Справа № К-8329/07
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

06 «серпня» 2008 р. Справа № АС-
13/399-06

к/с
№ К-8329/07

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Костенко М.І.

Маринчак Н.Є.

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду

від

28.02.2007 р.

у справі

№ АС- 13/399-06

за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

до

Державної податкової інспекції у Червонозаводському
районі м. Харкова

про

визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (надалі - позивач, СПД ФО
ОСОБА_1) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до
Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова (надалі -
відповідач, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова) про визнання недійсним
рішення ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова від 13.07.2006 р. №
/0.

Постановою
Господарського суду Харківської області (суддя - Водолажська Н.С.)

від
07.11.2006 р. у справі № АС- 13/399-06 позов СПД ФО ОСОБА_1 задоволено частково,
визнано недійсним рішення ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова від
13.07.2006 р. № /0 в частині застосування фінансових санкцій в
розмірі

5286, 5
грн. В решті позову відмовлено. Стягнено з Державного бюджету України на
користь СПД ФО ОСОБА_1 3,00 грн. судового збору.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду (судова колегія у складі:
головуючий: Карбань І.С., судді: Бабакова Л.М., Шутенко І.А.) від 28.02.2007 р.
у справі

№ АС-
13/399-06 на постанову Господарського суду Харківської області від 07.11.2006
р. у справі № АС- 13/399-06 рішення першої інстанції скасовано та прийнято нову
постанову, якою в позові СПД ФО ОСОБА_1 відмовлено, визнано дійсним рішення ДПІ
у Червонозаводському районі м. Харкова від 13.07.2006 р. № /0.

Скасування
судового рішення господарського суду першої інстанції, за результатами
перегляду справи у апеляційному порядку мотивоване тим, що порушення позивача
встановлено при реалізації податковим органом своїх законних повноважень та
зафіксовано належним чином, що є належними доказами, які підтверджують допущені
порушення приписів законодавства України.

Крім
того, Харківський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у
відповідності з п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність рішення відповідачем доведена.

Позивач,
не погоджуючись із постановою Харківського апеляційного господарського суду з підстав порушення норм матеріального та
процесуального права, звернувся до Вищого адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 28.02.2007 р. у справі

№ АС-
13/399-06 та залишити без змін постанову Господарського суду Харківської
області від 07.11.2006 р. у справі № АС- 13/399-06.

Відповідач
надав письмові заперечення на вказану касаційну скаргу, за змістом яких проти
вимог СПД ФО ОСОБА_1 заперечує з підстав необґрунтованості та безпідставності
та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 28.02.2007 р. у справі № АС- 13/399-06 без
змін.

Відповідно
до частини 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не
було посилання в касаційній скарзі.

Як
вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова
здійснено перевірку кіоску, який належить позивачу, розташованого за адресою:
м. Харків, вул. Енгельса, 33 з метою контролю за здійсненням розрахункових
операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності.

За
результатами перевірки складено акт від
06.07.2006 р. № 20380207/2380 та прийнято рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 13.07.2006 р.

№
/0, яким відповідно до позивача застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 5966 грн. 50 коп.

Даним
актом перевірки встановлено наступні порушення
СПД ФО ОСОБА_1:

- п. 1 ст.
7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»
(торговий патент не було розміщено на видному місці);

- п. 1, 2, 9, 13 ст. 7 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме, невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахункових операцій
(1138,0 грн.) сумі готівкових коштів, визначеній в поточному звіті
реєстратора розрахункових операцій (126,7 грн.).

Позивач
погодився з висновками даного акту перевірки, що підтверджується підписанням
акту перевірки від 06.07.2006 р. без заперечень та претензій.

Судом
першої інстанції, на підставі усних показань свідка ОСОБА_2, встановлено, що
06.07.2006 р. кошти у сумі 1009,5 грн., передані зазначених свідком громадянину
ОСОБА_1 для придбання торгового устаткування згідно договору займу від
06.07.2006р. та його розписки від 06.07.2006 р.

Показаннями
свідків головного державного податкового ревізору - інспектора

ОСОБА_3
та старшого державного податкового ревізора - інспектора ОСОБА_4, які проводили
перевірку, встановлено, що останні не пам`ятають місцезнаходження коштів у сумі
1009,5 грн. і, таким чином, зазначені свідчення не можуть бути взяті до уваги
судом.

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши правильність
застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин справи, приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної скарги, а саме.

Відповідно
до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р.

№
265/95-ВР місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із
покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання
покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно з
п. 13 ст. 3 зазначеного Закону України суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно
до ст. 22 Закону України № 265/95-ВР у разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу
за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Таким
чином, постановою Харківського апеляційного господарського суду обгрунтовано
зазначено, що ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова доведено факт
невідповідності суми готівкових коштів на підставі письмових документів,
зокрема, копією акту перевірки, копією опису готівкових коштів, складеного
власноручно і підписаним ОСОБА_1, що знаходилися на місці проведення
розрахункових операцій в кіоску

(а.с.
23). В даному описі позивача вказано суму 1 138 грн., в той час відповідно до
фіскального X-звіту № 118 від 06.07.2006
р. сума готівкових коштів становить 126, 7 грн.

Крім
того, ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова при реалізації свої законних
повноважень встановлено факт не розміщення торгового патенту на доступному та
видному місці.

На
підставі викладеного, судова колегія Вищого адміністративного суду України
вважає нормативно-обгрунтованою позицію Харківського апеляційного
господарського суду в частині встановлення порушень та застосувань до них
положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Частиною
другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення,
дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Мотивація
та докази, надані у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду
касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували
правову позицію господарського суду апеляційної інстанції.

Таким
чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі № АС-13/399-06 господарський суд
апеляційної інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених
обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми
матеріального права.

За таких
обставин, касаційна скарга СПД ФО ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2007 р. у
справі № АС-13/399-06 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного господарського
суду від 28.02.2007 р. у справі № АС-13/399-06 залишити
без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського
суду від 28.02.2007 р. у справі № АС-13/399-06 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:
Нечитайло О.М.

Судді
Костенко М.І.

Маринчак Н.Є.

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

З оригіналом вірно

Відповідальний секретар