Справа № 22-а-5426/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Бенедик А.П.,
Суддів - Калиновського В.А.,
повідомлених осіб в судове засідання ніхто не прибув
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми
від 25.06.2008 року по справі № 2-а-210/08
до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
про визнання
дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів ,-
Позивач, ОСОБА_1звернувся до Зарічного
районного суду м. Суми з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради, в якому просив
визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради по застосуванню, при виплаті грошової допомоги за 2007
рік, положень законів про бюджет, які обмежують обсяг його права на разову грошову
допомогу, встановлену Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"; стягнути з відповідача суму недоплаченої
разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2007 рік у розмірі
1770,30 грн.; зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради компенсувати йому
втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до
Закону України „Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №
2050 від 19.20.2000р. в сумі 212,44 грн., згідно розрахунку.
Постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 25.06.2008 року адміністративний
позовОСОБА_1задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради при нарахуванні і
виплаті разової грошової допомоги, гарантованої
ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», за 2007 рік; стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської ради на користьОСОБА_1 1750,00 грн.
недосплаченої разової грошової допомоги, гарантованої ч. 5 ст.12 Закону
України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
Справа №22-а-5426/08 Головуючий 1 інстанції:
Костенко В.Г. Категорія: 47
Доповідач: Калиновський В.А.
соціального захисту» за 2007 рік; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову.
В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції,
при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме:
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Бюджетного Кодексу України,
Цивільного Кодексу України, ст. 95 Конституції України, Цивільного Кодексу
Позивачем подано заперечення
на апеляційну скаргу в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості
постанови суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої
інстанції встановлено, що позивач є ветераном війни-учасником бойових дій і має
право на соціальний захист, встановлений законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни. Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеран війни-учасник
бойових дій має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік», розмір мінімальної пенсії за віком станом на
квітень 2007 року становив 406,00 грн.
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
розрахувало і виплатило позивачу 280,00 грн. разової грошової допомоги до 5
травня. Розмір виплаченої допомоги був визначений відповідно до ст. 29 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007 рік».
Також судом першої інстанції встановлено, що положеннями
п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було зупинено на
2007 рік дію ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)
вказані положення ст. 29 і п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік».

Таким чином, позивач недоотримав 1750 грн. разової грошової допомоги за
2007 рік.

02.12.2007 року позивач звертався до Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради з приводу виплати
недоплаченої грошової допомоги, на що 13.12.2007 року отримав відмову.

Суд першої інстанції зазначив, що встановлені факти
визнаються сторонами та підтверджуються копіями посвідчення позивача /а.с.4/,
зверненням позивача /а.с.6/ та відповіддю на звернення /а.с.7/.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги,
виходив з того, що спірні правовідносини є публічними і врегульовані ч. 5 ст.
12, ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до положень яких, ветеранам війни-учасникам
бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком. Виплату допомоги здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банку.

З огляду на встановлені факти та положення законів, суд
першої інстанції дійшов висновку про те, що права позивача порушені, а дії
відповідача -протиправні. Крім того, суд першої інстанції вважає, що доводи
відповідача є непереконливими і суперечать встановленим обставинам і позов у
цій частині підлягає задоволенню.

У своїх вимогах позивач наполягав на зобов'язанні
відповідача відшкодувати втрату частини доходу у сумі 212,44 грн. Суд першої
інстанції дійшов висновку, що така вимога позивача задоволенню не підлягає,
оскільки, згідно положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,
на який посилається позивач, підприємства, установи і організації всіх форм
власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини
доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. При цьому, під
доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони
одержують на території України, і які не мають разового характеру. Суд першої
інстанції зазначив, що спірна разова грошова допомога не відноситься до таких
доходів, строки виплати разової грошової
допомоги не порушувалися, мала місце лише недоплата за неконституційними
положеннями закону.

Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 17
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.

Відповідно
до ст. 29 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин
п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, які визначали кратність виплат щорічної
допомоги до 5 травня, залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(«Справа про соціальні гарантії громадян»), визнано такою, що не відповідає
Конституції України (є неконституційною) ст. 29 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік», якою зупинено дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 06.12.2007
року звертався до відповідача по справі,
із заявою про перерахунок здійсненої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік, у відповідності до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

13.12.2007 року на своє звернення позивач отримав
відповідь, в якій відповідач відмовив у
здійсненні перерахунку зазначеної допомоги, посилаючись на те, що всі виплати
позивачу було здійснено у відповідності до ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Колегія суддів вважає такі дії відповідача незаконними та
неправомірними, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України
рішення щодо неконституційності положення
ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма
Закону втратила чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до
відповідача про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2007 рік були чинними частини п'яті статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які підлягали
застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування законодавчої
неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5
травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, колегія суддів вважає хибними з таких підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право
на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка була чинною на
час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачу право
на соціальний захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному до
мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі, встановленому
зазначеним законом, та не мав права відмовляти позивачу у задоволенні позову з
підстав не визначення в законодавстві України розміру мінімальної пенсії за
віком, який підлягає застосуванню при
розрахунку разової щорічної допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України, у разі
відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Ст.62 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу першого ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 квітня та
з 01 жовтня 2007 застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62 Закону України
«Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05 травня
2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007
рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює
спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного закону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачу у 2007 році Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради повинно
було сплатити до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 2050 гривень
(410х5=2050), а сплатило лише 280 гривень.

Суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно задовольнив вимоги
позивача в частині визнання протиправними дій Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської ради при нарахуванні та виплаті разової
грошової допомоги, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік і
стягнув з Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради на користьОСОБА_1 недосплачену разову грошову допомогу за 2007 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно того, що вимога позивача щодо відшкодування
втрати частини доходу задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», під доходами слід
розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які
не мають разового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога. Тобто, позивач отримує грошовий дохід
разового характеру, а тому він не має права на грошову компенсацію у зв'язку з порушенням
строків виплати.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів вважає, що постанова Зарічного
районного суду м. Суми від 25.06.2008 року
по справі № 2-а-210/08
прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і
підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25.06.2008 року
по справі № 2-а-210/08- залишити без
задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25.06.2008 року по справі № 2-а-210/08 за позовомОСОБА_1до Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) А.П. Бенедик

Судді (підпис) В.А. Калиновський

(підпис) З.О. Кононенко

Повний
текст ухвали виготовлений та підписаний 14.10.2008 року

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
В.А. Калиновський