Справа № 22а-3788/2008
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-3788/2008 (11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 79
Глянь С.І.(2а-17/2007)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М.(доповідач)

суддів -
Поплавського В.Ю., Уханенка С.А.

при
секретарі - Фірсік Д.Ю.

представника відповідача
- Молод О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу прокурора Чернігівського району Запорізької
області

на постанову
Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2007 року у
справі за адміністративним позовом прокурора Чернігівського району Запорізької
області до Чернігівської селищної ради Запорізької області, треті особи - ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. про скасування рішення сесії Чернігівської селищної ради Запорізької
області № 5 від 18.05.2007 року «Про надання земельних ділянок в оренду для
городництва, ведення селянського господарства при купленому, одержаному в
спадщину будинку, сінокосіння, припинення права користування»,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2007 року прокурор Чернігівського району
Запорізької області звернувся до суду першої інстанції з адміністративним
позовом до Чернігівської селищної ради Запорізької
області, в якому просив скасувати рішення відповідача №5 від 18.05.2007 року «Про надання земельних ділянок в оренду для
городництва, ведення селянського господарства при купленому, одержаному в
спадщину будинку, сінокосіння, припинення права користування», оскільки
рада неправомірно відхилила його протест на це рішення.
Вважає, що рішення є незаконним, тому що рада не мала законного права
зменшувати розмір присадибної ділянки ОСОБА_1. до 0,13 га, а повинна була його
зменшити до 0,15 га, оскільки, відповідно до положень Земельного кодексу
України, в селищах міського типу для обслуговування будинку надається земельна
ділянка розміром до 0,15 га.

Відповідач
проти задоволення позову прокурора заперечував, посилаючись на те, що
розпорядження землями територіальної громади віднесено до повноважень селищних
рад, порушень діючого земельного законодавства вони не допускали, в зв»язку з
постійними скаргами ОСОБА_2. та ОСОБА_1., їх спір розглядався на узгоджуваній
комісії, так як згоди сторони не досягли, радою було прийняте оскаржуване рішення. При його прийнятті
враховувалось як фактичне володіння земельними ділянками ОСОБА_2. та ОСОБА_1.,
так і розмір цих земельних ділянок, що зазначений в земельно-кадастрових
книгах, враховувалось, за яку площу проводилась сплата земельного податку
ОСОБА_1.. Вважають, що, з урахуванням всіх обставин, ними прийнято законне та
обґрунтоване рішення.

Представник третьої особи ОСОБА_1- ОСОБА_3. позов прокурора підтримала,
просила врахувати, що її довірителю дісталась у спадщину від матері земельна
ділянка площею 0.20 га і раніше з сусідами ОСОБА_4и у них не було ніяких спорів
відносно межі, а після того, як сусідський будинок придбала ОСОБА_2. по її вині
у довірителя урізали земельну ділянку до 0.11 га та надали біля будинку іще
додатково 0.03 га та іще й зробили винуватим в даному спорі.

Третя
особа ОСОБА_2. проти позову прокурора заперечувала та пояснила, що згідно
договору купівлі-продажу придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці, яка з південного і західного боку охоплюється ділянкою ОСОБА_1., і в
неї не було заїзду для оранки огороду, вона зверталась з заявою до відповідача
і там, з урахуванням земельної ділянки, яка належала бувшим володільцям будинку
-ОСОБА_4, їй виділили в оренду земельну ділянку
розміром 0.11 га строком на 3 року і виділили заїзд до огороду площею
0.02 га.

Постановою
Чернігівського районного суду Запорізької області від
26 грудня 2007 року було відмовлено у задоволені позову.

В
апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову районного суду та
направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі
суду. Посилається на те, що розмір земельної ділянки ОСОБА_1. був зменшений
відповідачем незаконно. Замість цього, посадові особи селищної ради мали
роз'яснити ОСОБА_1. вимоги ст.119 ЗК України та рекомендувати звернутись з
письмовою заявою для закріплення за ним земельної ділянки розміром 0,15 га.

ОСОБА_2. скористалась своїм правом на надання заперечень на апеляційну
скаргу, де вказувала, що суд прийняв законне рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права, суд не встановив порушення відповідачем
вимог ст.. 119 ЗК України, на що посилався прокурор, оскільки до прийняття
селищною радою оскаржуваного рішення ОСОБА_1. ні з якими заявами відносно земельної
ділянки, якою він фактично володів, до відповідача не звертався, суд врахував і
те, що їй перейшло право користування земельною ділянкою бувших володільців
будинку, який вона придбала в відповідності до договору купівлі-продажу, а тому
просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Чернігівська
селищна рада також надіслала заперечення на апеляційну скаргу прокурора,
відповідно до яких просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін, оскільки прийняте ними 18.05.2007 року оскаржуване
рішення є законним та обґрунтованим,
враховано, що за ОСОБА_1. згідно
кадастрових книг закріплена земельна ділянка 0.11 га, за такий розмір ним і сплачувався земельний податок більш ніж 6 років, не
надано доказів того, що ОСОБА_1. добросовісно користувався земельною ділянкою
розміром 0.16 га понад 15 років. А посилання прокурора в апеляційній скарзі на
те, що селищна рада повинна була рекомендувати ОСОБА_1. належним чином оформити
земельну ділянку з більшим розміром, ніж значиться по кадастровій книзі є
безпідставними та килим, що можуть свідчити про неправильність оскаржуваного
рішення селищної ради.

Перевіривши
законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова
суду - скасуванню із закриттям провадження
у справі з наступних підстав.

Адміністративний
позов прокурора з посиланням на ст.. 4,17, 60,104 був
прийнятий в провадження судом першої інстанції та розглянутий в порядку
адміністративного судочинства.

Як
вбачається з наданого позову, прокуром оскаржувалось рішення Чернігівської
селищної ради від 18.05.2007 року про надання ОСОБА_2. в оренду терміном
на три роки земельної ділянки 0.01 га та 0.02 га для обслуговування
придбаного нею на підставі договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1, яка з
південного і західного боку граничить з ділянкою ОСОБА_1. і якою, на думку позивача, ОСОБА_1. добросовісно, відкрито і безперервно
користувався з 1960 року. Цим же
рішенням ОСОБА_1., який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, рекомендовано звернутися з заявою до виконкому селищної ради
щодо надання земельної ділянки для обслуговування будинку у розмірі 0,03 га.

Таким чином, як слідує із матеріалів справи, про що навіть
зазначено як в оскаржуваній постанові суду першої інстанції від 26 грудня 2007
року, так і в апеляційній скарзі, предметом спору в
даній справі є право користування земельною ділянкою, що знаходиться
навпроти присадибної ділянки будинкуАДРЕСА_1, та відновлення
порушеного права зі сторони ОСОБА_2., яка на підставі рішень владного органу
місцевого самоврядування, використовує спірну земельну ділянку, вказана
ділянка раніше, до придбання ОСОБА_2 згідно договору купівлі - продажу від
15.02.2007 року будинку за вказаною адресою,
належала ОСОБА_4. , і останній не
заперечував проти того, що ОСОБА_1. користується частиною цієї землі, а тому
ОСОБА_1. вважає, що ОСОБА_2. вчинила самовільний захват його земельної ділянки,
якою він безперешкодно, добросовісно і відкрито користувався з 1960 року. Цей спір не був вирішений навіть на погоджувальній комісії,
про що свідчить Акт погодження меж між будинковолодіннями ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.
та ОСОБА_1. від 12 квітня 2007 року а.с. 33 . Тобто, між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
існує спір про право, що в свою чергу виключає розгляд даної справи в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 Земельного
Кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Згідно зі ст.15 ЦПК України справи про
захист порушених, невизнанних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин
розглядаються в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія судів
дійшла висновку, що даний спір не має встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції і повинен вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції в порядку
цивільного провадження. Крім того, колегія суддів вважає, що процесуальне
положення громадян ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в адміністративному процесі у якості
третіх осіб, значно обмежує їх права на судовий захист своїх приватних прав у
порівнянні з їх правами під час цивільного провадження, де вони повинні бути
співвідповідачами по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

За
таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і
закрити провадження у справі, бо дана справа не підлягає розгляду у порядку
адміністративного провадження.

Керуючись
ч.1 ст.157, ст.198, ч.1 203 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу прокурора Чернігівського району Запорізької області задовольнити
частково.

Постанову
Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2007 року -
скасувати.

Провадження у справі
закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.Ю.Поплавський

С.А.Уханенко