Справа № 22-а-1829-Ф/07
Суддя: Притуленко О.В.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-1829-Ф/07 Головуючий суду першої інстанції Кондрак Н.Й.
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції Притуленко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
- Притуленко О.В.,

суддів Соболюка М.М.,
Іщенка В.І.,

при секретарі Петриченко
О.В.,

за участю:
представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу адміністративної
юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ленінської районної державної
адміністрації, треті особи - Останінська сільська рада, Ленінський районний
відділ земельних ресурсів, про визнання бездіяльності противоправною та спонукання
до надання земельної ділянки, за апеляційною скаргою Ленінської районної
державної адміністрації на постанову Ленінського районного суду АР Крим від 7
вересня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Ленінської районної державної
адміністрації про визнання противоправною
бездіяльність відповідача з приводу неприйняття рішення за заявою від
21.11.2001 року про виділенні йому у власність земельної частки (паю) поблизу с. Песочне, Ленінського
району АР Крим і видачі йому державного акту про право власності на землю.

Постановою
Ленінського районного суду АР Крим від 7 вересня 2007 року позов задоволений,
бездіяльність відповідача через нерозгляд звернення позивача про виділ йому у
власність паю поблизу с Песочне
визнано противоправною.

Не
погодившись зі вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового -
про залишення позову без задоволення.

Апелянт
вказує, що суд першої інстанції в порушення п. 1 ч. 1 ст. 163 КАС України,
посилаючись на положення ст. 118 ЗК України, не послався на відповідну частину
вказаної норми закону. Судом необгрунтовано здійснений висновок щодо обов'язку
Ленінської рай держадміністрації АР Крим прийняття рішення про виділення
позивачу паю, оскільки це суперечить частинам 8 та 10 наведеної статті.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія судів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
вимоги ОСОБА_2 щодо визнання протиправною бездіяльності Ленінської
райдержадміністрації стосовно виконання вимог закону по розгляду заяви про
виділення земельного паю, суд першої інстанції виходив із того, що це звернення
позивача підлягало розгляду в порядку Закону України „Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток
(паїв)" і ст. 118 ЗК України.

Колегія
суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки вказаний судом Закон
визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток
(паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали
колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським
кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві
колективної власності. Саме цим Законом передбачені повноваження сільських рад
та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Відповідно
до ч.1 ст.5 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" районні державні
адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо
виділення їм в натурі (на місцевості) земельних часток і видачі документів, що
посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у 2001 році отримав спадкове майно у
вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у
колективній власності акціонерного сільськогосподарського підприємства „Первое мая", розміром
5, 56 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі
(копія свідоцтва про право на спадщину за законом - ар.спр. 5).

10.11.2006
року позивач звернувся до відповідача з заявою про виділення земельного паю у
натурі біля с.Пісочне. Ніякого рішення з цього приводу в порядку, передбаченому
вищевказаним Законом, а також ст.ст. 25, 118 ЗК України, відповідачем прийнято
не було. Але 28.12.2006 року замісник голови Ленінської райдержадміністрації
направив позивачу відповідь про відсутність вільних земельних ділянок поблизу
с.Пісочне.

Оскільки
з боку відповідача мало місто порушення встановлених законом порядку та строків
розгляду заяви позивача, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову ОСОБА_2

Оскаржуючи
рішення, відповідач посилається на те, що прийняти рішення з питання виділення
позивачу земельного паю у натурі можливо було лише на підставі проекту
відведення земельної ділянки відповідно до ч.10 ст. 118 ЗК України. Задовольняючи
вимоги позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність такого
проекту, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Колегія
суддів вважає, що вказані доводи апелянта не є обґрунтованими, оскільки
відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України місцева державна адміністрація розглядає
заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на
розробку проекту її відведення.

Також
необгрунтованими є доводи апелянта про наявність у матеріалах справи доказів
про належний та своєчасний розгляд заяви позивача, оскільки відповідь, яка була
надана позивачу замісником голови Ленінської райдержадміністрації 28.12.2006
року не є вирішенням питання по суті, а лист керівника Ленінського районного
відділу земельних ресурсів № 10-39/392 від 17.11.2005 року стосується заяви
ОСОБА_2 від 14.10.2005 року.

З
урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи та ухвалив правильне по суті рішення. Доводи апеляційної
скарги не містять правових підстав для скасування рішення суду.

Керуючись
ст.ст. 195, 198, 200, 206 КАС України колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Ленінської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду АР Крим від 7 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.