Справа № 22а-6295/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Довгополова О.М.,

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційними скаргами - Міністерства
фінансів України та Державного казначейства України

на постанову Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 січня 2008 року у справі № 2-а-64/08

за позовом Славутського міжрайонного
прокурора

в інтересах ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення
Славутської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України

про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги до 05 травня, -

В С Т А Н О В И Л А:

Славутський
міжрайонний прокурор звернувся із позовом в інтересах ОСОБА_1до Славутського
міського управління праці та соціального захисту населення, Міністерства праці
та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, просив стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1. разову грошову допомогу
за 2007 рік в розмірі 1175,16 грн.

Постановою
Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2008 року
позов задоволено. Постанова мотивована наступним. Позивач є учасником війни,
відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватись разова грошова
допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Виплата даної грошової
допомоги в розмірах, менших, ніж передбачені зазначеним законом є
неправомірною, порушує права позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 2 цього
закону нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права та пільги ветеранів війни, передбачені цим
законом, є недійсними. Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав та свобод. За таких обставин, посилання
відповідача на норми законів про державний бюджет України на 2007 рік, якими
встановлено розміри разової грошової допомоги, є безпідставними та судом до
уваги не приймаються.

Постанова
суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Міністерством фінансів України та Державним
казначейством України. Апелянти вказують на порушення судом норм матеріального
права, просять постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову
відмовити, з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною
5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» передбачено щорічно до 5 травня виплачувати учасникам війни - 3
мінімальні пенсії за віком.

Ст. 29
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щорічна разова грошова
допомога учасникам війни встановлена у розмірі 55 грн. Даними нормами були
внесені зміни, зокрема, до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

В силу
ст. 95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно з п. 37 ст. 2 Бюджетного
кодексу України, субвенції - між бюджетні трансферти для використання на певну
мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання
субвенцій.

Положення
ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило
чинність на підставі Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №
6 рп. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача недоплачену частину
щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни за 2007 рік в розмірі
1175,16 грн.

Наведене
підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, як
зазначив Європейського Суду з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у
справі ОСОБА_2 проти України, заява №
63134/00, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм
робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити
виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо
чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі
вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо
відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення).
Згідно з п. 26 даного Рішення Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Також, з
врахуванням зазначеної вище позиції Європейського Суду з прав людини, посилання
відповідачів на відсутність відповідних асигнувань з державного бюджету України
на дані виплати колегія судів не приймає.

Разом з
тим, колегія суддів враховує, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів
України від 18.02.2004 року № 177 «Про забезпечення щорічної виплати разової
грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» Міністерство фінансів і Державне казначейство
забезпечує щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та
соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у
розмірах, установлених Законом України Про Державний бюджет на відповідний рік,
і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального
захисту. Отже, згідно з даною нормою, виплату допомоги здійснюють місцеві
органи праці та соціального захисту, тому слід зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Славутської міської ради провести позивачу дану
виплату.

Отже,
суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, але помилково застосував
норми матеріального права, що відповідно до п. 1 ст. 201 КАС України є
підставою для зміни оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ст. 207 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційні
скарги Міністерства фінансів України та Державного казначейства України
задовольнити частково.

Постанову Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 23 січня 2008 року у справі № 2-а-64/08 за
позовом Славутського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1до Управління
праці та соціального захисту населення Славутської міської ради, Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги до 05 травня - змінити.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради
провести виплату ОСОБА_1 разової щорічної допомоги у розмірі 1175 (тисяча сто
сімдесят п'ять) грн. 16 коп.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя С.П. Нос

Суддя
О.М.
Довгополов