Справа № 2-а-55/2008
Суддя: Сарапін Г.С.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-55/ 08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2008 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Сарапіна Г.С.

при секретарі Процюк Н.Р.

за участю
представника позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача - Гунчика В.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в м.
Володимирі-Волинському адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А-4324 про
зобов”язання щодо оплати витрат на відрядження та виплати грошової компенсації
замість речового майна,

в с т а н о
в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до військової частини А-4324 про зобов'язання щодо
оплати витрат на відрядження в розмірі
1139, 65 грн. та
виплати грошової компенсації замість речового майна в розмірі 2885, 71 грн.,
покликаючись в адміністративній позовній заяві на те, що він проходив військову
службу у військовій
частині А-2099 у м. Володимирі-Волинському, але на речовому та інших видах
забезпеченння перебував у військовій частині А-4324 в с. Липники
Пустомитівського району Львівської області, тобто у відповідача. Наказом командира військової
частини А-4324 від 03.12.2007р. № 303
був звільнений з військової служби у відставку на підставі п/п. “в” п. 85 ( за станом здоров'я ) Положення
про проходження військової служби солдатами ( матросами ), сержантами і старшинами
Збройних Сил України, і з 23.12.2007р.
виключений із списків особового складу частини та всіх видів
забезпечення.

При його звільненні не було оплачено витрати на відрядження в сумі 1139,
65 грн. та не виплачено
грошову компенсацію замість не отриманого речового майна на суму 2885, 71 грн., що
підтверджується виданими йому військовою частиною А-4324 довідками від
20.05.2008р. за № 134 та 07.08.2008р. за
№ 64,
з мотивів відсутності відповідних коштів.

Позивач просить зобов'язати
військову частину А-4324 провести оплату
йому витрат на відрядження в сумі 1139, 65 грн. та виплату грошової компенсації
замість не отриманого речового майна на суму 2885, 71 грн.

У судовому засіданні представник
позивача -ОСОБА_2 адміністративний позов на загальну суму 4025, 36 грн.
підтримав та просить його задовольнити, покликаючись на викладені в позовній
заяві обставини та докази.

Представник відповідача Гунчик В.М.
позов визнав повністю та просить суд прийняти визнання ним позову.

Перевіривши повноваження
представника відповідача у виданій йому довіреності щодо його права на визнання
позову, роз'яснивши сторонам наслідки визнання представником відповідача
позову, перевіривши і дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач
проходив військову службу за контрактом у військовому
званні сержанта у військовій частині
А-2099, перебуваючи одночасно на всіх видах забезпечення у військовій
частині А-4324, і наказом командира
військової частини А-4324
від 03.12.2007р. № 303 був звільнений з
військової служби у відставку на підставі п/п. “в” п. 85 ( за станом здоров'я )
Положення про проходження військової служби солдатами ( матросами ), сержантами
і старшинами Збройних Сил України, а з 23.12.2007р. виключений із списків особового складу
частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується наявним у
справі витягом з наказу командира військової частини А-4324 від 03.12.2007р.
№ 303.

Довідкою відповідача від
20.05.2008р. № 134 підтверджено, що його заборгованість перед позивачем з оплати
витрат на відрядження складає 1139, 65 грн.,
а довідкою відповідача від 07.08.2008р. № 64 підтверджено, що
заборгованість відповідача перед позивачем за неотримане під час військової
служби речове майно на день звільнення останнього із Збройних Сил України
складає 2885, 71 грн.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону
України від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» з наступними змінами і доповненнями в редакції, що діяла на момент
звільнення позивача з військової служби, на яку він покликався як на підставу для задоволення його
адміністративного позову,
військовослужбовці одержують за рахунок держави речове майно, а за
бажанням військовослужбовця - грошову компенсацію замість нього.

Водночас відповідно до ст.2 Закону
України від 17.02.2000р. «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» з
наступними змінами дія ч.2 ст. 9 зазначеного вище Закону призупинена.

Однак суд вважає, що стаття 2 Закону України від 17.02.2000р. «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів», якою призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону
України від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» щодо отримання
військовослужбовцями грошової компенсації замість речового майна, поширюється
лише на військовослужбовців, які проходять військову службу, а не на тих, які
звільнені в запас чи відставку.

Враховуючи, що позивач звільнений з
військової служби в запас з правом носіння військової форми одягу, тому на
нього поширюється дія Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №
1444 «Про речове забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час», у п. 27 якого зазначено, що
військовослужбовці, звільнені в запас або відставку з правом носіння військової
форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під
час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення.

Відповідно до ст. 117 ч.1
Конституції України Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

Отже, беручи до уваги, що дія постанови Кабінету Міністрів України
від 28.10.2004р. № 1444 «Про речове забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час», якою затверджено
Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний час та норми забезпечення речовим майном
військовослужбовців, не була зупинена жодним нормативним актом, як на день
звільнення позивача з військової служби, так і на даний час, тому зазначена
постанова Уряду України є обов'язковою для виконання, в тому числі, що
стосується виплати грошової компенсації військовослужбовцям, звільненим у запас
або відставку.

Крім того, відповідно до ст. 22 ч.3 Конституції України
при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод; відповідно до ст.2 Закону України від 20.12.1991р. «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців
та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством; відповідно до ч.2 ст. 29 Загальної
декларації прав людини кожна людина,
здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які
встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги
прав і свобод інших та з
метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального
добробуту у демократичному суспільстві.

Виходячи з вимог зазначених
нормативно-правових актів, суд приходить до висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та вважає законним покладення на відповідача
зобов'язання про виплату позивачеві грошової компенсації замість речового майна
на суму 5077, 60 грн.

З цих підстав суд вважає, що
визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує
чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому може бути прийняте судом.

Судом взято до уваги, що судові
витрати у справі позивач бере на свій рахунок.

На підставі ст.ст. 22 ч.3, 117 ч.1 Конституції України, ст.2 Закону України від 20.12.1991р. «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 29 ч.2
Загальної декларації прав людини, п. 27 Положення про порядок речового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових
формувань у
мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
28.10.2004р. № 1444 «Про речове забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час», керуючись
ст.ст. 11, 71, 86, 136, 161-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н
о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Зобов”язати військову частину А-4324 оплатити ОСОБА_1 витрати на відрядження в
сумі 1139 ( одна тисяча сто тридцять девять ) гривень 65 коп. та виплатити йому
грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 2885 ( дві тисячі вісімсот
вісімдесят п'ять ) гривень 71 коп.

На постанову може бути подана заява
про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду
через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення та апеляційна скарга -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано, а якщо її було
подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений законом строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, інакше у разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя: