Справа № К-33719/06
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2008-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТР
АТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008року
м. Киї
в

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
в складі:
головуючого: судді Сір
оша М.В.
суддів: Го
нчар Л.Я.
Кравч
енко О.О.
Харчен
ка В.В.
Шкляр
Л.Т.

при секретарі: Капус
тинському М.В

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі су
ду у м. Києві адміністративну
справу за касаційною скарго
ю товариства з обмеженою від
повідальністю «Карпатнафто
хім» на постанову господарсь
кого суду Івано-Франківської
області від 04 липня 2006 року та у
хвалу Львівського апеляційн
ого господарського суду від
21 вересня 2006 року у справі за по
зовом Івано-Франківського об
ласного відділення Фонду соц
іального захисту інвалідів д
о товариства з обмеженою від
повідальністю «Карпатнафто
хім» про стягнення 59444,70 грн. штр
афних санкцій за невиконання
нормативу працевлаштування
інвалідів у 2005 році ,-

в
с т а н о в и л а:

У травні 2006 року Івано-Фра
нківськеобласневідділення
Фонду соціального захисту і
нвалідів звернулося до су
ду з позовом до товариства
з обмеженою відповідальніст
ю «Карпатнафтохім» про стягн
ення 59444,70 грн. штрафних санкцій
за невиконання нормативу пр
ацевлаштування інвалідів у 2
005 році.
Постановою господарсь
кого суду Івано-Франківської
області від 04 липня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 21 вер
есня 2006 рокупозовні вимоги Ів
ано-Франківського обласного
відділення Фонду соціальног
о захисту інвалідів задов
олено.
Не погоджуючись з рішення
ми судів першої та апеляційн
ої інстанції, товариство з об
меженою відповідальністю «К
арпатнафтохім»звернулося
з касаційною скаргою, у якій с
тавить питання про їх скасув
ання та прийняття нового ріш
ення, яким відмовити в задово
ленні позовних вимог, посила
ючись при цьому на порушення
судами норм матеріального т
а процесуального права.
Заслухавши доповідь судді
Вищого адміністративного су
ду України, пояснення осіб, що
беруть участь у справі, перев
іривши матеріали справи та о
бговоривши доводи скарги, ко
легія суддів вважає, що касац
ійна скарга підлягає задовол
енню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вим
оги суди виходили з того, щост
аттею 19 Закону України „Про ос
нови соціальної захищеності
інвалідів в Україні" підприє
мства, установи і організаці
ї, незалежно від форми влас
ності і господарювання, пови
нні створити робочі місця дл
я забезпечення працевлаш
тування інвалідів в кількост
і 4 відсотків від загальної чи
сельності працюючих.
При недотриманні зазначе
ного вище імперативу, статт
ею 20 Закону України „Про основ
и соціальної захищеності інв
алідів в Україні" передбачен
о відповідальність у вигляді
штрафу в розмірі середньої р
ічної заробітної плати на пі
дприємстві за кожне нестворе
не робоче місце не зайняте ін
валідом.
З такими висновками судів п
ершої та апеляційної інстанц
ії неможливо погодитися вихо
дячи з наступного.
Статтею 19 Закону України „П
ро основи соціальної захищен
ості інвалідів в Україні" під
приємства, установи і органі
зації, незалежно від форми
власності і господарювання,
повинні створити робочі міс
ця для забезпечення праце
влаштування інвалідів в кіль
кості 4 відсотків від загальн
ої чисельності працюючих.
При недотриманні зазначе
ного вище імперативу, статт
ею 20 Закону України „Про основ
и соціальної захищеності інв
алідів в Україні" передбачен
о відповідальність у вигляді
штрафу в розмірі середньої р
ічної заробітної плати на пі
дприємстві за кожне нестворе
не робоче місце не зайняте ін
валідом.
Таким чином, виходячи із
зазначених вище норм прав
а, відповідач повинен був у
відповідній кількості ств
орити на підприємстві спе
ціально обладнані робоч
і місця для інвалідів та
надіслати у службу зайнят
ості спеціальні повідомлен
ня про готовність працевл
аштувати працівників з роз
умовими чи фізичними вадами
відповідної степені інвалід
ності.
Висновок про недотримання
відповідачем нормативу ство
рення робочих місць пози
вач обґрунтовує посиланн
ям на звіт про зайняті
сть та працевлаштування
інвалідів, поданий товари
ством з обмеженою відповідал
ьністю «Карпатнафтохім»з
а результатами 2005 року за форм
ою 10-ПІ
Інших доказів матеріали сп
рави не містять.
Однак даний звіт містить ін
формацію не про створення ро
бочих місць для працевлаштув
ання інвалідів та інші обста
вини взаємодії роботодавця і
з органами працевлаштуванн
я, а лише дані про чисельні
сть інвалідів, які повинні п
рацювати на робочих місцях.

Таким чином, дані звіту не м
істять достатню та достовір
ну інформацію щодо дотриманн
я суб'єктом підприємницької
діяльності приписів ст.19 Зако
ну України „Про основи соціа
льної захищеності інвалідів
в Україні".
Інформація про наявність ч
и відсутність на підприємств
і відповідача атестованих ро
бочих місць для працевлаштув
ання інвалідів міститься у з
вітах, що надаються підприєм
ством за формою 3-ПН, а не у звіт
і за формою 10-ПІ. Звіт за формою
3-ПН є актом інформування орга
нів працевлаштування про ств
орені на підприємстві робочі
місця для працевлаштування
інвалідів і, водночас, запито
м про направлення на підприє
мство інвалідів із встановле
ним рівнем нозології для пра
цевлаштування.
Саме тому, висновки про необ
хідність звернення із позово
м повинні досліджуватись поз
ивачем через призму даних зв
іту форми 3-ПН.
Таким чином, дані звітнос
ті підприємства відповідач
а, зокрема дані довідки про
зайнятість та працевлаштув
ання інвалідів форми 10-ПІ, п
ринормативі три робочих місц
я, не підтверджують факт не ст
ворення у 2005 році трьох робочи
х місць для інвалідів, і, відпо
відно не можуть бути доказом
порушення відповідачем ст. 19
Закону України „Про основи
соціальної захищеності ін
валідів в Україні".
Отже, позивач не надав пере
конливих доказів на підтверд
ження факту не створення ві
дповідачем атестованих ро
бочих місця працевлаштува
ння інвалідів у встанов
леній чинним законодавством
кількості.
Також, матеріали справи не м
істять доказів того, що відпо
відач не повідомляв органи п
рацевлаштування про створен
і робочі місця.
Відповідно до ст. 33 ГПК Украї
ни, саме на позивача покладен
о обов'язок доведення факту в
чинення відповідачем поруше
ння. У протилежному випадку,
вимоги про відповідальність
будуть необґрунтованими.
Нормативно-визначений пор
ядок створення робочого місц
я для інваліда передбачає ст
ворення спеціальної комісії
підприємством, до складу яко
ї входять представники МСЕК,
органів Держнаглядохоронпр
аці, громадських організацій
інвалідів, проведення нею ат
естації робочого місця за пе
вних умов.
Метою атестації є перевірк
а відповідності робочого міс
ця індивідуальній програмі
реабілітації інваліда.
З огляду на таке, слід дійти
висновку, що проведення атес
тації робочого місця інвалід
а, як і створення комісії без н
аявності інваліда, є неможли
вим.
Необхідно також вказати на
те, що наявність або відсутні
сть звернення підприємства д
о органів соціального захист
у та інших органів, визначени
х ст. 18 Закону, не звільняє оста
нніх від обовязку здійснит
и підбір робочого місця для і
нвалідів та працевлаштувати
інвалідів, оскільки такий об
овязок для вказаних осіб п
рямо випливає з приписів Зак
ону України «Про основи соці
альної захищеності інваліді
в в Україні».
Відсутність достатніх док
азів не створення підприємст
вом робочих місць для праце
влаштування інвалідів в н
еобхідній кількості, непов
ідомлення органи працевла
штування про створені р
обочі місця та відсутні
сть достовірних даних про те
чи направлялись інваліди дл
я працевлаштування і. відпов
ідно, з чиєї вини направлені і
нваліди не були працевлаштов
ані вказує на відсутність пі
дстав для твердження про пор
ушення відповідачем вимог ст
.19 Закону України „Про основи
соціальної захищеності інва
лідів в Україні", і, відповідно
, свідчить про відсутність пі
дстав для задоволення позову
.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону
України „Про основи соціальн
ої захищеності інвалідів
в Україні" працевлаштування
інвалідів здійснюється о
рганами виконавчої влади з п
итань праці та соціальної по
літики, органами місцевого с
амоврядування та громадськи
ми організаціями інвалідів,
а не суб'єктом господарюванн
я.
Отже, за таких обставин, вим
оги позивача, що ґрунтуються
лише на даних звіту про зайня
тість та працевлаштування ін
валідів, з огляду на доводи
відповідача, задоволені бут
и не можуть.

Таким чином судами першої
та апеляційної інстанцій не
правильно застосовано норми
матеріального права і відпо
відно до ст. 229 КАС України ухва
лені судові рішення підлягаю
ть скасуванню з постановленн
ям нового рішення про відмов
у у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 210, 221, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегі
я суддів, -

п
о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу товарист
ва з обмеженою відповідальні
стю «Карпатнафтохім»задово
льнити.
Постанову господарського
суду Івано-Франківської обла
сті від 04 липня 2006 року та ухвал
у Львівського апеляційного г
осподарського суду від 21 вере
сня 2006 року скасувати.
У позові Івано-Франківс
ького обласного відділення Ф
онду соціального захисту інв
алідів до товариства з обмеж
еною відповідальністю «Карп
атнафтохім» про стягнення 59444
,70 грн. штрафних санкцій за нев
иконання нормативу працевла
штування інвалідів у 2005 році в
ідмовити.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту її проголоше
ння і оскарженню не підлягає
.

З оригіналом згідно
Судді(підписи)
Суддя Вищого адміністрати
вного суду
України

В.В. Харченко