Справа № 6/404
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2008-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

24.07.2008 р.
№ 6/404

За
позовом

ОСОБА_1

до

Міністерство охорони здоров"я
України

про

зобов"язання вчинити певні дії

Головуючий Суддя
Добрянська Я.І.

Судді : Келеберда В.І.

Ковзель П.О.

Секретар Зубко Л.П.

Представники
сторін

від
позивача ОСОБА_1.

від
відповідача не з'явилися

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України
в судовому засіданні 24.07.2008 р. проголошено вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

До
Окружного адміністративного суду м. Києва
звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства охорони здоров'я
України про зобов'язання вчинити певні
дії, а саме надати відповідь на звернення від 06.11.2007 р..

В обґрунтування позову ОСОБА_1. зазначає,
що Міністерство охорони здоров'я України не надало відповіді на його звернення
щодо надання роз'яснення з приводу марки автомобіля для забезпечення інвалідів.

Відповідач подав заперечення проти
позову, в яких зазначив, що забезпечення інвалідів автомобілями здійснюється
відповідно до «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999 (далі -Порядок №
999). Міністерством охорони здоров'я України
листами від 11.01.2008 р. № 16.06-6/1756-П та від 21.01.2008 р. №
16.06-6/1756-П була надана відповідь
позивачу з посиланням на відповідні нормативні акти.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1є
інвалідом другої групи загального захворювання.
Відповідно до п. 3 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями»,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999,
підставою для забезпечення інвалідів автомобілями є заява та висновок обласної, центральної міської у м.
Києві та м. Севастополі, республіканської в Автономній Республіці Крим медико
-соціальної експертної комісії (далі - відповідно облМСЕК, ЦМСЕК, КрМСЕК) про
наявність у інваліда медичних показань для забезпечення автомобілем. Перелік
медичних показань для забезпечення інвалідів автомобілями затверджується МОЗ.

Згідно
висновків ЦМСЕК від 25.08.1992 р. № 205 та від 07.1993 р. № 566 інваліду другої
групи від загального захворювання ОСОБА_1. встановлено медичні показання для забезпечення мотоколяскою (за власні
кошти). У графі «Придатний до керування» вказано вид, модифікацію транспорту -
«автомототранспорт на дві здорові руки і ураженням двох ніг».

Відповідно
до Закону України «Про звернення громадян»від 02.10.1996 р. №393/96-ВР, ст.. 1
громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно
від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач 06.11.2007 р. звернувся до відповідача з запитом про
надання роз'яснення щодо марки автомобіля якими мають забезпечуватися інваліди, замість мотоколясок, які не виробляються в Україні.

Відповідно
до ст.. 20 Закону України № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у
термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх
отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації
або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти
днів.

На
обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено
від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Міністерство
охорони здоров'я України листом від
23.11.2007 р. № 16.06-5/2094-П.6/1567-П надало відповідь на вказаний запит, яка
не містить жодних відомостей щодо марки
спецавтотранспорту, яким повинні
забезпечуватися інваліди. Листи Міністерства охорони здоров'я України від 11.01.2008 р. № 16.06-6/1756-П, від
21.01.2008 р. № 16.06.-6/1756-П мають аналогічний зміст і не надають відповідь
на питання поставлені в звернення позивача.

Стаття
15 Закону України № 393/96-ВР, визначає, що органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств,
установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти
громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно
з вимогами ст.. 19 цього Закону, органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм
власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у
разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної
інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на
прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу;

відміняти
або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством
України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам,
невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати
причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи
скаргою рішень;

письмово
повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення;

вживати
заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних
збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи
законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких
було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у
місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання
громадянина;

у
разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження
прийнятого за нею рішення;

не
допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто
організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати
заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та
інформувати населення про хід цієї роботи.

У
разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально
уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення
не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Однак,
Міністерство охорони здоров'я України порушило вимоги вищезазначеного Закону та
не надала належної відповіді на звернення ОСОБА_1.

Відповідно
до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи
по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи
відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його
положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із
зазначенням способу його здійснення.

Суд
може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи
вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно
з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам
відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав вимоги Закону України
«Про звернення громадян»в частині надання роз'яснення ОСОБА_1. щодо марки
автотранспорту, яким повинні забезпечуватися інваліди. Відповідач не надав суду
належних доказів, які б свідчили про правомірність його дій при наданні відповідей на звернення
позивача ОСОБА_1.. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України надати роз'яснення щодо визначення спецавтотранспорту, яке викладене в зверненні ОСОБА_1 від
06.11.2007 р. № 6/1567-П.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України.

Головуючий Суддя
Добрянська Я.І.

Судді Келеберда В.І.

Ковзель П.О.