Справа № 22-а-1806/08
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008
року. м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,

суддів Заверухи О.Б.,

Шавеля Р.М.,

при секретарі
Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19
вересня 2007р. у справі №2-а-40/07

за
позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську

про оскарження протиправних дій суб`єкта владних повноважень та стягнення
заборгованості-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернулась в суд першої
інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовську в якому просила визнати
протиправними дій відповідача, щодо відмови її у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії за віком на пільгових
умовах, а також виплати боргу з цього підвищення до пенсії за минулий період,
зобов'язати управління починаючи з
01.08.2007 р. призначити та виплачувати
щомісячно, довічно підвищення до пенсії в сумі 516 грн. 39 коп. та
стягнути з відповідача борг з
підвищення пенсії в сумі 20301 грн. 64
коп.

Постановою
Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2007 р. в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не
погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1. оскаржила його в
апеляційному порядку, вважає,що постанова суду не відповідає діючому
законодавству.

В
апеляційній скарзі зазначає,що помилковим є висновок суду про те, що ч. 2 ст.
56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується лише пільг щодо обчислення стажу
роботи і жодним чином не встановлює пільг
щодо подальшого розміру пенсії, бо законодавцем було прямо встановлено право постраждалих від цієї катастрофи осіб на отримання
підвищення до пенсії в розмірі одного процента
заробітку за кожний рік понаднормового стажу роботи. У ст.. 55 цього ж
Закону встановлено, що призначення та виплата потерпілим громадянам пенсії проводиться на підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» таким чином була допущена колізія норм
загального пенсійного законодавства та спеціального до якого відноситься ч.2
ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , котра діє на
сьогоднішній день та розповсюджується
тільки на осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені
до 1,2,3,4 категорії потерпіли громадян. Помилковим є і твердження суду, що
позивач скористався в повній мірі правом на пенсії і воно було реалізоване з урахуванням Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Таким чином позивака вважає, що є всі
підстави вважати, що відповідачем, при призначенні пільгових пенсій за віком потерпілим
громадянам , норми Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються вибірково і на власний розсуд. Тому вважає, що
вимоги її є правомірними, а відтак просить скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
міркувань.

Судом
першої інстанції зазначено, що у відповідності до ст.. 6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» , особи які мають право на різні державні пенсії , призначається одна пенсія
за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні
інших обов'язків військової
служби , або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку. Право на пенсію за віком мають :
чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;
жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років. Частиною 2 статті 56
Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зменшено вік
для призначення пенсії та
встановлено, що право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни віднесені до категорії 1,2,3,4 , за умови стажу
роботи: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений вище вказаний стаж, але не
вище 75% заробітку , а громадяни які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку. Судом
зроблено правильний висновок, що дана норма
стосується пільг щодо обчислення
стажу роботи. Підвищення розміру та
перерахунок пенсії проводиться за
нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачка віднесена до 4
категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та
отримала право на пенсію за віком в 2001
р. і така була призначена з 07.07.2001
р. відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Згідно п. 13
Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та цього Закону, призначається
одна пенсія за її вибором. Суд першої
інстанції зробив правильний висновок, що позивачка скористалась своїм правом на пенсію у повному обсязі і воно було
реалізовано з врахуванням положень Закону України «Про пенсійне забезпечення»
та Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія позивачці
обрахована в розмірі 67% від її
заробітку, тобто 55% +12%
додаткових понад 15 років стажу,
оскільки її стаж на день звільнення складав 27 років. В подальшому перерахунок пенсії позивачці проводився у відповідності до
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тому
правильним є висновок суду , що дії відповідача є правомірними, бо підвищення
розміру пенсії здійснюється у відповідності до законодавства. Тому суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

З
огляду на вище наведене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

у
х в а
л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного
суду від 19 вересня 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1до управління пенсійного
фонду України в м. Кузнецовську про оскарження протиправних дій суб`єкта
владних повноважень та стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Суддя доповідач :
М.А.Пліш

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель