Справа № 22-а-310/2008
Суддя: Горошко Н.П.
Дата ухвалення: 2008-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

03.11.2008

Справа
№ 22-а-310/08 Попередній № справи 2-а-243/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Горошко Н.П.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Дадінської Т.В.

секретар судового засідання Колб Т.П.

сторони не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Військової частини А 4489 на постанову Феодосійського міського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Лошакова Т.А.)
від 08.05.08 у справі № 2-а-243/08

за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
Військової частини А 4489 (вул.Федька, 38, м.Феодосія, Автономна Республіка
Крим, 98107)

про стягнення грошової компенсації
за речове майно і продовольче забеспечення

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 08.05.08 у справі №
2-а-243/08 задоволено позов ОСОБА_1до Військової частини А 4489 про
стягнення грошової компенсації за речове майно і продовольче забеспечення.
Стягнуто з військової частини А 4489 на користь ОСОБА_1грошову компенсацію
замість належного до видачі речового майна у сумі 5281грн.48коп., грошову
компенсацію за продовольче забезпечення за період з 11.03.00 по 21.02.08 у сумі
18947грн. 15коп., компенсацію за порушення термінів виплати продовольчого
забезпечення у сумі 10650грн.21коп., сплачений судовий збір у сумі
348грн.79коп., а всього у сумі 35227грн.63коп.

Не погодившись з рішенням
суду, представник Військової частини
А 4489 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду
скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 05.09.2008
за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою суду від 06.09.2008
закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду на
13.10.2008.

Розпорядженням голови
Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2008 здійснено
заміну у складі судової колегії, суддю Дугаренко замінено на суддю Іщенко Г.М.

Розгляд справи відкладався
в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судове засідання
сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним
чином.

Заслухавши суддю доповідача,
дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1. проходив службу у Військовій частині А4489 на посаді заступника
начальника командного пункту з озброєння.

21.02.2008 наказом командира Військової
частини А4489 №42 він був виключений зі списків особового складу частини та
всіх видів забезпечення військової частини.

Згідно довідки-розрахунку № 91 від
07.03.08 на виплату грошової компенсації на невидане речове майно на день
звільнення позивачу не зроблена виплата грошової компенсації замість належного
до видачі речового майна в сумі 5281 грн. 48 коп.

Крім того, позивачем наданий
розрахунок заборгованості по компенсації неотриманого продовольчого
забезпечення за період з 11.03.2000 по 21.02.2008, яка складає 18530,63 грн.

Відповідно до довідки відділу
статистики м. Феодосія про коефіцієнти приросту споживчих цін в Україні сума
компенсації у зв'язку з порушення строків виплати заборгованості складає
10650,21 грн.

Одержання
військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або грошової
компенсації замість них передбачено частиною 2 статті 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей".

Відповідно до частини 2 статті 1
Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від
17.02.2000, дію частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині
одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна, призупинено.

Оскільки призупинення дії зазначеного
Закону не дає підстав для його застосування, відповідачем не було надано
позивачеві продовольчих пайків або компенсацію замість них, а також компенсацію
за неотримане речове майно.

Таке припинення діяло до набрання
чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних
та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні
збори, і деяких інших осіб" № 328-V від 03.11.2006, коли Закон України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"
був доповнений статтею 91, згідно з якою продовольче та речове
забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що
встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі,
мають право на отримання замість належних їм, за нормами забезпечення,
предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених
предметів. Отримання грошової компенсації замість продовольчого пайка в цій редакції
Закону не передбачено.

Таким чином, одержання грошової
компенсації замість продовольчого пайка скасовано у зв'язку зі змінами Закону
України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", внесеними Законом України № 328-V від 03.11.2006.

Позивач вважає, що має право на
отримання грошової компенсації за неодержане продовольче забезпечення за нормою
№ 7.

Постанова Кабінету Міністрів України
"Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних
Сил України і інших військових формувань, утворених відповідно до
законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу
Міністерства внутрішніх справ" № 316 від 12.03.1996, якою було передбачено
виплату офіцерському складу норми харчування № 7, втратила чинність з
прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови "Про норми харчування
військових службовців Збройних Сил, інших формувань та осіб рядового,
начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної
служби спеціального зв'язку та захисту інформації" від 29.03.2002 № 426.

Видачу військовослужбовцям
продовольчого пайку або грошової компенсації замість нього на умовах, які були
передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996,
Постанова Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03.2002 не передбачає. Тому
судова колегія вважає, що позивач безпідставно просить стягнути грошову
компенсацію за цією нормою.

Крім того, статтями 15, 16 Закону
України "Про Збройні Сили України", статтею 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" передбачено фінансування Збройних Сил України, в тому числі і
забезпечення військовослужбовців продовольчими пайками або виплату грошової компенсації
замість них, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, забезпечення позивача
продовольчими пайками або грошовою компенсацією замість них за рахунок коштів
відповідача -військової частини А4489 суперечить принципам фінансування
Збройних Сил України та положенням зазначених вище Законів України.

Судова колегія не може погодитися з
висновком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим про те, що
підлягає компенсації втрата частини доходів у зв'язку з порушенням строків
виплати заборгованості за продовольче забезпечення у сумі 10650,21 грн.,
оскільки судом першої інстанції не враховано, що стягнута на користь позивача
грошова компенсація за продовольче забезпечення не є грошовим забезпеченням
військовослужбовців.

Оскільки судова колегія дійшла
висновку про безпідставність стягнення компенсації за продовольче забезпечення,
то й підстав для стягнення компенсації за порушення термінів виплати
продовольчого забезпечення не має.

Судова колегія вважає правомірним
висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог по невиплаті
ОСОБА_1. грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні та
стягненні 5281,48 грн.

Так, Рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 відзначено, що відповідно до частини 3
статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист,
інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням
дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного
стану на певних строк. Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян,
держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги,
компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний
захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до
частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції
України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися
органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.
Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить
громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що
закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави
(пункти 3.1, 3.2 Рішення).

Таку ж правову позицію Конституційний
Суд України висловив і у Рішенні № 5-рн/2002 від 20.03.2002.

Відповідно до статей 1-2, 2, 4 Закону
України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" нормативно-правові акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги військовослужбовців та
членів їх сімей, є недійсними. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців
та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо
соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей
покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду
першої інстанції зміні.

Керуючись статтями 195, п.2
ст. 198, п. 1 ст. 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Військової частини А 4489 задовольнити частково. Постанову Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 08.05.08 у справі № 2-а-243/08 змінити.

Позов ОСОБА_1. задовольнити частково.

Стягнути з військової частини №
А-4489 на користь ОСОБА_1. грошову компенсацію замість належного до видачі
речового майна в сумі 5281 грн. 48 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1. 51,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена згідно
ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в
повному обсязі.

Головуючий суддя
підпис
Н.П.Горошко

Судді
підпис
Г.М. Іщенко

підпис Т.В. Дадінська

З оригіналом згідно

Помічник судді
С.Є.Рубан