Справа № К-33082/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. -
головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 21 вересня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 4465 про стягнення грошового забезпечення,

в с т а н о в и л а :

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, та
залишити в силі постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21
червня 2006 року про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач
проходить військову службу у військовій частині А
4465.

На 01 травня 2003 року - час запровадження надбавки за
безперервну службу позивач мав вислугу понад 15 років, а з 01 січня 2006 року
- понад 20 років.

У квітні 2006 року звернувся в суд з позовом й зазначав,
що нарахування надбавки за безперервну службу за період з травня 2003 року по
грудень 2005 року та з січня 2006 року по день звернення в суд суперечить
вимогам Указу Президента України від 05 травня 2003 року №389 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України та
Управління державної охорони України за безперервну службу».

Вважав, що
надбавку за безперервну службу слід було виплачувати, відповідно, в розмірі 50,
а потім 70 відсотків грошового
забезпечення.

Просив суд зобов'язати зробити перерахунок надбавки та
зобов'язати сплатити компенсацію у зв'язку з порушенням строків виплати
додаткового виду грошового забезпечення

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Указом Президента України від 05 травня 2003 року №389
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за безперервну службу», зокрема,
Міністрові оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям
Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України, які мають високі результати у службовій діяльності, -
надбавку у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби,
зокрема, при стажі понад 10 років - до 30 відсотків.

На виконання Указу Президента України наказом Міністра
оборони України від 26 травня 2003 року №149 затверджено Інструкцію про порядок
і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України, пунктом 2.4. якої передбачено, що виплата надбавки здійснюється
в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових
частин, військових навчальних закладів, організацій, установ.

Розглядаючи справу суд апеляційної інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку про те, що розмір встановленої позивачу надбавки за
безперервну службу здійснювався в межах фонду грошового забезпечення,
затвердженого в кошторисі військової частини, що не суперечить вимогам вказаних
нормативно правових актів.

Суб'єкт владних повноважень діяв в межах наданої
компетенції у відповідності до вимог законодавства й не порушив права позивача
щодо виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України.

Правові підстави для перерахунку премії та виплатити
компенсації грошового забезпечення у зв'язку з порушенням строків його виплати
відсутні.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального
та матеріального права, передбачених Кодексом адміністративного судочинства
України підстав для його зміни чи скасування і залишення в силі рішення суду
першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської
області від 21 вересня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

Д.В.
Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко