Справа № 2а-5327/08
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5327/08
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

'06" жовтня 2008 р.

м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Спірідонова М.О.

за участю секретаря Глазунової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про визнання нечинним рішення про
застосування штрафних санкції, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась до
адміністративного суду з позовом до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова в якому
просила суд визнати нечинним та скасувати податкове рішення ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №
від 11 квітня 2008 року на суму 8223,85 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що у
березні 2008 року була проведена
перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за період з 19.10.2006р. по 31.12.2007р.

За підсумками перевірки був складений акт за №416/17-206/126 від 01.04.08.

На підставі висновків акту перевірки було прийняте
податкове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №
від 11 квітня 2008 року
на суму 8223,85 грн.

Представник позивача вказав, що дане рішення прийняте
незаконно та безпідставно, без розгляду порушень по їх суті:

По-перше:- 02.04.2008р. на мою адресу (мені) було видано акт
перевірки за №416/11-206/5/126 від 01.04.2008р. на 12 аркушах.

При вивчанні акту перевірки, а також у його
висновках вказана у рішенні № від 11 квітня
2008 року сума фінансової
(штрафної) санкції - 8223,85грн. не наведена, та її розрахунок
мені не наданий.

Як зазначив позивач на її адресу, в порушення
вимог п.4.6 «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних
планових і непланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного й
іншого законодавства» затверджена Наказом ДПА України від 10.08.2005р. за №327 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України
25.08.2005р. за №925/1 1205) не було
надано відповідних додатків до акту перевірки, як уповноваженій особі суб'єкту
господарювання.

При таких обставинах, вона була позбавлена
можливості оскаржити акт перевірки, та його висновки відповідно до діючого
законодавства.

Також позивач зазначив, що не існування в
акті перевірки, а також в його висновках суми штрафних (фінансової) санкції
позбавило мене можливості оскаржити акт до прийняття оскаржуваного рішення від 11.04.2008р. Про застосування до мене вказаної суми мені
нічого відомо не було.

По-друге:- до неї не вірно застосовані вимоги
законодавства.

Так, працівники ДПІ вважають, що позивачка не
провела розрахункову операцію через реєстратори розрахункових операцій, чим
порушила: - п.1
ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня
1995р. за №265/95-ВР, відповідно до якого суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму
покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому
порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують
виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

А саме в акту перевірки відображено, що мною
отримана готівкою торгова виручка у сумах: \

· за січень 2007 року - 276,00грн.,

· за лютий 2007 року
- 201,00грн.,

· за березень 2007 року - 199,67грн.,

· за червень 20077 року - 968,10грн.,
що найшло своє відображення у книзі обліку доходів та витрат.

Усього отримана виручка на загальну суму 1644,77грн.

На вказану суму податковим органам
застосована фінансова санкція у п'яти кратному розмірі -
8223,85 грн.

При цьому як вказав представник позивача , до
позивачки засновані фінансові санкції передбачені п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від
6 липня 1995р. за №265/95-ВР.

Так, п. 1 передбачена фінансова санкція у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових
операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Представник позивача вказав, що вважаємо що
вказана фінансова санкція до позивача не
застосовується тому що у даному випадку йде мова про неповне (часткове) та
взагалі не проведення через РРО розрахункових операцій. У позивача, такий РРО
був відсутнім. Тому мови про не проведення через нього (РРО) операцій не може
бути.

Як зазначив представник позивача, відповідно
до діючого законодавства позивачем велась книга обліку розрахункових операцій.
Відповідно до вимог п.13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
яровина була забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Усі операції, по реалізації продукції були
мною відображені у книзі обліку розрахункових операцій та виручка від їх
реалізації відображена в книзі обліку отриманих доходів та розходів.

Таким чином вказане порушення законодавства
не передбачає визначеної у рішенні фінансової санкції.

Крім того представник позивача вказав, що
спірної ситуації не були застосовані норми п.1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
відповідно до якого реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки
не застосовуються: при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та
наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення
розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням
прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій,
підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку;

З акту перевірки вибачається (пункт 2.6), що позивачем здійснювалась придбання сировини та
переробка олії та реалізація готової продукції. Тобто фактично здійснювалась
продаж продукції власного виробництва з видачею покупцям квитанцій як
розрахункових документів.

Також, позивачем, як суб'єктом
підприємницької діяльності було укладено договір оренди з ТОВ «Металіст-А»
за№283/п-07 від 09.01.2007р. про що визначено у п.п. 3.1.13 акту перевірки.

Вказаний договір діє з 09 січня 2007 року до
31 червня 2007 року. За вказаний період позивачкою був сплачений ринковий збір у сумі 2.55 грн. за кожен день роботи.

Тобто договір діяв з січня по червень 2007 року, період коли нею була отримана виручка готівкою на
загальну суму 1644,77грн.

Відповідно
до вимог п.9
ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідно до якого реєстратори
розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при здійсненні
фізичними особами торгівлі продуктовими або промисловими товарами за готівкові
кошти на ринках, якщо такі фізичні особи сплачують ринковий збір відповідно до
законодавства.

Тому у як зазначив представник позивача на їх
думку до позивач не повинно було бути регістратора розрахункової операції (РРО).

Дані відомості вказані в акту перевірки
(аркуш акту 10) також податковим органом не ставиться під
сумнів факт сплати мною ринкового збору на загальну суму 768грн., у сумі 2,55 грн. за кожний робочий день.

Виходячи з вище викладеного просила суд задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання з'явився та
підтримав позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явися та з
позовом не погодився у повному обсязі вказавши, що оскаржене рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій винесено у відповідності до норм
діючого законодавства України.

Судом встановлено, що
ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова була
проведена планова документальна перевірка фізичної особи - підприємця ФО-П ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з 19.10.06р. по 31.12.07р.

За підсумками перевірки був складений акт за №416/17-206/126 від 01.04.08 року .

Актом було встановлено факт проведення
розрахункових операцій у 2007 році за готівку кінцевому споживачу без
застосування реєстраторів розрахункових операцій., а саме ФО-П ОСОБА_1
здійснювала торгівлю олією рафінованою за готівку на ринку ТОВ «Металіст - А» (
позивач орендувала обладнане торгове місце для розміщення кіоску, відповідно до
договору суборенди №283п-07 від 09.01.07р.).

Згідно пояснень ФО-П
ОСОБА_1 та наданої на перевірку книги обліку

доходів та витрат Ф-10,
встановлено факт реалізації продукції кінцевому споживачу за

готівку, а саме: у
січні 2007р. - на суму 276,00грн., у лютому 2007 року - на суму 201,00 грн., у
березні 2007р. - на суму 199,67грн. та у червні 2007р. - на суму-968,10грн.
Всього за готівку, згідно наданих документів, було
реалізовано продукції на загальну суму 1644,77грн.

Розрахункові операції з реалізації товару
здійснювались підприємцем без застосування реєстратора розрахункових операції.,
чим порушено п.1 ст.З Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
№265/95-ВР від 06.07.1995 року зі
змінами та доповненнями (далі по тексту - Закон №265/95-ВР). Також підприємцем не використовувалася
книга обліку розрахункових операцій.

На підставі висновків акту перевірки було
прийняте податкове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за №
від 11 квітня 2008 року на суму 8223,85 грн.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Пунктом 1 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від
06.07.1995 року передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно вимог
п.1 ст.9 Закону №265/95-ВР, реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та надані послуг підприємствами, установами, організаціями
усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у
разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ, організацій з
оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірений печаткою у встановленому порядку. ,

У відповідності до положень Закон України від
01.06.2000 p. N
1775 "Про ліцензування певних видів господарської діяльності"
"виробництво (виготовлення)" є діяльність, пов'язана з випуском
продукції, яка включає всі стадії технологічного процесу, а також реалізацію
продукції власного виробництва.

Виходячи з аналізу вище зазначених норм права
суд приходить до висновку, що продукцією власного виробництва є продукція, яка
виробляється та реалізується підприємством в єдиному технологічному процесі з
використанням власної або найманої робочої сили.

Суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.
71 КАС України позивачем, на вимогу суду, не було надано доказів здійснення продажу
продукцією власного виробництва, а саме доказів проходження її продукції усіх стадій технологічного процесу.

Також суд зазначає, що посилання позивача на
п.9 ст.9 Закону №265/95-ВР є необґрунтованим, оскільки згідно з аналізу
положення п.9 ст.9 Закону №265/95-ВР, суд приходить до висновку, що реєстратори
розрахункових операцій та розрахункові
книжки не застосовуються, при здійснені тільки фізичними особами торгівлі продуктовими товарами або
промисловими товарами за готівкові кошти на ринках, якщо фізичні особи
сплачують ринковий збір відповідно до законодавства.

Як було встановлено в судовому засідання та
не заперечувалось представником позивача ОСОБА_1 є фізичною особами
підприємцем, а отже є суб'єктами підприємницької діяльності, до якої не може
бути застосовано положення п.9 ст.9
Закону №265/95-ВР.

Крім цього відповідно до ст. 10 Закону
№265/95-ВР яка закріплює перелік окремих форм та умов проведення діяльності у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, а
також граничний розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів
(надання послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових
операцій є обов'язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням
центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики і Державної
податкової адміністрації України.

Так, п. 1 Постанови KM України
від 23.08.2000 р. №1336 «Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" затверджено Перелік окремих форм та
умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг,
яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування РРО з
використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій.

Пунктом 3 вищевказаного Переліку, дозволено
проводити розрахункові операції без застосування РРО з використанням
розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, в разі торгівлі на
ринках, ярмарках (за винятком розташованих на їх території магазинів, кіосків,
палаток, павільйонів, приміщень контейнерного типу).

Як було встановлено в судовому засідання ФО-П
ОСОБА_1, згідно з договорам суборенди №283п-07, орендувала обладнане
торгівельне місце для розміщення кіоску.

Крім цього суд зазначає, та вказаний факт не
заперечувався представником позивача, що за позивачем не зареєстровано як розрахункова книжка так і книга обліку
розрахункових операцій.

Що стосується твердження позивача щодо
неможливості оскарження акту перевірки, суд зазначає, що відповідно до розділу
2 Порядку оформлення матеріалів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами,
затвердженого Наказом ДПА України №326 від 11.06.04р., зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України за №8039402 від 30.06.04р.(далі Порядок №326)
яком зазначено, що в акті перевірки не
допускаються визначення виду і розміру штрафних (фінансових) санкцій та
адміністративних штрафів за встановлені порушення.

Також, Порядком №326 зазначено, що акт
документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується
посадовими особами органу державної податкової служби та інших контролюючих
органів, які здійснювали перевірку, платником податків, а також, за їх наявності,
відповідальними особами за ведення обліку доходів і витрат суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи.

Після підписання акта перевірки посадовими
особами один його примірник (з додатками) передається суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі, про що на останній сторінці всіх примірників акта
робиться відповідна відмітка платника податків про його одержання з зазначенням
прізвища та ініціалів, а також дати одержання акта.

Як було встановлено судом акт перевірки
41617-206/126 від 01.04.08р. (на 12 аркушах без додатків) був особисто підписаний та
отриманий ФО-П ОСОБА_1 02.04.08р..

Виходячи з вище викладеного суд приходить до
висновку, що в цій частині доводи позивача є необґрунтованими оскільки ФО-П ОСОБА_1 мала можливості оскаржити акт
перевірки відповідно до законодавства.

Керуючись ст.ст. 4, 7.
86, ч.1 ст. 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський
окружний адміністративний суд. -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позов фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Харкова про визнання нечинним рішення про застосування штрафних
санкції - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова у повному обсязі виготовлена 07.10.2008 року.

Суддя М.О.
Спірідонов