному судочинству. Крім того, позивач вважає,
що суд в порушення вимог частини 4 статті 155 Кодексу адміністративного
судочинства України ухвалив постанову, тоді як був зобов'язаний залишити
позовну заяву без розгляду. Позивач вважає, що суд при вирішенні спору був
неупереджений.

У судове засідання 13 жовтня 2008
року позивач, його представник та представники відповідачів не з'явились.
Причина неявки суду не відома. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщені
належним чином.

У судове засідання 13 жовтня 2008
року з'явився представник третьої особи, який проти апеляційної скарги
заперечував, вважав, що постанова Гагарінського районного суду м. Севастополя
прийнята у відповідності з діючим законодавством України та заснована на
фактичних обставинах справи.

Колегія суддів, заслухавши у відкритому судовому засіданні
пояснення представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування Гагарінським районним судом м. Севастополя
норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те,
що ОСОБА_1звернулась з адміністративним позовом до Севастопольської міської
державної адміністрації про спонукання відповідача здійснити дії передбачені
законом з метою підготовки і передачі на розгляд сесії Севастопольської міської
Ради наданого позивачем та узгодженого в встановленому законом порядку пакету
документів про виділення позивачу земельної ділянки площею 0,1 га по вул.
Катерна, 43-Б у м. Севастополі для будівництва та обслуговування жилого будинку
та господарських споруд.

20 квітня 2008 року до
Гагарінського районного суду м. Севастополя надійшли доповнення до
адміністративного позову, згідно до яких ОСОБА_1просила визнати неправомірною
бездіяльність Севастопольської міської державної адміністрації по затриманню
передачі пакету документів щодо відводу позивачу земельної ділянки площею 0,1
га по вул. Катерна, 43-Б у м. Севастополі до Севастопольської міської Ради у
період з листопада 2005 року по
теперішній час; визнати неправомірною бездіяльність Севастопольської міської
Ради по тривалому не розгляду пакету документів щодо відводу позивачу земельної
ділянки площею 0,1 га по вул. Катерна, 43-Б у м. Севастополі у період з
листопада 2005 року по теперішній час; спонукати Севастопольську міську Раду у
місячний термін з моменту прийняття постанови в встановленому законом порядку
розглянути вищевказаний пакет документів щодо відводу позивачу земельної
ділянки площею 0,1 га по вул. Катерна, 43-Б у м. Севастополі та прийняти по
ньому рішення.

Постановою Гагарінського районного суду м. Севастополя
від 23 червня 2008 року у справі № 2а-790/2007 ( № 2а-90/2008) у задоволені
позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до статті 2 Земельного
Кодексу України від 25 жовтня 2001 року земельні відносини -це суспільні
відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної
влади.

До повноважень Севастопольської
міської Ради у галузі земельних відносин
на її території належить розпорядження землями територіальної громади міста;
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до Земельного
Кодексу України; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної
власності відповідно до Земельного Кодексу України; інформування населення щодо
надання, вилучення (викупу) земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до закону ( стаття 9 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 40 Земельного
Кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або
надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин 6 та 7 статті
118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у
тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських
будівель і споруд (приусадебна ділянка ) подають заяву до відповідної
Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються
бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація
або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і у разі згоди на передачу
земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Таким чином, уповноваженим органом
у м. Севастополі щодо надання громадянам земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку та господарських будівель на території м.
Севастополь є Севастопольська міська Рада.

Севастопольська міська Рада
рішенням Х1 сесії від 14 жовтня 2003 року № 1342 затвердила Положення про
порядок розгляду питань у галузі регулювання земельних відносин у м.
Севастополі, відповідно до пункту 4 якого заяви громадян про безоплатну
передачу у власність чи надання у користування ( на умовах оренди ) земельних
ділянок відповідно до вимог статей 118 та 119 Земельного Кодексу України,
розглядаються міською Радою після попереднього розгляду її міською державною
адміністрацією у порядку, визначеному пунктом 3.2 цього Положення.

Згідно до пунктів 3.1 та 3.2
Положення, особа, зацікавлена в отриманні земельної ділянки у оренду,
звертається до міської державної адміністрації з заявою на ім'я голови про
надання необхідних документів і висновку міської державної адміністрації про
надання ділянки, із зазначенням її розмірів, місця розташування, мети та
терміну використання, ескізного проекту об'єкту.

Міська державна адміністрація на
протязі 30 днів розглядає заяву та додані до неї матеріали, а після цього
направляє свій висновок до міської Ради. У випадку відсутності на протязі 45
календарних дні висновку Севастопольської міської державної адміністрації з
вказаного питання, міська Рада розглядає питання про надання земельної ділянки
відповідно до вимог Земельного Кодексу України.

Матеріали справи свідчать про те,
що 22 серпня 2005 року позивач звернувся до Севастопольської міської державної
адміністрації та Севастопольської міської Ради з проханням надати безоплатно у
власність земельну ділянку площею 0,10 га та ділянку площею 0,04 га у оренду
строком на 50 років для будівництва та обслуговування жилого будинку та
господарських споруд по вул. Катерна (а.с. 77).

Листом від 27 вересня 2005 року
«Про додатковий розгляд матеріалів щодо надання земельної ділянки»позивач
направив на ім'я начальника управління містобудування та архітектури м.
Севастополя на повторний розгляд та узгодження матеріали відбору та узгодження
місце розташування та цільового призначення земельної ділянки орієнтованої
площею 0,10 га по вул.. Катерна для будування та обслуговування жилого будинку
та господарських споруд (а.с. 78).

Акт відбору та узгодження місця розташування
та цільового призначення земельної ділянки свідчить про те, що цей акт був
узгоджений з управлінням містобудування та архітектури м. Севастополя, однак не
був узгоджений з міським управлінням земельних ресурсів (а.с. 6 - 7 ). Докази
узгодження судової колегії також не надані. Це свідчить про невідповідність
документів позивача встановленому порядку надання земельної ділянки.

Відповідно до листа Управління
міського будівництва та архітектури Севастопольської міської державної
адміністрації № 2270/2-2 від 17 липня 2007 року, яке направлено на адресу
позивача, рішенням Севастопольської міської Ради від 13 грудня 2005 року № 4114
«Про затвердження Генерального плану міста Севастополя до 2025 року»був
затверджений новий Генеральний план м. Севастополя та вирішено питання про
створення рекреаційної зони по вул. Катерна. У зв'язку з утвердженням нового
Генерального плану та проектної планової документації, невідповідності
цільового призначення земельних ділянок, видані раніше комплексні градобудівні
висновки ОСОБА_2. та ОСОБА_1. від 31 серпня 2005 року № 1824/4-1 та № 1823/4-1,
а також узгодження Управління міського будівництва та архітектури на актах
відбору 2005 року з присвоєнням поштових адрес Катерна, 43-А та Катерна, 43-Б
втратили силу.

Таким чином, на час звернення до суду з адміністративним
позовом відповідна відповідь позивачу Севастопольською міською державною
адміністрацією надана, а підстав для продовження процедури надання земельної
ділянки немає.

Крім того, на час звернення ОСОБА_1
з адміністративним позовом, Севастопольською міською Радою вже було вирішено
питання про надання іншої особі -Товариству з обмеженою відповідальністю
«Оксі»згоди на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки по
вул. Катерна у м. Севастополі для розміщення рекреаційної зони, що включає до
свого складу земельну ділянку, яку намагається отримати позивач, а 31 січня
2008 року -укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у
встановленому порядку 27 травня 2008 року № 040866000 (а.с. 93 -102 ).

Таким чином, судова колегія дійшла
до висновку, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції повно і
всебічно з'ясував фактичні обставини справи, дослідив докази та надав їм
обґрунтовану оцінку.

Посилання позивача на те, що суд
першої інстанції повинен був у відповідності з пунктом 4 частини 1 статті 155
Кодексу адміністративного судочинства України залишити позовну заяву без
розгляду, а не приймати постанову по справі у зв'язку з неявкою позивача у
судове засідання, судовою колегією до уваги не приймається, оскільки в
апеляційної скарзі позивач не просить
оставити позовну заяву без розгляду, а просить скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі,
тобто розглянути справу по суті.

Крім того, судовою колегією
приймається до уваги, що позивач активно приймав участь у справі, незважаючи на
його неявку в судове засідання, про що свідчить його доповнення до
адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 195
Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Постанову Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23 червня 2008 року у справі № 2а-90/08 ( №
22-а-272/08) залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя
Т.В. Дадінська

Судді
Н.П.Горошко

Г.М. Іщенко