Справа № 22-а-28-Ф/08
Суддя: Полянська В.О.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-28-Ф/08
Головуючий суду
першої інстанції Чулуп ОС.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня
2008 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого - Моісеєнко Т.І..

суддів - Полянської ВО., ІщенкаВ.І.

при секретарі
- Петриченко
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу адміністративної
юрисдикції за позовомОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх
справ України в АР Крим, Головного управління Пенсійного фонду України в АР
Крим про зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на постанову
Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 14 вересня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим, Головного управління
Пенсійного фонду України в АР Крим і просив визнати його право на перерахунок
пенсійного забезпечення до рівня, визначеного чинними нормативно-правовими
актами України, прийнятими після його звільнення зі служби і зобов'язати
відповідача провести перерахунок і виплатити йому пенсію за минулий час з
урахуванням: щомісячної надбавки грошового забезпечення у розмірі 100%,
введеної з 01 січня 2003 року Указом Президента України № 173 від 23 лютого
2002 року, починаючи з 01 січня 2003 року; відповідної щомісячної відсоткової
надбавки за безперервну службу, введеної Указом Президента України від 05 травня
2003 року № 389/2003, починаючи з 01 травня 2003 року; премії в розмірі 33, 3%
з 01 березня 2001року передбаченої п.3 Постанови Кабінету Міністрів № 829 від
22 травня 2000 року та Наказом Міністерства України від 05 березня 2001 року №
75 починаючи з 16 червня 1998 року.

Свої
вимоги обґрунтовує нормами Конституції України, ст. 55, 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших
осіб», та вищенаведеними нормативними актами.

Позивач
вказує, що він був звільнений з органів внутрішніх справ України 16 червня 1998
року, йому було призначено пенсію, що розраховувалась згідно ч.3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». Після його звільнення неодноразово підвищувалося грошове
забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а йому розмір пенсії не
перераховувався, що суперечить вимогам ст.ст. 43, 63 Закону України № 2262-ХІІ.

Вважає,
що відповідно до ч.3 ст. 63 вищеназваного Закону пенсію йому повинні були
проводити перерахування призначеної пенсії. Згідно з п. 8 Постанови Кабінету
міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 перерахунок раніше призначених
військовослужбовцям пенсій проводиться щорічно.

Ухвалою
Кіровського районного суду АР Крим від 19 березня 2007 року залучено до участі
в справі у якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в АР
Крим.

Постановою
Кіровського районного суду АР Крим від 14 вересня 2007 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати постанову, вважаючи її такою, що
не відповідає нормам матеріального права, суперечить чинному законодавству. В
обгрунтування вимог своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд
не відновив його права передбачені ст.3, 8, 17, 21, 22, 24, 46, 48, 55
Конституції України, яки були грубо порушені Головним Управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в АР Крим та Головним управлінням Пенсійного фонду
України в АР Крим у зв'язку з неправомірним вживанням ч.3 ст. 63 Закону України
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992
року № 2262-XII, п. 8 Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення і виплати пенсій і матеріальної
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової і військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач
під час проходження служби, з якої був звільнений у запас у вересні 1991 року
надбавок, встановлених Указом Президента України від 14 липня 1999 року №
847/99; Указом Президента України № 173 від 23 лютого 2002 року; Указом
Президента України від 05 травня 2003 року № 389/2003; та премії в розмірі 33,
3%, передбаченої п.3 Постанови Кабінету Міністрів № 829 від 22 травня 2000 року
не отримував. Тому дії цих нормативно-правових актів на нього не поширюються.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
ретельно досліджених доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи, характер спірних правовідносин
і постановлене рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального
закону.

Відповідно
до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються
з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством.

Відповідно
до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей» перерахунок пенсії з
урахуванням

надбавок, які особи
не отримували під час проходження служби та включення до обчислення пенсії не
було передбачено.

Закон
України від 15 червня 2004 року «Про внесення змін до ст. 43 Закону України Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув сили 01 січня
2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з
урахуванням надбавок після звільнення із служби нових щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто до 01 січня 2005
року задоволенню не підлягають.

Щомісячні
надбавки, які були встановлені Указом Президента України № 847 від 14 липня
1999 року, Указом Президента України № 173 від 23 лютого 2002 року, Указом
Президента України № 389 від 05 травня 2003 року, премія згідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 є новими додатковими
видами грошового забезпечення військовослужбовців, не можна розглядати їх як
підвищення грошового забезпечення, у зв'язку зі зміною його розміру. Ці
надбавки приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які утримували
їх під час проходження служби й звільнені після їх запровадження. Оскільки
позивач був звільнений з військової служби в 15 червня 2005 року, тобто до
запровадження таких надбавок, тому немає ніяких підстав для застосування таких
надбавок при перерахунку пенсії позивача.

Відповідно
до п. 2 розд. 2 цього Закону, особи, яким раніше було призначено пенсії згідно
із законом № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
від 09 квітня 1992 року, з 01 січня 2005 року мають право на перерахунок цих
пенсій та виплату їм 50% від суми перерахованої пенсії, а з першого січня 2006
року 100 % цієї суми. У разі, якщо внаслідок перерахунку за нормами Закону №
1769 розмір пенсії, виплачуваної в період з 01 січня 2005 року до 01 січня 2006
року її частини зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому
розмірі.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений у запас 1998 року, і з
16 червня 1998 року отримує пенсію як військовий пенсіонер.

На
підставі статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" розмір призначеної пенсії підлягає перерахунку
з кожним підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії
військовослужбовців.

Підвищення
раніше призначених пенсій особам даної категорії проводиться на підставі
постанов Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року № 1576 «Про заходи
про підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» та від 27 серпня
2003 року № 1350 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ і деяких других осіб».

Відповідно
до статті 63 Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» і пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від
17 липня 1992 року № 393 перерахунок раніше призначеної пенсії
військовослужбовцям і прирівняним до них особам проводиться у зв'язку зі зміною
розміру грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії, що було зроблено
після звільнення їх зі служби.

При
цьому слід мати на увазі, що при збільшенні розміру окладів грошового
забезпечення (посадового окладу і окладу за воїнське спеціальне звання)
підлягає перерахунку як процентна надбавка за вислугу років, так і інші
додаткові види грошового забезпечення, які враховувалися при обчислюванні
пенсії та розмір яких

визначається у
відсотках від вказаних окладів грошового забезпечення (за класність, роботу з
секретними документами, умовами служби тощо).

Таким
чином, колегія суддів, вважаючи постанову суду першої інстанції правильною та
обґрунтованою, такою, що прийнята з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, а також з урахуванням всіх суттєвих обставин по справі і
наданням належної правової оцінки доказам, які надавалися сторонами, вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На
підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 198 ч.1 п.1, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів судової палати по
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 14 вересня 2007 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі
касаційної скарги протягом одного місяця.