Справа № к-34413/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Штульмана І.В.,
Мироненка О.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаїва
від 11 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 04
жовтня 2006 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
прокурора Заводського району м. Миколаїва про визнання бездіяльності
неправомірною, -

встановила:

В червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказував на факти бездіяльності
прокурора Заводського району м. Миколаїва, які виразились у наданні відповіді
щодо продовження додаткової перевірки за його заявами про злочини, в той час
коли постановою від 04.02.2006 р. прокурора Заводського району м. Миколаїва вже
було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно співробітників
міліції, непроведенні належних слідчих
дій для з'ясування об'єктивної істини по справі, невитребуванні й недослідженні
указаних заявником документів, недопиті указаних ним свідків.

Вважаючи вказану бездіяльність неправомірною, заявник
просив суд поновити порушені його права.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11
липня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської
області від 04 жовтня 2006 року, відмовлено в відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_1

В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм процесуального права, просить ухвалені по справі
судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, проаналізувавши правильність
застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1
суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Кримінально-процесуального кодексу
України, призначенням цього Кодексу є визначення порядку провадження у
кримінальних справах.

Статтею 2 визначені завдання кримінального судочинства,
якими, крім іншого, є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних
осіб, які беруть в ньому участь.

Відповідно до вимог ст. 236 КПК України, скарга на дії
прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у
справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в
строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу.

Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції
при передньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не
передбачено цим Кодексом.

У зв'язку з цим слід зазначити, що захист прав і свобод
людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні
кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке
оскарження може здійснюватись у поряду, встановленому КПК України, оскільки
діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не
належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в порядку,
визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного
суду України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про неможливість розгляду даного позову в порядку
адміністративного судочинства.

За змістом статей 2, 17 Кодексу адміністративного
судочинства України спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності належать до
компетенції адміністративних судів, крім випадків, коли такі справи підлягають
розгляду в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального судочинства.

За таких обставин,
висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття
провадження у справі, з чим вірно погодилась колегія судді апеляційного суду,
слід визнати обґрунтованими й такими, що відповідають вимогам процесуального
закону.

Приведені в касаційній
скарзі доводи зазначені висновки судів не спростовують і зводяться до незгоди з
ними.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судове рішення - без змін, якщо відсутні порушення норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена за винятковими
обставинами лише у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які визначені
статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: