Справа № 2а-7454/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7454/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської
районної державної адміністрації Харківської області про зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1,
з урахуванням наданих уточнень до позовних вимог, просить зобов'язати
відповідача зробити йому перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за
2007р., відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та здійснити виплату цих коштів, посилаючись на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, а тому він має
право на отримання різних пільг, компенсацій і допомоги, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме: на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте, нарахування та
сплата вказаної соціальної виплати здійснювалася відповідачем в значно менших
розмірах, ніж передбачено чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не
прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту
населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області,
належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове
засідання не прибув, надавши заяву про
розгляд справи за його відсутності та
заперечення на адміністративний позов.

Відповідно до ст.128 КАСУ, суд вважає можливим вирішення справи за відсутності
сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04
листопада 2004 року.

Відповідно до
ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які є учасниками
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії щорічна допомога на
оздоровлення виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Згідно
із ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

Згідно п.30 ст.71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Відповідно до
ч.1 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір
заробітної плати.

Статтею 76
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені наступні
розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме:
400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01 квітня по
30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460 гривень
- з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів
мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України,
якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного вище відповідачем на
користь позивача не нараховувалась та не сплачувалась вказана соціальна виплата
в повному обсязі за виспорюваний період часу.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про
соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту
30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого
(додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України,
не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19,
статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій,
третій статті 95 Конституції України.

Згідно із ч.2
ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлений ще
в 1996 році Постановою КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення
протягом багатьох років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому
іншими Законами України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо
застосування ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих
питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст.48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про
визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова №
836.

Таким
чином, виплата ОСОБА_1 щорічної допомоги
на оздоровлення, виходячи із розмірів, що встановлені Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996р. «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2007р. є неправомірною
з боку відповідача, до компетенції якого відноситься виплата вказаної державної
соціальної допомоги відповідно до вказаного вище Закону.

Згідно
вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та
ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу
верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22
Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені
цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються
і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Тобто, не
тільки Законом України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено порядок обчислення та розміри щорічної
допомоги на оздоровлення, оскільки на
думку суду це не відповідає ст.22 Конституції України, так як призводить до звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод громадянина, закріплених Конституцією України. А тому
при таких обставинах, вказані дії відповідача не можуть вважатися законними та
обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам Основного Закону
України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 128, 159
КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007р.
у справі «Про соціальні гарантії громадян», суд-

п о с т
а н о в и в :

Позов
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації
Харківської області щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 за
2007 рік щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до частини 4 статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної
державної адміністрації Харківської області зробити перерахунок ОСОБА_1 за 2007
рік щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату цих коштів.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-