Справа № 2-а-857/2006
Суддя: Шереметьєва Л.А.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-857 2006 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

19 квітня 2007 року Солом'янський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Волковій В.В., Машкевич
К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації,
Київської міської Ради про визнання дій та бездіяльності неправомірними та
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006
року позивачка звернулася до суду з позовом і просила зобов"язати
керівництво Головного управління земельних ресурсів КМДА терміново передати
погоджений в установленому порядку договір оренди землі для укладення другій
стороні, визначити порядок і строки державної реєстрації договору оренди землі
та не застосовувати дію ст.28 п.п.4,7 та 8 рішення Київради №457/1867 „Про
врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві.

В грудні 2006
року позивачка змінила свої вимоги і просила зобов'язати відповідача- Головне
управління земельних ресурсів привести у відповідність до чинного законодавства
п.п.2 п.8.4 Договору оренди земельної ділянки № 1707516 шляхом виключення
оспорюваної частини і внесення п.4 ч.1 ст.41.6 ЦК України в п.11.3 Договору, а також визнати неправомірною
бездіяльність даного відповідача, якими він перешкоджав укладенню договору
оренди землі та виконанню рішення Київради №305/3766, приведенню до
відповідності чинному законодавству п.п.2 п.8.4 Договору.

В лютому 2007
року позивачка, уточнивши черговий раз свої вимоги, просила визнати п.п.2 п.8.4 Договору оренди таким, що суперечить закону
і є недійсним, другий пункт вимог залишений в тій же редакції.

Ухвалою суду від
5.03.2007 року провадження по справі в частині вимог позивачки про визнання
пп..2 п.8.4 Договору оренди таким, що протирічить закону та є недійсним, а
також приведення даного пункту Договору оренди у відповідність до чинного
законодавства, було закрито.

В березні 2007
року позивачка подала до суду чергове клопотання, яким уточнила свої вимоги і
просить визнати протиправними дії відповідачів-Київради та Головного управління
земельних ресурсів, якими відповідачі перешкоджали укладенню договору оренди
землі, порушили її право на вираження волевиявлення та участь у прийнятті
рішення щодо складання і приведення
у відповідність чинному
законодавству правочину, визнати

2

протиправними їх дії, якими особу,
тобто її, примушували робити те, що не передбачено законом, якими порушено
право на звернення, недопущено до безпосереднього узгодження розбіжностей з
іншою стороною договору оренди, не доведено її волевиявлення до іншої сторони.

В квітні 2007
року своїм клопотанням позивачка остаточно уточнила і доповнила свої вимоги і
просить: визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів, якими вони
перешкоджали та затягували перевірку технічної документації зі складання
договору оренди землі, укладання договору оренди землі, виконання рішення
Київради №305/3766 від 27.10.2005 року, систематично надавали інформацію, що не
відповідає дійсності, якими були порушені чинні норми законодавства України,
земельна ділянка була передана їй з запізненням на 8 міс, перевірку договору
оренди земельної ділянки проведено неякісно, наслідком чого стало примушення особи,
тобто її, вчиняти дії, не передбачені законодавством.

Визнати
протиправними дії та бездіяльність відповідачів, якими відповідачі порушили
право особи на вираження волевиявлення та участь в процесі прийняття рішення
щодо укладення і приведення у відповідність чинному законодавству правочину,
якими порушено право на звернення, особу не допущено до безпосереднього
узгодження розбіжностей з іншою стороною, не доведено її волевиявлення до іншої
особи, та стягнути з відповідачів на її користь 20 000гр. в відшкодування
моральної шкоди.

Посилається в
позові та доповненнях та уточненнях до нього на те, що 30.12.2005 року вона
отримала рішення Київради про передачу їй в оренду земельної ділянки.

14.11.2005 року
землевпорядна організація- ТОВ"Земпроінформ" отримала

від відповідача- ГУЗР технічне завдання на розробку технічної документації
зі

складання договору оренди землі, яка 14.02.2006 року-' з підписаним нею

договором оренди була передана ГУЗР на перевірку.

Станом на липень
2006 року перевірка не завершена, проводиться з перебільшенням строку,
визначеного п.5 ст.28 рішення Київради „Про врегулювання процедури передачі в
користування земельних ділянок в м.Києві".

Більше того, в
подальшому їй було повідомлено, що в липні 2006 року рішення Київради про
передачу їй земельної ділянки втратило чинність.

Посадовими
особами ГУЗР систематично їй надавалася інформація, що не відповідає дійсності
щодо місцезнаходження документації, термінів і стану їх перевірки, та щодо
строку втрати чинності рішенням про передачу їй земельної ділянки.

27.07.2006 року
ГУЗР припинило перевірку її документів, хоча рішення

чинності не втратило і більше півтора місяця така перерва з вини
відповідача не

проводилася.

Ці дії
відповідача- ГУЗР носили навмисний характер з метою невиконання рішення Київради
про передачу їй земельної ділянки в оренду, яке в середині вересня 2006 року
таки втратило чинність.

3

її звернення з
цього приводу до відповідачів залишилися без відповіді або взагалі не
реєструвалися, що є порушенням Закону України "Про звернення громадян".

При оформленні
нею договору оренди у нотаріуса вона наполягала на тому, щоб він був переданий
на підпис Київському міському голові разом з протоколом розбіжностей з її боку,
однак через деякий час її нотаріус повідомила, що за повідомленням юридичного
відділу Київради Договір оренди може бути підписаний лише в редакції ГУЗР.

Таким чином,
вважає, що рішення щодо форми і змісту правочину Київрадою та ГУЗР прийнято без
врахування її права на участь в процесі його прийняття, з внесенням вимог, що
порушують її конституційні права, вона не була допущена до спільної розробки та
узгодження Договору оренди, узгодження розбіжностей договору між нею та
відповідачами.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти
позову заперечували.

Посилалися в
своїх запереченнях на те, що рішення про передачу позивачці земельної ділянки
по пров.М.Островського в м. Києві було прийнято Київрадою 27.10.2005 року.

8.11.2005 року
вона звернулася до Головного управління земельних ресурсів з проханням
виготовити технічну документацію та договір оренди земельної ділянки і доручити
виконання робіт ТО В "Земпроінформ".

14.11.2005 року було затверджено Технічне завдання №17.1.9 на
розробку

технічної документації зі складання договору оренди землі, які мали бути

розроблені протягом двох місяців з моменту отримання даного технічного

завдання землевпорядною організацією та подані на перевірку до Головного

управління земельних ресурсів.

Технічна
документація з землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки в
пров.М.Островського в м.Києві, наданій позивачці, землевпорядною організацією
була надана на перевірку до ГУЗР з простроченням 2х місячного строку, а саме
14.02.2006 року, і в подальшому неодноразово поверталася для виправлення
недоліків.

30.06.2006 року вони черговий раз були надані до ГУЗР.

Відповідно до
Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею
в м. Києві , рішення Київської міської ради про передачу в оренду позивачці
земельної ділянки від 27.10.2005 №305/3766, 27.07.2006 втратило чинність,
оскільки відповідний договір оренди не був укладений.

Головне
управління земельних ресурсів, в межах своїх повноважень, внесло на розгляд
Київської міської ради пропозицію стосовно подовження строку чинності рішень
Київради про передачу земельних ділянок в оренду шляхом внесення відповідних
змін до Регламенту.

Рішенням
Київської міської ради від 28.09.2006 № 37/94 „Про окремі питання регулювання
земельних відносин", подовжено до 1.04.2007 року термін дії рішень
Київської міської ради про передачу земельних ділянок в оренду, які втратили
чинність відповідно до Регламенту розгляду питань щодо

4

набуття та реалізації права
користування землею у м. Києві, затвердженого рішенням Київської" міської
ради від 15.07.2004 №457/1867, в зв'язку з тим, що у період до виборів
Київського міського голови та депутатів Київської міської ради і встановлення
результатів виборів значна кількість договорів оренди землі, підготовлених на
підставі рішень Київської міської ради попереднього скликання, не були
підписані Київським міським головою.

Вищезгадане
рішення є рішенням: нормативно-правового характеру, оскільки розраховане на
багаторазове застосування й дія якого не вичерпується одноразовим виконанням.

Відповідно до п.
28 Рішення Київської міської ради від 28.11 2002 N 102/262 „Про затвердження
Регламенту Київської міської ради в новій редакції"" рішення
нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення. Офіційне оприлюднення рішень Київради нормативно-правового
здійснюється шляхом опублікування у газеті Київської міської ради
„Хрещатик".

Рішення
Київської міської ради від 28.09.2006 № 37/94 „Про окремі питання регулювання
земельних відносин" було опубліковано в газеті „Хрещатик" № 160 у
жовтні 2006 року, тобто з моменту набуття даним рішенням чинності термін дії
рішення про передачу позивачці земельної ділянки було продовжено до 1.04.2007
року.

03.11.2006 року
позивачка забрала в ГУЗР договір оренди земельної ділянки, підписаний однією стороною-нею
самою, з додатками для доопрацювання, а 28.11.2006року договір оренди земельної
ділянки на нотаріальних бланках, підписаний сторонами, було повернуто в Головне
управління земельних ресурсів.

В подальшому
договір оренди земельної ділянки був зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів та виданий позивачці.

Крім того,
вважають, що ні з вини Київради, ні з вини Головного управління земельних
ресурсів моральна шкода позивачці завдана не була і не могла бути завдана, в
тому просять в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для
задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Встановлено, що
27.10.2005 року Київською міською радою було винесено рішення № 305/3766 „ Про
передачу гр. ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва, експлуатації та
обслуговування художньої майстерні в пров. М.Островського в Солом"янському
р-ні м.Києва", яким позивачці було передано в довгострокову оренду
земельну ділянку площею 0,06га.по пров. М.Островського в м. Києві.

8.11.2005 року
позивачка звернулася до Головного управління земельних ресурсів КМДА з
проханням виготовити технічну документацію та договір оренди земельної ділянки
і доручити виконання робіт ТОВ"Земпроіиформ".

14.11.2005 року
було затверджено Технічне завдання №1719 на розробку технічної документації зі
складання договору оренди землі.

/а.с.26;28/

5

Відповідно до
Закону України „Про землеустрій1' розробниками документації із
землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення
робіт із землеустрою відповідно до закону.

Технічне
завдання на розробку технічної документації із землеустрою визначає, що
відповідна технічна документація та проект договору оренди мають бути
розроблені протягом двох місяців з моменту отримання даного технічного завдання
землевпорядною організацією та подані на перевірку до Головного управління
земельних ресурсів.

Відповідно до
п.6 ст.28 Рішення Київської міської ради № 457/1867 від 15.07.2004 року"
Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в
м.Києві" складання технічної документації не може перевищувати
2/двох/місяців з моменту отримання технічного завдання землевпорядною
організацією та подані на перевірку до Головного управління земельних ресурсів.

Судом встановлено
і проти цього не заперечували сторони, технічна документація з землеустрою щодо
складання договору оренди земельної ділянки в пров. М.Островського в м. Києві,
наданій позивачці, землевпорядною організацією була надана на перевірку до ГУЗР
з простроченням 2х місячного строку, а саме 14.02.2006 року, і в подальшому
неодноразово поверталася для виправлення недоліків.

З витягу АСВЗК,
наданого в розпорядження суду відповідачем, вбачається, що 30.06.2006 року
після чергового доопрацювання матеріали були подані до Головного управління
земельних ресурсів, після чого їх перевірка була продовжена лише 7.11.2006
року.

Відповідно до п.
8 ст. 28 Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права
користування землею в м. Києві , рішення Київської міської ради про передачу в
оренду земельної ділянки, вважається таким що втратило чинність, через дев'ять
місяців після набуття ним чинності, якщо відповідний договір оренди не
укладено.

Відповідно до п.
28 Рішення Київської міської ради від 28.11 2002 N 102/262 „Про затвердження
Регламенту Київської міської" ради в новій редакції"" рішення
індивідуальної дії набуває чинності після підписання Київським міським головою.

Позивачка суду
пояснила і проти цього не заперечував представник відповідача, рішення про
надання землі позивачці Київським міським головою було підписано на початку
грудня 2005 року.

Виходячи з
цього, суд приходить до висновку, що позиція представників відповідачів щодо
втрати рішенням № 305/3766 від 27.10.2005 року чинності 27.07.2006 року, є
помилковою.

В той же час,
представник відповідача суду пояснила, що в період підготовки та проведення
виборів Київського міського голови та депутатів Київської міської ради всі
документи про надання землі в користування чи у власність не підписувалися, а
тому значна частина рішень про надання землі втратили чинність.

6

Саме за
ініціативою Головного управління земельних ресурсів Київською міською радою
було прийнято рішення про продовження терміну дії даних рішень і саме після
постановления цього рішення документи позивачка продовжили перевірку.

Встановлено та
загально відомо, що вибори Київського міського голови та депутатів Київської
міської ради були проведені 26.03.2006 року, результати даних виборів оголошені
ще пізніше.

Відповідно до
рішення Київської міської ради № 37/94 від 28.09.2006 року „ Про окремі питання
регулювання земельних відносин" в зв"язку з тим, що в період
підготовки до виборів Київського міського голови та депутатів Київської міської
ради кількість договорів оренди землі, підготовлених на підставі рішень
Київської міської ради попереднього скликання, не були підписані Київським
міським головою, рада вирішила продовжити до 1.04.2007 року термін дії рішень
Київської міської ради про передачу земельних ділянок в оренду, які втрачають
чинність відповідно до Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації
права користування землею в м. Києві, затвердженого рішенням № 457/1867 від
15.07.2004 року.

Вказане рішення
є рішенням нормативно-правового характеру, т.я. розраховане на багаторазове
застосування й дія якого не вичерпується одноразовим виконанням.

Відповідно до п.
28 Рішення Київської міської ради від 28.11 2002 N 102/262 „Про затвердження
Регламенту Київської міської ради в новій редакції"" рішення
нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення.

Офіційне
оприлюднення рішень Київради нормативно-правового
характеру здійснюється шляхом опублікування у газеті Київської міської ради
„Хрещатик".

Судом
встановлено і це стверджується копією вказаної газети, рішення Київської
міської ради від 28.09.2006 № 37/94 „Про окремі питання регулювання земельних
відносин" було опубліковано в газеті „Хрещатик" 31.10. 2006року.

Встановлено і це
стверджується заявою позивачки, 03.11.2006року остання забрала договір оренди
земельної ділянки в ГУЗР з додатками до нього для чергового доопрацювання.

28.11.2006року
договір оренди земельної ділянки на нотаріальних бланках, підписаний сторонами,
було повернуто в Головне управління земельних ресурсів.

В подальшому,
5.12.2006 року за № 72-6-00390 договір оренди земельної ділянки був
зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів та виданий позивачці.

/а.с. 51-54/

Виходячи з
викладеного вище, ситуації, яка склалася в м.Києві в період

перевірки технічної документації на передачу позивачці в
оренду земельної

ділянки, обставин, викладених вище, які мали місце як з
вини землевпорядної

організації, яка
неякісно готувала дані документи, так і політична ситуація в

7

місті, які стали перешкодою для своєчасного підписання
договору оренди з позивачкою, суд приходить до висновку, що неправомірних дій
та бездіяльності відносно позивачки відповідачами в понятті, викладеному нею,
допущено не було.

Крім того,
порядок оформлення документів, підготовка технічної документації та порядок
передачі земельних ділянок в оренду встановлено законом, стосується та
розповсюджується на всіх бажаючих отримати землю, а тому у суду відсутні
підстави вважати обґрунтованими твердження позивачки щодо того, що перевірка
ГУЗР проводилася неякісно і її примушували вчиняти дії, не передбачені
законодавством, т.я. які саме дії, вона обґрунтувати не могла, а порядок
передачі земель в оренду встановлений законом та нормативними актами Київради,
які не залежать від бажань будь-кого.

Суд також
вважає, що відповідачами прав позивачки щодо вираження її волевиявлення та
участь в процесі прийняття рішення щодо укладення і приведення у-відповідність
чинному законодавству правочину, тобто договору оренди землі, допущено також не
було.

Що стосується її
тверджень з приводу того, що її не було допущено до безпосереднього узгодження
розбіжностей по договору оренди та не доведено її волевиявлення до іншої особи,
судом ці обставини також судом прийняті до уваги бути не можуть, т.я. такої
участі законом не передбачено.

Крім того, спір,
який виник між сторонами в судовому засіданні з приводу дати втрати чинності
рішенням Київради про передачу позивачці земельної ділянки в оренду правового
значення для вирішення даного спору не має, т.я. і на момент 27.07.2006 року,
так і станом на 27.09.2006 року такі договори Київським міським головою не
підписувалися з причин, викладених вище.

Виходячи з
викладеного, суд вважає, що точка зору представника відповідачів з цього
приводу не є підставою вважати дії відповідачів неправомірними, а також вважати
їх дії бездіяльністю, направленою на прищемлення інтересів позивачки.

Судом
встановлено, що за час знаходження матеріалів на перевірці в ГУЗР позивачка
неодноразово зверталася до обох відповідачів з цього приводу з різноманітними
скаргами та заявами.

На всі її звернення давалися обґрунтовані відповіді з
роз'ясненнями.

Виходячи з
цього, суд вважає безпідставними і твердження позивачки щодо порушення
відповідачами щодо неї Закону України "Про звернення громадян".

/
а.с.30-48;59-62;101-104;І06/

Відповідно до ст.69
КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з
викладеного вище, аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, суд
приходить до висновку, що будь-яких неправомірних дій та бездіяльності з боку
відповідачів по виконанню рішення Київради №305/3766 27.10.2005 року „Про
передачу гр.ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування художньої
майстерні в пров.

8

М.Островського
в Соломмянському р-ні м. Киева" допущено не було, ситуацію, що
виникла з підписанням договору оренди, не можна вважати навмисною діяльністю та
бездіяльністю відповідачів відносно позивачки, а тому відсутні підстави для
задоволення її вимог.

Суд також
вважає, що відповіді, які отримувала позивачка від обох відповідачів на свої
численні звернення, і які не задовольняли її, також не можна вважати
протиправними діями та бездіяльністю відповідачів відносно неї та порушенням
Закону України "Про звернення громадян", т.я. це є лише
суб"єктивною точкою зору самої позивачки, яка не грунтується на законі та
встановлених в судовому засіданні обставинах, і яка не може бути підставою для
задоволення її вимог.

Відповідно до
ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав.

Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з
протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких
родичів.

Відповідно до п.
З постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від від 31.03.1995 року „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

ч.2 п. 5 даної постанови встановлено, що відповідно до
загальних підстав

цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні

спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність

такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана,
наявність причинного

зв'язку між шкодою
і протиправним діянням заподіювана, вини останнього в її заподіянні.

Право на
відшкодування моральної шкоди за рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів
державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб
при здійсненні ними владних управлінських функцій
гарантовано позивачці і ст.56 Конституції України.

Виходячи з
викладеного вище, суд приходить до висновку і про безпідставність вимог позивачки в частині відшкодування моральної
шкоди:.

Виходячи з того,
що вимоги в частині відшкодування моральної шкоди позивачкою були заявлені в
процесу розгляду справи при уточненні позовних вимог і при цьому судовий збір
нею сплачений по цій вимозі не був, суд приходить до висновку про стягнення з
позивачки судового збору в розмірі 8 гр.30коп.на користь держави.

Виходячи з
розміру судового збору, належного до сплати, суд не знаходить підстав для
задоволення клопотання позивачки та звільнення її від сплати судових витрат.

9

Керуючись Законом України 'Про землеустрій", ст.125 Земельного кодексу
України, ст.23 ЦК України, ст.56 Конституції України, ст.ст.17,21,69-71,161-163 КАС України, п.3 Прикінцевих та перехідних положень,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Головного Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Київської міської Ради
про визнання дій та бездіяльності неправомірними та
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена на протязі 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня її проголошення.