Справа № К-6048/07
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

2 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Амєліна С.Є., Заїки М.М.,
Мойсюка М.І., Юрченка В.В.

розглянувши у попередньому розгляді
справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського обласного військового комісаріату
про перерахунок пенсії за його касаційною скаргою на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2004 року та на ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 22 лютого 2005 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградського
обласного військового комісаріату, в якому просив постановити рішення, яким
зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням 100% надбавки
згідно Указу Президента України №173 від 23 лютого 2002 року «Про посилення
соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ», з урахуванням премії передбаченої п.1,1
«Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям
Збройних сил України, затверджених наказом Міністра оборони України № 75
від 5 березня 2001 року та п.3
Постанови Кабінету Міністрів України №829, з урахуванням 90% щомісячної
надбавки встановленої Указом Президента України №389 від 5 травня 2003 року
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за безперервну службу».

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2005 року
залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21
грудня 2004 року, яким в задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який направив її разом зі
справою до Вищого адміністративного суду України. В касаційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, ухвалити нове
судове рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що суди
неправильно застосували норми матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши за
матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального закону, правової
оцінки обставин у справі у межах, визначених ч.2 ст.220 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування ухвалених по справі судових рішень.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач був
звільнений з військової служби в запас у 1975 році. У 1976 році йому була
призначена пенсія відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб”.

Відповідно до статті 10 Закону
України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, який визначає
умови та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців Збройних сил
України, пенсійне забезпечення військовослужбовців, які мають право на пенсію
здійснюється відповідними відомствами в порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей” пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу
за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове
або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів
грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і
науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Відповідно
до ч.3 ст.43 зазначеного Закону, пенсія нараховується з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, куди включаються оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, встановлених законодавством" та п.2 Перехідних положень до Закону України
«Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", який передбачає право на перерахунок пенсії з
урахуванням зазначеного положення Закону, то вони набирають чинності з 1 січня
2005 року і не мають зворотньої дії в часі.

Постановою Кабінету Міністрів України №452 від 06 квітня 1998 року «Про
упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців»,
якою затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, що
виплачуються щомісячно встановлено, що премія не відноситься до додаткових
видів грошового забезпечення.

Відповідно до положень ст.63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (що діяли до 1
січня 2005 року), призначені військовослужбовцям пенсії перераховувались з
підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців,
які мали право на пенсію за цим законом.

Враховуючи наведене, суди дійшли до
обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, так як ОСОБА_1 на
момент звільнення вказаних надбавок не отримував, оскільки звільнений до їх
запровадження, а премія не відноситься до додаткових видів грошового
забезпечення.

Оскаржувані судові рішення постановлено
з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів
вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення
- без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 , ч.5 ст.254 КАС
України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 21 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 22 лютого 2005 року у справі за його позовом до Кіровоградського
обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Д.В. Ліпський

СУДДІ
: С.Є.
Амєлін

М.М.
Заїка

М.І. Мойсюк

В.В. Юрченко