Справа № 22-а-4723/08
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Харків, вул. Володарського, 46 (1 корпус)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді -
Мінаєва О.М.

суддів
- Шевцова
Н.В., Гуцал М.І.

секретаря судового засідання
Баглаєнко Я.В.

за
участю представників сторін:

відповідача
- Дьоміна А.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду у м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 травня
2008 року по справі № 2-а-92/2008р.

за позовом
ОСОБА_2

до
виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради

третя особа ОСОБА_3

про
визнання недійсним висновку опікунської ради виконавчого
комітету Московської районної в місті Харкові
ради від 28.03.2008 року №59 щодо доцільності позбавлення батьківських
прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду
з позовом про скасування висновку опікунської ради виконавчого
комітету Московської районної в місті Харкові ради від 28.03.2008 року №59 щодо
доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітньої доньки ОСОБА_4.

Ухвалою Московського районного суду
м. Харкова від 14 травня 2008 року по
справі № 2-а-92/2008р. провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Московської районної в місті Харкові ради, третя особа - ОСОБА_3 про
визнання недійсним висновку опікунської ради виконавчого комітету Московської
районної в місті Харкові ради від 28.03.2008 року №59 щодо доцільності
позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4
закрито.

Представник позивача, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, вважає
ухвалу суду незаконною та такою, що прийнята з неправомірним застосуванням норм
права. Апелянт вважає, що даний спір за предметною підсудністю є
адміністративною справою, оскільки висновок опікунської ради є рішенням
суб'єкта владних повноважень, тому відповідно до ст. 17 КАС України даний позов
повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. З цих підстав апелянт просить суд скасувати ухвалу
Московського районного суду м. Харкова від 14 травня 2008 року по справі № 2-а-92/2008р. про закриття
провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Представник відповідача
в судовому засіданні зазначив, що вважає ухвалу такою, що винесена на підставі
чинного законодавства і фактичних обставин справи, тому підстави для її
скасування відсутні.

Справа №22-а-4723/08
Головуючий 1 інстанцій: Зінченко Ю.Є.

Категорія: 48 Доповідач: Мінаєва О.М.

Позивач в судове
засідання не з'явився, в судове засідання викликався повісткою про виклик.
Вказане відправлення було направлено на адресу, вказану в апеляційній скарзі,
але повернулося
без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Згідно ч. 10 ст. 35 КАС
України вручення повістки представникові особи, яка бере участь у справі,
вважається також врученням повістки і цій особі.

У відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді
Харківського апеляційного адміністративного суду, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали позову, заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Московської районної
в м. Харкові ради про визнання недійсним Висновку опікунської ради виконавчого
комітету Московської районної в м. Харкові ради від 28.03.2008 року № 59 щодо
доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої
доньки ОСОБА_4. Ухвалою суду першої інстанції 11 квітня 2008 року провадження у
справі відкрито.

В суді першої інстанції в судовому
засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про закриття
провадження у справі в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства, оскільки висновок опікунської ради щодо
доцільності позбавлення батьківських прав є за своїм характером рекомендацією
для суду з питання сімейних відносин та не порушує нічиїх прав та інтересів. На
думку представника відповідача, позивач по справі повинен був звернутися зі
скаргою до керівних органів опікунської ради для вирішення цього питання.

Судом першої інстанції дане
клопотання було задоволено, оскільки відповідно до ч.3 ст. 50 КАС України,
відповідачем в адміністративному процесі є суб'єкт владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 17 КАС України,
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуально дії), дій чи
бездіяльності. Висновок опікунської ради не є рішенням суб'єкту владних
повноважень, носить рекомендаційний характер, та його оскарження не передбачено
КАС України. Тому відповідно до ч. 1 ст. 18 КАСУ, даний спір не підпадає під
предметну підсудність адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що дану справу не
належить розглядати у порядку адміністративного судочинства на підставі ч.1 ст.
18 КАС України, виходячи з наступного.

Правовий статус органів опіки та
піклування в чинному законодавстві знаходить своє відображення через завдання
та функції, покладенні на цей інститут, які визначено, зокрема, главою 6
Цивільного кодексу України, главою 19 Сімейного кодексу України і Правилами
опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України
у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26
травня 1999 року, що діють у частині, яка не суперечить названим кодексам.

Так, статтею 56 ЦК України
встановлено, що органи, на які покладено здійснення опіки та піклування, їх
права і обов'язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які
потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1. Правил опіки та
піклування визначено, що опіка (піклування) є особливою формою державної
турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та
повнолітніх осіб, які
потребують допомоги щодо
забезпечення їх прав та інтересів.

Пунктом 1.3 вказаних Правил
визначено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні,
районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі
комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Таким чином, системний аналіз
наведеного законодавства свідчить, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про те, що правовідносини, які виникли у даному випадку, випливають із
сімейних, а відтак згідно правил, визначених статтею 15 ЦПК України, розгляд
даної категорії справ має здійснюватись в порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, так як
обставини справи встановлені правильно, рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
правильно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на
ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 травня 2008 року по справі № 2-а-92/2008р. залишити без
задоволення.

Ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 14 травня 2008 року по справі № 2-а-92/2008р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом місяця шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та
підписано 10 жовтня 2008 року.

Головуючий Мінаєва
О.М.

Судді Шевцова
Н.В.

Гуцал
М.І.