Справа № 22-а-1930-Ф/07
Суддя: Іщенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року м. Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді: Моісеєнко Т.І, суддів Іщенка В.І.,
Полянської В. О. при секретарі:
Брежнєвій O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Нижньогірської районної державної адміністрації АР Крим, Нижньогірської районної
державної адміністрації АР Крим, Нижньопрського відділу освіти про стягнення
витрат з оплати за опалення та освітлення, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Управління праці та соціального захисту населення Нижньогірської районної
державної адміністрації АР Крим на постанову Нижньогірського районного суду
Автономної Республіки Крим від 13 вересня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Нижньогірської районної державної адміністрації АР Крим,
Нижньогірської районної державної адміністрації АР Крим, Нижньогірського
відділу освіти про стягнення витрат з оплати за опалення у розмірі 504 грн. та
освітлення у розмірі 43, 20 грн. за період з 01 липня 2004 р. по 31 грудня 2005
р. Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він працює вчителем
Новогригоріївської ЗОШ І-ІІІ ступенів Нижньогірського району АР Крим і
відповідно до вимог законодавства України, зокрема ЗУ «Про освіту»,
відповідачами повинно проводитися відшкодування витрат за опалювання та
освітлення його житла за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим
бюджетам, що останніми зроблено не було і такі дії УПСЗН та Нижньогірської РДА
АР Крим позивач вважає неправомірними.

Постановою
Нижньогірського районного суду АР Крим від 13 вересня 2007 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 були задоволені частково: стягнуто з УПСЗН Нижньогірської РДА АР Крим
на користь позивача витрати з оплати твердого палива у розмірі 410 грн.; в
решті вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1
не погодився з зазначеною постановою суду першої інстанції та подав на неї
апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване ним рішення скасувати або
змінити, задовольнивши його позовні вимоги у повному обсязі.

Справа №
22-а-1930-Ф/07р.

Головуючий у
першій інстанції Кустова І.B.

Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

УПСЗН Нижньогірської РДА АР Крим також на постанову суду подало
апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване ним судове рішення скасувати та
ухвалити по справі нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В
обгрунтування своїх вимог обидва апелянти посилаються на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права, неповне
з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки
доказам, які ними надавалися.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги УПСЗН Нижньогірської РДА АР Крим та
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
позивач дійсно має право на відшкодування витрат з опалення за 2004 p., відповідно до
ст.57 ЗУ «Про освіту»
та інших нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини, однак, в
задоволенні його вимог щодо виплати відшкодування за 2005 р. йому необхідно
відмовити у зв'язку з ненаданням доказів про право на податкову соціальну
пільгу за вказаний період.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки судом правильно
встановлені фактичні обставини справи, характер спірних правовідносин і
ухвалене судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального
закону.

Відповідно
до ст.57 ч.4 ЗУ «Про освіту»
педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах
міського типу, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує
безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених
норм.

Згідно
зі ст.ст. 1, З ЗУ «Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених ст.57 ЗУ «Про освіту» педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів» виплати, встановлені абзацом першим
ч.4 ст.57 ЗУ «Про освіту»
визнаються кредиторською заборгованістю Держбюджету України у повному обсязі
виплати, якщо ці виплати здійснювалися самими працівниками, а не за рахунок
відповідного бюджету, а також кредиторська заборгованість Держбюджету України
визнається у випадках, якщо виплати проводилися відповідним місцевим бюджетом у
період, коли законом про державний бюджет вони зупинялися.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює вчителем Новогригоріївської СШ
І-ІІІ ступенів Нижньогірського району АР Крим, тобто відноситься до категорії
працівників, визначених ст.57 ЗУ
«Про освіту». Розрахунок щодо відшкодування витрат на освітлення його помешкання
з позивачем УПСЗН Нижньогірської РДА АР Крим за 2004 р. був проведений у
повному обсязі, що підтверджується позовною заявою ОСОБА_1, проте з
відповідачем не було проведено розрахунку щодо відшкодування витрат на оплату
твердого палива у розмірі 410 грн.

Ст.78
ч.5 ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2004 р.» встановлено, що пільги в частині безоплатного
користування квартирою з опаленням та освітленням відповідно до абзацу першого
ч.4 ст, 57 ЗУ «Про освіту»
надаються за рахунок субвенцій з державного бюджету на надання пільг та
житлових субсидій населенню.

Відповідно до
ст.42 ЗУ «Про державний
бюджет України на 2005 р.» пільги, компенсації та гарантії, на які згідно з
законами України мають право окремі категорії працівників бюджетних установ,
військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу, щодо знижки плати
користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за
комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична

та теплова
енергія) надаються у разі, якщо зазначені працівники мають право на податкову
соціальну пільгу.

Отже, що
стосується решти вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат за 2005 р. на опалення
у розмірі 94 грн. та освітлення у розмірі 43, 20 грн., то і в даному випадку
колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у
їх задоволенні, оскільки позивачем у встановленому порядку не було доведено ні
в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, що у 2005 р. він мав право на
податкову соціальну пільгу.

Таким
чином, колегія суддів, вважаючи постанову суду першої інстанції правильною та
обгрунтованою, а також такою, що прийнята з дотриманням вимог норм
матеріального і процесуального права, з урахуванням суттєвих обставин по справі
та наданням дослідженим доказам належної правової оцінки, не вбачає підстав для
задоволення апеляційних скарг УПСЗН Нижньогірської РДА АР Крим та ОСОБА_1 та
скасування оскаржуваного ними судового рішення.

На
підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 195, 198 ч.1 п.1, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів судової палати по
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення
Нижньогірської районної державної адміністрації АР Крим - залишити без
задоволення.

Постанову
Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 13 вересня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної
скарги протягом одного місяця.