Справа № 5/250
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№ 5/250
Окружний адміністративний суд міста
головуючого - судді Кочана В.М.,
суддів Цвіркуна Ю.І., Арсірія Р.О.
секретаря судового засідання Стріхи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Міністерства транспорту та зв'язку
України Державного казначейства
визнання протиправними наказів,
поновлення на роботі та відшкодуванняморальної шкоди,
ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до Міністерства транспорту та зв'язку України,
Державного казначейства України про визнання протиправними наказів, поновлення
на роботі та відшкодування моральної шкоди.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що ОСОБА_1 наказом Міністра
транспорту та зв'язку України Рудьковського М.М. № 241-к від 31.10.2006р.
призначена на посаду заступника начальника Управління аналітичного забезпечення
роботи Міністра та колегії.
Наказом Міністра транспорту та
зв'язку України Вінського Й.В. № 39-К від 24.01.2008р. позивачка була звільнена
з посади з 29.01.2008р. із посиланням на п. 1 ст. 40 КЗпП України як працівник
патронатної служби у зв'язку зі зміною керівника державного органу.
Наказом Міністра транспорту та
зв'язку України № 77-К від 28.02.2008р. внесені зміни до попереднього наказу
щодо звільнення позивачки та визначені правові підстави звільнення - у зв'язку
із закінченням строку трудового договору відповідно п. 2 ст. 36 та п. 1 ст. 40
КЗпП України, а також у зв'язку із
відмовою від запропонованої згідно зі ст. 184 КЗпП України працевлаштування.
На час звільнення позивачка
перебувала у відпустці. Крім того, звільнення було здійснено в період
тимчасової непрацездатності та вагітності, про що позивачка повідомила
відповідача письмово.
Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування працівника у відпустці.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив, оскільки вважає, що, оскаржувані накази
відповідають законодавству України, яке діяло на момент його прийняття.
Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження
Порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів
Кабінету Міністрів України та голів місцевих державних адміністрацій" №
851 державні службовці патронатної служби, крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України, можуть бути звільнені у разі зміни
керівника або складу державного органу (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про
державну службу"). У цьому випадку в трудовій книжці робиться запис з
посиланням на п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Про наступне
звільнення працівник не попереджається.
Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги
слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 з 31.10.2006р. працювала на посаді заступника начальника Управління
аналітичного забезпечення роботи Міністра транспорту та зв'язку України та
колегії (патронатна служба).
Наказом Міністра транспорту та
зв'язку України № 39-К від 24.01.2008р. позивачка була звільнена з посади з
29.01.2008р. із посиланням на п. 1 ст. 40 КЗпП України як працівник патронатної
служби у зв'язку зі зміною керівника державного органу.
Наказом Міністра транспорту та
зв'язку України № 77-К від 28.02.2008р. внесені зміни до попереднього наказу
щодо її звільнення та визначені правові підстави звільнення - у зв'язку із
закінченням строку трудового договору відповідно п. 2 ст. 36 та п. 1 ст. 40 КЗпП
України, а також у зв'язку із відмовою
від запропонованого згідно зі ст. 184 КЗпП України працевлаштування.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону
України "Про державну службу України" та п. 8 постанови Кабінету
Міністрів України № 851 від 19.05.1999р. передбачає, що крім загальних підстав,
передбачених Кодексом законів про працю України, державні службовці патронатної
служби можуть бути звільнені у разі зміни керівника або складу
державного органу. У цьому випадку в трудовій книжці робиться запис з
посиланням на п. 1 ст. 40 Кодексом
законів про працю України.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП
України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування працівника у відпустці.
Згідно з ч. 3 ст. 184 КЗпП України
допускається звільнення вагітних жінок з обов'язковим працевлаштуванням лише у
випадках повної ліквідації підприємства, установи, організації.
Як встановлено в судовому засіданні
звільнення позивачки наказом № 39-К від 24.01.2008р. відбулося в останній день
перебування її у черговій відпустці.
Наказом № 77-К від 28.02.2008р. до
попереднього наказу було внесено зміни в частині визначення правових підстави
звільнення, а саме - у зв'язку із закінченням строку трудового договору
відповідно п. 2 ст. 36 та п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Суд звертає увагу на те, що
звільнення з роботи відбулося в період тимчасової непрацездатності позивачки та
вагітності, про що було повідомлено у заяві на ім'я міністра від 26.01.2008 р.
з наданням довідки № 597 поліклініки № 1 ДУС про вагітність та телеграми на ім'я міністра від 30.01.2008р. щодо
перебування на лікарняному з 26.01.2008р.
Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП
України допускається звільнення вагітних жінок з обов'язковим працевлаштуванням
лише у випадках повної ліквідації підприємства, установи, організації. В інших
випадках - змін в організації виробництва і праці, перепрофілювання
підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату
працівників звільнення вагітних жінок не допускається.
В законі відсутні будь-які
виключення з цього правила щодо звільнення в разі зміни керівника установи при
звільненні працівника патронатної служби.
Статтею 184 КЗпП України
передбачено, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох
років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при
наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з
обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового
трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня
заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового
Суд не приймає до уваги твердження
відповідача про те, що Міністерством транспорту та зв'язку України було
запропоновано працевлаштувати позивачку на іншу роботу, оскільки, як видно з
матеріалів справи, позивачці було запропоновано роботу не в установі, де вона
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи характер заподіяної
шкоди, її тривалість і спосіб заподіяння, суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення на користь позивачки моральної шкоди слід задовольнити частково в
Таким чином гарантії, встановлені
законодавством України щодо звільнення вагітних жінок, збереження робочого
місця, надання оплачуваних відпусток у зв'язку із вагітністю, пологами і для
догляду за дитиною, проігноровано при винесенні оскаржуваних наказів
Міністерства транспорту та зв'язку України, а отже позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ч. 2 ст. 30 Закону
України "Про державну службу України", п. 1 ст. 40, ч. 3 ст. 184 КЗпП України, ст.ст. 2, 7, 17,
94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати
накази Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.01.2008 року № 39-к
"про звільнення ОСОБА_1, від 28.02.2008 року №77-к "Про внесення змін
до наказу від 24.01.2008 року №39-к".
Поновити ОСОБА_1 на посаді
заступника начальника Управління аналітичного забезпечення роботи Міністра та
колегії (Патронатна служба) - начальника відділу організаційно-аналітичної
роботи Міністерства транспорту та зв'язку України з 29 січня 2008 року.
Стягнути з Міністерства транспорту
та зв'язку України на користь ОСОБА_1 5 000 гривень моральної шкоди.
Відповідно до ст. 256 КАС України постанову суду в частині
поновлення ОСОБА_1на посаді заступника начальника Управління аналітичного
забезпечення роботи Міністра та колегії (Патронатна служба) - начальника
відділу організаційно-аналітичної роботи Міністерства транспорту та зв'язку
України виконати негайно.
Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий - суддя
Кочан В.М.

судді
Цвіркун Ю.І.

Арсірій Р.О.

Дата
складення постанови в повному обсязі 13.10.2008р.