Справа № 22а-7612/08
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2008 року справа № 22-а-7612/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенко І.В., Малашкевич С.А.

при секретарі

Літвіновій
Л.О.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача: від третьої особи:

не з'явився не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської міської ради

на постанову

Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від

27 травня 2008 року

по адміністративній справі

№НОМЕР_1(суддя Єгурнова Н.О.)

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської міської ради ГУ ДКУ в донецькій області

про

визнання
незаконною відмови та стягнення допомоги

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 27 травня 2008 року частково задоволений позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської
міської ради, внаслідок чого визнана неправомірною відмова Управління та
стягнуто з відповідача на користь позивача недоотриману суму щорічної грошової допомоги
до 5 травня за 2004 рік в розмірі 342
грн. 50 коп. та за 2007 рік у розмірі 1770 грн. 30 коп. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм
матеріального права та прийняти нову постанову, якою вирішити спір по
суті.

Сторони були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного розгляду справи.

Представник
третьої особи письмово просив розглянути справу за його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 виданого 03 червня 1996 року (а. с.
13).

Правовий статус ветеранів війни, визначає
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22 жовтня 1993 року № 3551-12. Розділом 3 цього Закону визначені пільги ветеранам
війни та гарантії їх соціального захисту, стаття 12 якого передбачає пільги
учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

Приписами частини 5 статті 12 зазначеного
Закону встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення, внаслідок чого колегія суддів не приймає посилання скаржника на те,
що Управління не є належним відповідачем у даній справі.

Колегія судів зазначає, що виплати
здійснені відповідачем у 2004 році у розмірі 120 грн. та у 2007 році у розмірі
280 грн. відповідно до норм статті 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» та Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”, не відповідають розмірам, зазначеним частиною 5 статті 12 Закону України
«Про статус та ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та свідчать
про порушення відповідачем приписів підпункту 17-1 даного Закону.

Пунктом 1 Рішення Конституційного Суду
України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі №НОМЕР_2 визнані такими,
що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 44 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у
2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», серед інших,
здійснюється у розмірі 120 грн.

Пунктом 1 Рішення Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті
29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими встановлено,
що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», серед інших,
здійснюється у розмірі 280 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції
щодо стягнення з Управління одноразової щорічної допомоги за 2004 та
2007 роки.

Апеляційний розгляд справи здійснений,
виходячи з зазначених норм, з урахуванням Рішення Європейського Суду з прав
людини «Кечко проти України», а саме з врахуванням зауважень Суду, якими
визначено, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати
своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи
закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.
Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і
дотримано всі вимоги необхідні для цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на відсутність порядку сплати щорічної допомоги за 2004, 2007 роки у зв'язку із прийняттям
Конституційним Судом України рішень з огляду на те, що судові рішення
ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від надходження
коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги.

Стосовно розрахунку розміру допомоги
колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції розрахунок здійснений,
виходячи з норм діючого законодавства, посилання на яке викладене в
мотивувальній частині постанови, враховуючи норми, які діяли на час виплат
допомоги, відповідно у 2004 та 2007 роках.

Судом першої інстанції судові витрати не
були покладені на відповідача, внаслідок чого колегія суддів не приймає зазначене
посилання скаржника у апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської міської ради на постанову
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2008 року у
справі №НОМЕР_1- залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 травня 2008 року у справі №НОМЕР_1- залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.Г. Арабей

Судді:
І.В. Геращенко

С.А. Малашкевич