Справа № 7/64
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
17:50 №
адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового
засідання Жидачик А. П. вирішив адміністративну справу
Головного управління МВС України в Київській
оскарження рішення , про відмову надати
статус учасника бойових дій ,
звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому оскаржував рішення відповідача про відмову надати статус
учасника бойових дій і бездіяльність відповідача в частині розшуку і надання
матеріалів, що підтверджують цей статус про визнання неправомірними рішень, дій
та бездіяльності відповідача.
обґрунтовані тим, що позивач за розпорядженнями відповідача брав участь у
розмінуванні об'єктів народного господарства, під час перебування на посаді
вважає, що він має право на отримання статусу учасника бойових дій, з чим і звернувся
до відповідача. Проте, відповідач відмовив позивачу в наданні статусу учасника
бойових дій та у наданні документів, що підтверджують його участь у роботах по розмінуванню. Позивач вважає
відмову відповідача безпідставною та протиправною і просить суд скасувати
рішення відповідача про відмову в наданні статусу учасника бойових дій та
зобов'язати відповідача прийняти рішення про надання позивачу статусу учасника
бойових дій.

Ухвалою суду
від 27.12.07 було відкрито провадження по справі та розглянуто справу у
відкритому судовому засіданні.

Відповідач
надав суду заперечення на позов, в якому зазначив про необґрунтованість
позовних вимог та просив суд відмовити позивачу у їх задоволенні з огляду на
те, що позивач не отримував посвідчення на право проведення робіт з пошуку,
розрядження, транспортування, знешкодження
вибухових пристроїв та речовин, затвердженого наказом МВС України від
12.06.1996 НОМЕР_1. а також з огляду на відсутність у позивача допуску на право
самостійного проведення робіт з пошуку, розрядження, транспортування,
знешкодження вибухових пристроїв та речовин, акт знешкодження вибухового
пристрою.

Судом для
участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору
було залучено Батальйон міліції швидкого реагування «Беркут».

За
результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень їхніх
представників, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Позивач
проходив службу в батальйоні міліції швидкого реагування «Беркут»ГУ МВС України
у Київській області до 09.04.1997, що підтверджується Витягом з Наказу № 38
о/с, згідно з яким його було відряджено в розпорядження Головного управління
податкової міліції Державної податкової
адміністрації України. Як пояснив позивач у судовому засіданні на базі його
батальйону було створено групу оперативного пошуку та знешкодження вибухових
пристроїв і речовин.

Відповідно
до Розпоряджень від 22.08.1996 № 16/734, від 26.08.1996 № 16/736, від
06.11.1996 № 16/946 «Про призначення складу групи оперативного пошуку та знешкодження
вибухових пристроїв і речовин БМШР ГУ «Беркут»було поставлено завдання з
проведення вибухотехнічних робіт в м. Фастові, м. Бровари, в Таращанському
районі на підставі заявки про
знаходження вибухотехнічного пристрою. Для проведення вибухотехнічних робіт
направлялася група оперативного пошуку та знешкодження вибухових пристроїв і
речовин БМШР ГУ «Беркут», до складу якої входив і позивач як технік-сапер.

Таким чином,
позивач виконував роботи по розмінуванню у серпні та листопаді 1996 року.

Зазначене
підтверджується також показами свідками ОСОБА_2., ОСОБА_3, допитаними в
судовому засіданні.

Згідно з п.6
цих розпоряджень на старшого групи покладався обов'язок по складанню акта на
знищення вибухонебезпечних предметів і речовин.

Позивач
звертався до відповідача про надання йому статусу учасника бойових дій. У своїх
відповідях відповідач посилався на те, що для встановлення статусу учасника
бойових дій позивачу необхідно надати допуск на право самостійного проведення
робіт з пошуку, розрядження, транспортування, знешкодження вибухових пристроїв
та речовин та актів знешкодження вибухових пристроїв. При цьому, відповідач
посилався на Наказ МВС України від 25.12.1997 № 875 та Наказ МВС України від
11.11.2003 № 1339, які визначали документи, що є підставою для надання статусу
учасника бойових дій.

З метою
отримання вказаних документів, які знаходяться в Центральному архіві МВС
України Начальник Управління податкової міліції Державної податкової
адміністрації у м. Києві звертався до Начальника Департаменту роботи з
персоналом МВС України

18.05.2006
Департамент роботи з персоналом надав відповідь, що в Департаменті та
Державному архіві МВС України архівні справи по батальйону міліції швидкого
реагування «Беркут»та архівні документи, які б могли бути підставою для
встановлення позивачу статусу учасника бойових дій відсутні.

05.05.07
Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій та
учасників війни з числа працівників, пенсіонерів та вільнонайманого складу
органів внутрішніх справ Головного
управління МВС України в Київській області, розглянувши матеріали про визнання
учасником бойових дій колишнього працівника ГУ МВС України в Київській області
ОСОБА_1 вирішили, що у зв'язку з відсутністю необхідних документів, підстави
для надання позивачу статусу учасника
бойових дій відсутні (Протокол № 1).

Разом з тим,
суд звертає увагу, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»не містить переліку документів, що надають право на
отримання статусу учасника бойових дій. В той же час, обмежуючи право позивача
на отримання такого статусу, відповідач керується тими підзаконними
нормативними актами, які були прийняті вже після виконання позивачем вказаних
вище робіт з розмінування.

Судом у
якості свідка був допитаний ОСОБА_2. -старший групи, який пояснив, що
Розпорядження виконувалися у повному обсязі, складалися відповідні документи та
направлялися до ГУ МВС України у Київській області.

Також судом
як свідків було допитано ОСОБА_3, який також підтвердив факт проведення саперних
робіт ним та позивачем по справі, відповідно до вищевказаних розпоряджень.

Відповідно
до п.11 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи, які були
залучені командуванням військових частин, державними і громадськими
організаціями до розмінування полів і об'єктів народного господарства.

Враховуючи
зазначене, а також те, що факт виконання відповідачем робіт з розмінування
підтверджений зібраними у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позивач
має право на отримання відповідного статусу.

Відповідно
до ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно
до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач
по справі, як суб'єкт владних повноважень, покладеного на нього обов'язку щодо
доказування не виконав. Також судом встановлено невідповідність дій відповідача
принципам, закріпленим в ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Зважаючи на
вищевикладене та керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Скасувати
рішення Головного управління МВС України в Київський області про відмову
ОСОБА_1. в наданні статусу учасника бойових дій.

3.
Зобов'язати Головне управління МВС України в Київський області прийняти рішення
про надання ОСОБА_1. статусу учасника
бойових дій.

4. Судові
витрати в сумі 3,40 грн. присудити на користь ОСОБА_1. за рахунок Державного
бюджету України

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом
двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата
виготовлення та підписання повного тексту постанови -20.10.08

Суддя
Арсірій Р.О.