Справа № К-35739/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Гуріна М.І., Кобилянського М.Г.,
Юрченка В.В., Федорова М.О.

розглянувши в порядку попереднього
розгляду адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1до військової частини А 0156 про стягнення заборгованості

за
касаційною скаргою ОСОБА_1на
постанову Апеляційного суду АР Крим у місті Феодосії від 01 листопада 2006 року, -

В С Т А
Н О В И Л А :

У
жовтні 2005 року ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначав, що незважаючи
на вимоги Указу Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» від 5 травня 2003
року № 389 відповідачем вказана надбавка
нараховувалася та виплачувалася не в повному обсязі. Вважав, що надбавка за безперервну військову службу
підлягає нарахуванню йому з дня її введення у розмірі 50 %, а з 5 серпня
2004 року - у розмірі 70 %. Просив зобов'язати військову частину А 0156
провести перерахунок грошового забезпечення і стягнути заборгованість з
урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів у сумі 10229 грн. 24 коп.

Постановою
Феодосійського міського суду АР Крим від 13 березня 2006 року позов задоволений
частково. Зобов'язано відповідача провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1, врахувавши надбавку за
безперервну військову службу за період з червня до листопада 2003 року,
з лютого до серпня 2004 року у розмірі 50 %, з вересня 2004 року до серпень
2005 року у розмірі 70 %. Також з військової частини А 0156 стягнено 8402 грн.
89 коп. заборгованості з виплати частини грошового забезпечення та 1577 грн.
компенсації.

Постановою Апеляційного суду АР Крим від 01
листопада 2006 року скасовано постанову Феодосійського міського суду АР Крим
від 13 березня 2006 року. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах,
визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а постанову
Апеляційного суду АР Крим від 01 листопада 2006 року - без змін з таких
підстав.

Як видно із матеріалів справи, у період з червня 2003
року до вересня 2005 року позивачу виплачувалася надбавка за безперервну військову службу в Збройних Силах України,
встановлена Указом Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» від 5 травня
2003 року № 389, у таких розмірах - з червня до листопада 2003 року та з лютого
до вересня 2004 року - 10 %; у грудні 2003 року, січні 2004 року та з жовтня
2004 року до січня 2005 року -50 %; у лютому та березні 2005 року - 15 %; з
квітня до серпня 2005 року - 65 %; у вересні 2005 року - 70 %.

Суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку, що при стажі
безперервної служби понад 15 та понад 20 років, відповідно до вказаного Указу Президента України позивач мав право на
отримання надбавки за безперервну службу у розмірі 50 % та 70 %.

Також, на його думку, статтями 2 і 9 Закону
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей», передбачено, що ніхто не має права обмежувати
військовослужбовців у правах та свободах, визначених законодавством України, і
держава гарантує матеріальне та інше забезпечення військовослужбовців у
розмірах, що стимулюють заінтересованість
громадян України у військовій службі, виплата позивачу надбавки за безперервну
службу в меншому розмірі, ніж вказано в Указі Президента України, порушує його права.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного
висновку, пунктом 1 наведеного Указу Президента України встановлено, що
Міністрові оборони України надано право
встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового
забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу
служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10 %; понад 10 років - до 30
%; понад 15 років - до 50 %; понад 20 років - до 70 %; понад 25 років - до 90
%.

Указом встановлено лише верхній
граничний розмір надбавки, не фіксуючи початкового її розміру, та
передбачено, що порядок і умови виплати зазначеної надбавки визначаються
Міністром оборони України, Міністром внутрішніх справ України, Головою Державного комітету у справах охорони державного
кордону України та Начальником Управління державної охорони України.
Виплата надбавок здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України та відповідних міністерств і комітетів.

На виконання цього Указу Міністром оборони
України наказом від 26 травня 2003 року № 149 затверджено відповідну
Інструкцію.

Згідно пункту 2 наказу Міністра оборони
України від 26 травня 2003 року № 149, зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 8 травня 2003 року за № 411/7732 «Про затвердження
Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних силах України», розміри щомісячної надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України встановлюються, виходячи з наявного
фонду грошового забезпечення, за
рішенням Міністра оборони України.

При цьому відповідно до пункту 2.4 зазначеної
Інструкції, виплата надбавки здійснюється в
межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових частин.

На виконання Указу Президента України, щодо
виплати вказаної надбавки. розпорядженнями Міністра оборони України від 26
травня 2003 року № 146/2095, від 13 листопада
2003 року № 146/1/11/463, від 8 жовтня 2004 № 220/2098, від 16 січня 2004 року
№ 146/1/11/26 виплата щомісячної надбавки за безперервну військову службу
особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам), а також особам рядового,
сержантського (старшинського) складу, які
проходять службу за контрактом і мають високі результати у службовій
діяльності, встановлена у відсотках до грошового забезпечення при стажу служби понад
25 років відповідно: на період з червня по листопад 2003 року, з лютого по
вересень 2004 року у розмірі 20%, у лютому та березні 2005 року - 20 %, з
жовтня 2004 року до січня 2005 року - у розмірі 70 %.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказів начальника
відповідача згідно з вищевказаними
розпорядженнями, виходячи із вказаних розмірів, у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі
військової частини, позивачу виплачувалась
зазначена щомісячна надбавка.

За таких обставин висновки суду апеляційної інстанції
відповідають встановленим обставинам. Судове рішення постановлене
з додержанням норм матеріального і процессуального права, у зв'язку з чим
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 230 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А
:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, а постанову Апеляційного суду АР Крим у місті Феодосії від 01
листопада 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає, окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :