Справа № 22-а-929/2008
Суддя: Іщенко Г.М.
Дата ухвалення: 2008-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

19.11.2008

Справа № 22-а-929/08 Попередня справа №
2-а-803/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщенко Г.М.,

суддів
Горошко Н.П. ,

Дадінської Т.В.
,

секретар судового засідання Галайдіна Г.І.

позивач: не з'явився;

з'явилися представники відповідача
- Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ:
Баязітова С.А., довіреність №3719/07-05 від 30.07.2008, Кінжалієва І.Л.
№3718/04-05 від 30.07.2008;

представник відповідача
- Головного управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим: Сорокина І.П., довіреність №7 від
29.02.2008;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в м.Армянськ Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Трещова О.Р.) від 12.08.2008

за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим
(вул. Шкільна, 55-а, Армянськ, Красноперекопський район, Автономна Республіка
Крим, 96012)

Головного управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці Крим (вул. К.Лібкнехта, 3, Сімферополь, 95000)

про зобов'язання до нарахування
недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної Республіки Крим (суддя Трещова О.Р.) від 12
серпня 2008року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України
в Автономній Республіці Крим, Управління Пенсійного фонду України в місті
Армянськ Автономної Республіки Крим про зобов'язання до нарахування
недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Армянськ Автономної Республіки Крим нарахувати
ОСОБА_1щомісячну державну соціальну
допомогу за 2007 рік, як дитині війни, в розмірі 1442,70 грн. В решті позовних
вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача
з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 1,70 грн. (аркуш справи 48).

Не погодившись з постановою суду,
Управління Пенсійного Фонду України в місті Армянськ Автономної Республіки Крим
звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 12 серпня 2008 р., у
позовних вимогах відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що постанову суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального
права, судом в не повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для
справи. Так, відповідач вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми статей 6, 7 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни", статей 28, 72, 73 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",
пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом
Президента України № 121/2001 від 01.03.2001. Згідно зі статтею 7 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України,
а кошти Пенсійного Фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

У судовому засіданні 19 листопада
2008 р., представники відповідачів підтримали
доводи апеляційної скарги з викладених в ній мотивів.

Позивач у судове засідання,
призначене на 19 листопада 2008 р., не з'явився, про дату, час і місце
вказаного судового засідання був повідомлений належним чином, про поважність
неявки в судове засідання ніяких документів до суду апеляційної інстанції не
направив. Враховуючи наявні у справі матеріали, судова колегія визнала можливим
розглянути справу за відсутністю позивача, явка якого не визнавалася обов'язковою.

Колегія суддів, заслухавши
пояснення представників відповідачів, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування Окружним
адміністративним судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та
процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Правовий статус дітей війни, основи
їх соціального захисту встановлюються Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" № 2195-ІV від 18.11.2004 (із змінами та доповненнями). Цей
Закон гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і соціальної
підтримки.

Відповідно до статті 1 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни” дитина війни - особа, яка є
громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менш 18 років.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" в редакції Закону України № 489-V від 19.12.2006, що діяла з
01 січня 2007 р., дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

ОСОБА_1народився ІНФОРМАЦІЯ_1р.,
тобто, станом на час закінчення Другої світової війни їй було менш 18 років, є
пенсіонером за віком і має статус "дитина війни".

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позивач має право на
пільги, встановлені законодавством України для дітей війни, а саме має право на
отримання підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Враховуючи, що ОСОБА_1 за 2007 рік не отримував щомісячну державну допомогу
дітям війни, що підтверджується особовим рахунком №121054 від 01.08.2008,
довідкою Пенсійного фонду України в місті
Армянськ Автономної Республіки Крим №659 від 08.08.2008, то відповідачем
недоплачена позивачу, як дитині війни,
щомісячна державна соціальна допомога за 2007 рік в сумі 1442,70 грн.

Дія статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2007рік згідно з
пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік".

Однак, Рішенням Конституційного
Суду України від 09 липня 2007 р. № 6-рп/2007 визнано такими, що не
відповідають Конституції України положення пункту 12 статті 11 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким було припинено на
2007 рік дію статті 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

При цьому, Конституційний Суд
України вказав, що Верховна Рада України не уповноважена при прийнятті Закону
України про Державний бюджет України зупиняти дію окремих законів України
та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове
регулювання суспільних відносин.

Як зазначив Конституційний Суд
України, це суперечить вимогам статті 3 Закону України “Про соціальний захист
дітей війни”, згідно з якою державні соціальні гарантії дітям війни,
встановлені цім Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Нормативні акти органів державної
влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права та пільги
ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Звуження змісту та
обсягу конституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня
(стаття 48 Конституції України) шляхом прийняття нових законів або внесення
змін до чинних законів відповідно до статті 22 Конституції України не
допускається.

Відповідно до статті 152
Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, ОСОБА_1має право на отримання підвищення пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, так як має відповідний статус.

Відповідно до вимог статті 7 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни” фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” надбавки
та підвищення, встановлені до пенсій виплачуються за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Викладені в апеляційні скарзі
доводи про те, що законодавством не передбачено механізму розрахунку підвищення
пенсії дітям війни та те, що частинами 1, 2 статті 73 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено вичерпний
перелік напрямів використання коштів Пенсійного Фонду України та їх
використання тільки за призначенням, не приймаються апеляційною інстанцією до
уваги у зв'язку з їх недоведеністю.

При цьому судова колегія
підкреслює, що відповідно до вимог статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні справи, керується принципом верховенства
права відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Доводи апеляційної скарги про те,
що відсутній механізм виплат вказаної допомоги, не заслуговують на увагу та
спростовуються також наступним. Відсутність механізму виплат вказаної державної
соціальної допомоги в законі відповідно до статті 3 Конституції України не дає
підстав відповідачу відмовляти позивачу
в її виплаті, оскільки норма статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є діючою, а за відсутності закону, який регулює дані
правовідносини, повинен застосовуватися закон, який регулює подібні
правовідносини, відповідно до вимог частини 4 статті 8 і частини 7 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, для розрахунку вказаної державної соціальної щомісячної
допомоги необхідно керуватися статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від
09.07.2003, яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, який в свою чергу встановлений
Законом України "Про Державний бюджет України на 2007рік".

Право позивача на отримання
підвищення пенсії закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується
відповідними доказами, а обов'язок на здійснення перерахунку пенсії позивача
покладено саме на Управління Пенсійного Фонду України в місті Армянськ
Автономної Республіки Крим.

Судова колегія відзначає, що з
огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини та положення статті 58 Конституції України, реалізація
особою права, що пов'язане з отримання бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час виникнення спірних відносин нормативно - правових
актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Колегія суддів вважає, що
викладений у постанові суду висновок про
необхідність відмови у позові щодо недоплаченої щомісячної державної соціальної
допомоги позивачу за 2006 рік в розмірі 1290,60 грн. таким, що відповідає
закону, оскільки позивач пропустив строк для звернення до суду відповідно до
вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд першої
інстанції правильно частково задовольнив позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Армянськ
Автономної Республіки Крим нарахувати ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
щомісячну державну соціальну допомогу за 2007 рік, як дитині війни, в розмірі
1442,70 грн.

При цьому суд першої інстанції
повно встановив обставини справи, дав їм вірну правову оцінку та не допустив
порушень норм матеріального та процесуального права, а тому постанова Окружного
адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 12 серпня 2008 р.
підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Управління Пенсійного Фонду України
в місті Армянськ Автономної Республіки Крим
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 196,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в місті Армянськ Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 12 серпня 2008 р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення.

Головуючий суддя Г.М.
Іщенко

Судді
Н.П.Горошко

Т.В. Дадінська