Справа № 22-а-1766/08
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008
року. м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,

суддів Обрізко І.М.,

Шавеля Р.М.,

при секретарі
Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою Богородчанської районної ради Івано-Франківської області
на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області
від 07 вересня 2007 року у справі № 2а-70

за позовом
ОСОБА_1

до Богородчанської районної ради

про стягнення заробітної плати за період працевлаштування,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернувся в суд першої
інстанції з адміністравтиним позовом до
Богородчанської районної ради в якому просив стягнути з відповідача заробітну плату за час шести місяців
з дня звільнення його з посади голови Богородчанської районної ради.

Постановою
Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2007
р. позов задоволено, стягнено з
відповідача 32043 грн. 40 коп. середнього заробітку за період з 28.04.2006 р. по 28.10.2006 р.

Не
погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Богородчанська районна рада
оскаржила його в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі зазначає, що позивач працював на постійній основі на посаді голови районної ради двох скликань з 1998 р. по 2006
р., а до цього працював начальником
Богородчанського управління житлово-комунального господарства, а крім того йому
як учаснику бойових дій з 2001 р. призначена пенсія. У відповідності до ч.1 ст. 42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» ОСОБА_1. був
звільнений з посади голови районної
ради у зв'язку із закінченням строку повноважень. Під час виборів до районної ради позивач не балотувався на
посаду голови районної ради та
свідомо не було з його боку намірів щодо працевлаштування на рівноцінне місце роботи. Після
звільнення з позивачем було проведено повний розрахунок і на протязі року він не звертався до ради щодо виплати йому
компенсації на період працевлаштування.
Тому просить постанову суду першої
інстанції скасувати.

Заслухавши
суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
міркувань.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач
до 24.04.1998 р. працював на посаді начальника Богородчанського
управління житлово-комунального господарства та звільнений з неї в зв'язку з
обранням головою Богородчанської районної ради, а 28.04.2006 р. звільнений з
неї у зв'язку із закінченням повноважень.

Судом
в даній спірній ситуації вірно враховано положення ч.2 ст. 33 Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад» згідно якої депутату місцевої ради , який працював у
раді на постійній основі , після закінчення таких повноважень надається попередня
робота (посада), а за її відсутності -
інша рівноцінна робота на тому самому, або за згодою депутата, на іншому
підприємстві, установі організації. У разі неможливості надання відповідної
роботи (посади) на період
працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається , але не більше шести місяців, середня
заробітна плата , яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується
з відповідного місцевого бюджету. В даний час Богородчанське управління
житлово-комунального господарства
ліквідоване, тому попередня посада позивачу не може бути надана, інша
рівноцінна посада позивачу не пропонувалась, тому в нього є всі підстави для
отримання середнього заробітку за шість місяців на період його працевлаштування.
Крім того судом зроблено правильний висновок, що положенням Закону України «Про внесення змін до ст.. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» котрим внесено
зміни до ч. 2 ст. 33 Закону наступного змісту : у разі якщо
колишній депутат місцевої ради
має право на пенсійне забезпечення, або йому призначена пенсія за віком, по
інвалідності , у зв'язку з втратою годувальника, за вислугу років відповідно до
закону, за ним не зберігається середня
заробітна плата , яку він одержував на виборній посаді не поширюються на
відповідача, оскільки даний Закон вступає в дію з 01.01.2008 р. Тому суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

З
огляду на вище наведене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

у
х в а
л и л а :

апеляційну скаргу Богородчанської районної ради Івано-Франківської області - залишити без задоволення, постанову Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 07 вересня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1до Богородчанської районної ради про стягнення заробітної плати за
період працевлаштування - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

На
ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.

Суддя доповідач : М.А.Пліш

Судді:
І.М.Обрізко

Р.М.Шавель