Справа № 22-а-5664/08
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Самойлова В.В.
Доповідач 2 інстанції:
суддя Мінаєва О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2008 року

№ 22-а-5664/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді - Мінаєва О.М.

суддів - Шевцова Н.В., Гуцал М.І.

секретаря
судового засідання Баглаєнко Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації
на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2008 року по справі № 2а-4099/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації

третя особа Головне управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, згідно уточнення
позовних вимог, просив суд визнати бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації
Харківської області щодо нарахування та виплати йому за 2007 рок щорічної
разової грошової допомоги у розмірі меншому, ніж це визначено ч. 5 ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту»
та стягнення з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення
Великобурлуцької районної державної адміністрації недоплаченої у 2007 році
щорічної разової грошової допомоги у сумі 1750 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2008 року по справі № 2а-4099/08 позов
ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального
захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської
області щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 за 2007 рік
щорічної разової грошової допомоги відповідно до частини 5 статті 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» та
зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької
районної державної адміністрації Харківської області зробити перерахунок
ОСОБА_1за за 2007 рік щорічної разової грошової допомоги відповідно до частини 5
статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального
захисту».

Відповідач, Управління праці та
соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації
Харківської області, не погоджується з вказаною постановою Харківського
окружного адміністративного суду, подав апеляційну скаргу, де зазначає, що
головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної
політики України, Управління праці та соціального захисту населення
Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області
розпорядник коштів нижчого рівня - бере бюджетні зобов'язання та здійснює
відповідні видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами, та що до 5 травня 2007 року позивачу було виплачена разова грошова
допомога як учаснику війни згідно ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Враховуючи наведене, Управління
праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області просить суд апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2008 року
по справі № 2а-4099/08 в частині стягнення з відповідача на користь позивача
суми недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік, передбаченої
Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постановити нове рішення
відповідно до вимог чинного законодавства, яким у позові відмовити.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. У відповідності ч. 4
ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився,
але через канцелярію суду надав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його представника.

Позивач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду від його представника надійшла заява
про розгляд апеляційної скарги без його участі.

У
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної
інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного: судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом
апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є
учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням (а.с. 9) і має право на
отримання щорічної разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Статтею 29 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Законів України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» здійснюється у таких розмірах: інвалідам І групи - 450 гривень,
інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам
бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто,
інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених
місцях примусового тримання їх батьків, - 280 гривень; особам, які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань,
визнаних за життя інвалідами. - 150 гривень; учасникам війни та колишнім
в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання,
особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів,
підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу
ворога - 55 гривень.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. визнано такими,
що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті
29, пункту 13 статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначе­них
законів, що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов
висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів
України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших
законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання
відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3, частині
другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини
другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції
України.

Згідно із ч.2 ст.19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.8 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАС
України, якою передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та
законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція
України, що відповідає принципу верховенства пра­ва, який закріплений в ст.8
Конституції України та ст.22 Конституції України, де передба­чено, що права і
свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, посилання
відповідача на те, що виплати провадилися з врахуванням Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік", не відпові­дає ст.22 Конституції
України, оскільки це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод громадянина, закріплених Конституцією України. За таких обставин
оскаржувані в даній справі дії відповідача за висновком суду першої інстанції
не можуть вважати­ся законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що
суперечить вимогам основного За­кону України.

За таких обставин, судом першої інстанції позов задоволено. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та зазначає що доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, та не впливають на
правомірність прийнятого рішення.

З дня прийняття Конституційним
Судом України рішення про визнання не неконституційними положення статті 29,
пункту 13 статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» відповідач мав діяти у відповідності до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання апелянта на те, що спірні виплати проводяться
за рахунок коштів Державного бюджету України, а головним розпорядником цих
коштів є Міністерство праці та соціальної політики України, не має значення для
вирішення даної справи, оскільки обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу
щорічної виплати разової грошової допомоги покладено саме на Управління праці
та соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області, яке мало при проведенні нарахування та
виплаті цих коштів діяти у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом
України та Конституцією. Питання відносин між суб'єктами владних повноважень
щодо отримання в повному обсязі фінансування для виконання положень законів
України не може погіршувати соціальний захист позивача та розмір гарантованих
йому Законом соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів Харківського апеляційного
адміністративного суду вважає, що Харківським окружним адміністративним судом
при прийнятті оскаржуваної постанови були повно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, постанова прийнята з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення та
задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись
ст.ст. 160, 165, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст.200, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької
районної державної адміністрації Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2008
року по справі № 2а-4099/08 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено
06.10.2008 року.

Головуючий Мінаєва
О. М.

Судді Шевцова Н.В.

Гуцал М. І.