Справа № 22а-3156/2008
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 3156/08(11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Охременко В.А.(справа № 2а-970/07)
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М. доповідач\

суддів
- Стежко В.А., Баранник Н.П.

при секретарі
- Піцик Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби
Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, третя
особа- Відкрите акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі Новоукраїнського
відділення № 3017, про визнання дій незаконними, про зобов'язання вчинити певні
дії, -

в с т а н о в и
л а :

У жовтні 2007
року позивачка звернулася до суду з
позовом до Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного
управління юстиції Кіровоградської області, в якому просила визнати звіт про оцінку
майна неповним та недійсним, визнати оцінку домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1, в розмірі 148424 грн. невідповідною дійсній ринковій вартості та
зобов'язати відповідача провести нову незалежну експертну оцінку ринкової
вартості даного домоволодіння, доручивши її проведення іншому експерту або
встановити реалізаційну вартість арештованого майна: вищевказаного
домоволодіння - у розмірі 250 000 грн., магазину - 150 000 грн. Відповідно до
змісту позовної заяви свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що в процесі
підготовки для реалізації арештованого майна , ДВС провела оцінку майна, про що
вона дізналась лише 25.09.2007 року, коли отримала копію звіту, ніяких інших
документів та повідомлень вона не отримувала. Не згодна вона з оцінкою її
нерухомого майна, тому що вона проведена, як указано в звіті, з врахуванням
змін вартості будівництва лише до
01.01.2006 року та з застосуванням індексу інфляції за січень-березень 2006
року, хоча вартість встановлена станом на 07.09.2007 року. Оцінка проведена без
врахування того, що об»єкт нерухомості
складається з двох частин - 12 частина -магазин , а 12 частина - житлова
квартира, її борг перед банком складає 89307 гривень, а експертом не проведено
окремо оцінку магазину та житлової квартири для можливої реалізації окремо
кожної частини об»єкту нерухомості, не враховано, що в 2007 році ціни на
нерухомість в м. Новоукраїнка значно виросли, виросла і ціна спірного об»єкту,
що потребує нової його оцінки.

Постановою
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2007
року було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв'язку із їх
необґрунтованістю.

Позивачка подала до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати
постанову суду першої інстанції, оскільки
вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та
ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити її позовні вимоги у повному
обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що суд не дав оцінки жодному із
її доказів, зазначених в позовній заяві та, не врахував їх при постановленні
рішення по справі.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частково
задоволенню, виходячи із наступного.

Як слідує із матеріалів справи, 14.06.2006 року позивач придбала відповідно
до договору купівлі-продажу жилий будинок \
12 частину , з магазином 12 частина в АДРЕСА_1 і в цей же день
зареєструвала своє право власності на цей об»єкт нерухомості в а.с. 9 \

16.06.2005 року ОСОБА_1 уклала договір іпотеки з ВАТ «Державний
ощадний банк», отримавши від іпотекодержателя
кредит в 80000 грн., предметом же іпотеки став об»єкт нерухомості -
житловий будинок з магазином в АДРЕСА_1 а.с. 10-13 .

В зв»язку з невиконанням умов
договору приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу був
виданий виконавчий надпис № 1176 від 23.05.2007 року про стягнення з позивачки боргу в сумі
89302.87 гривень, відкрито виконавче провадження, що сторонами не оспорюється.

18.07.2007 року було складено акт опису
та арешту майна, відповідно до якого описано та накладено арешт на житловий
будинок в т.ч. магазин, що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 129.7
м2: будинок - 30.3 м», магазин площею
36.3 м2, та описане майно прийняла на
відповідальне зберігання позивачка ОСОБА_1 - а.с.16,17, що сторонами також не
оспорюється.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень дій, чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При винесенні оскаржуваної постанови
суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, помилково вважав, що
обов»язок доказування правомірності неправомірності прийнятого рішення лежить
лише на позивачці, в описовій частині постанови не зазначено, які ж докази
надавались відповідачем та третьою особою на підтвердження правомірності
прийнятого рішення по оцінці спірного об»єкту. Не вказано, чим же
спростовуються посилання позивачки на те, що оцінка об»єкту проведена станом на
07.09.2007 року, а в звіті експерта на а.с. 26 при визначенні вартості майна в
таблиці №3 за основу взяті коефіцієнт
подорожчання вартості будівництва з 1969 до 1984 року, коефіцієнт, враховуючий
зміну вартості будівництва з 1984 по 01.01.2006 року та індекс інфляції -
січень, лютий, березень 2006 року, тобто врахований індекс інфляції за 18
місяців до фактичної дати оцінки об»єкту.

Разом з тим, із матеріалів справи
слідує, що в розділі 3 звіту про оцінку
майна « Висновки експерта про вартість об»єкта незалежної оцінки « експерт зазначає, « визначення вартості
об»єкта виконано з використанням порівняльного підходу» а.5 звіту а.с. 21 ,
дається поняття, що таке порівняльний підхід - «він передбачає аналіз цін
продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей
між об»єктами порівняння та об»єктами оцінки» - а.с.24. В той же час в судовому
засіданні експерт Гапіченко Н.В. зазначала про те, що в даному випадку основою
оцінки майна став витратний та порівняльний підхід і оцінка майна однакова по
двом методам. І тут же вказувала, що аналогів такого житлового будинку у м.
Новоукраїнка немає

а.с.47 . А як
уже зазначалось раніше, при використанні витратного підходу при оцінці об»єкта
експертом застосований індекс інфляції станом лише на березень 2006 року, хоча
оцінка визначена на вересень 2007 року а.с. 21.

З урахуванням вищенаведеного, судова
колегія приходить до висновку,
що суб»єкт владних повноважень не виконав своїх обов»язків щодо доказування
правомірності прийнятого рішення, не спростував доводи позивачки щодо
невідповідності визначеної ним оцінки житлового будинку з магазином дійсній
ринковій вартості цього майна на час проведення оцінки. Суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, допустив порушення норм
процесуального права, має місце невідповідність висновків суду обставинам
справи, що призвело до не вірних
висновків суду при постановленні оскаржуваного рішення по справі.

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до звіту про оцінку майна - маркетовий час оцінки
об»єкта - шість місяців з дати проведення оцінки, тобто оціночна вартість є
достовірною на протязі шести місяців з моменту оцінки, оцінка ж проведена
станом на 07.09.2007 року. По закінченню вказаного терміну оціночна вартість
підлягає коригуванню - а.с.22 оборот-23. Вказане свідчить про те, що на даний
час необхідно проводити нову оцінку майна позивачки, яку слід провести в
відповідності до вимог ст..57 Закону України « Про виконавче провадження»,
врахувавши при цьому, що об»єкт оцінки - житловий будинок, фактично складається
з двох самостійних об»єктів - магазину та житлового приміщення, вирішити
питання про можливість оцінки а в подальшому реалізації відповідно до ст.. 62-1 Закону України « Про
виконавче провадження» окремо кожної із
складових частин описаного приміщення.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оцінка домоволодіння
АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ОСОБА_1, вказана суб»єктом оціночної
діяльності Гапіченко Н.В. у своєму звіті від 07.09.2007 року не відповідає дійсній ринковій вартості об»єкту оцінки,
необхідно провести нову оцінку вказаного домоволодіння.

Що з стосується
позовних вимог ОСОБА_1 в тій частині, щоб встановити реалізаційну вартість
арештованого майна - домоволодіння 250 тисяч гривень, магазину - 150 тисяч
гривень, то вони не підлягають задоволенню, оскільки жодного доказу, який
свідчив би про реальну ринкову вартість вказаного майна саме в таких розмірах
позивачкою не наведено, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних
вимог в цій частині.

Керуючись п.3 ч.1
ст.202 КАСУ, колегія суддів, -

п о с т а н
о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2007
року - скасувати.

Визнати оцінку
домоволодіння АДРЕСА_1, проведену суб»єктом оціночної діяльності Гапіченко
Надією Василівною, зазначену у звіті про оцінку майна від 07.09.2007 року в
розмірі 148424 гривни - неповною та
такою, що не відповідає дійсній ринковій вартості вказаного майна.

Зобов»язати відділ державної виконавчої служби
Новоукраїнського районного управління юстиції
Кіровоградської області провести нову експертну оцінку ринкової
вартості житлового будинку з магазином
АДРЕСА_1.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту її виготовлення в
повному обсязі.

Головуючий

Судді