Справа № 22а-4465/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 4465/08 Головуючий
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія - 48 Боженко
Л.В. (справа №2а-21/08)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 серпня 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Нагорної Л.М. (доповідача),

суддів - Баранник Н.П., Семененко Я.В.

при секретарі - Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 21 січня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області про перерахунок та стягнення заборгованості з виплат одноразової
допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області та просила провести перерахунок та стягнути заборгованості з виплат
одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, стягнення моральної шкоди. Посилається на те,
що відповідач не вірно нарахував та виплатив одноразову допомогу при народженні
дитини, оскільки відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»допомога при народженні дитини надається у сумі,
кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого на день народження дитини. Крім того, сума допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку підлягає перерахуванню на підставі
рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, тобто в
розмірі, встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а саме: у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідач позов не визнав, посилався на те, що нарахування та виплати
одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку позивачці проводяться у розмірі який
перераховується для виплат центральним органом.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 21 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1. були частково задоволені. Дії відповідача щодо нарахування та виплати
позивачці одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку визнано неправомірними. Зобов'язано відповідача
призначити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини у сумі кратній 22,6 розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день
народження її дитини в розмірі 9808,40 грн. Також відповідача було зобов'язано
призначити ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірах, з 01 травня
2007 року до 03 січня 2009 року у розмірах, які дорівнюють прожитковому
мінімуму для дітей віком до 6 років. Крім того, було стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_1. 506,00 грн. недоотриманої одноразової допомоги при народженні дитини,
468,09 грн. недоотриманої допомоги при народженні дитини, що сплачується
протягом 12 місяців за період з 01.07.2007 року по 01.12.2007 року, 2542,00
грн. недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, 300,0 грн. моральної шкоди та 43,69 грн. судових витрат. В
задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1. було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської
ради, не погодившись із постановою суду подало апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду в частині стягнення сум заборгованості з виплат
одноразової допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, стягнення моральної шкоди, оскільки вона
суперечить нормам матеріального права, та прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні цих позовних вимог.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно
із ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції,
яка діяла до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній
22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на
день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у
дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта -
протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено наступне:

-абзац 2 частини 2 ст. 56 Закону: допомога
при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється
одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом
наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України;

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що
дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України;

- пункт 14 ст. 71 Закону: призупинити дію
статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідач
проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте,
рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007
положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили
чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Таким
чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2007 рік слід
керуватися ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». За
таких обставин, та з огляду на час звернення позивачки до відповідача за
призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /
травень 2007 року / та час звернення до суду з даним позовом / листопад 2007
року/, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого в період з травня по листопад 2007 року включно, за мінусом
отриманих позивачкою сум призначеної допомоги / а.с.13 /, суд першої інстанції
правильно встановив та визначив розмір недоотриманої позивачкою допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в загальній сумі 2542.83
гривни, які підлягають стягненню з відповідача.

В
той же час, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року
№6-рп/2007 не було визнано неконституційним положення абзацу 2 частини 2 ст. 56
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було
встановлено одноразову виплату у розмірі 8500 гривень.

Відповідно
до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Відповідно
до рішення Конституційного суду від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у пункті 3
мотивувальної частини якого зазначено,
що « Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована
однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить
пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.
Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено
самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі
раніше»

Колегія
суддів вважає, що Закон України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та
його положення мають вищу юридичну силу відносно інших спеціальних законів
стосовно визначення розміру або порядку обчислення допомоги при народженні
дитини, бо є основним та головним (окрім Конституції) фінансовим нормативним
актом розподілу доходів та видатків в країні. За цих обставин, положення цього
закону, яким було визначено порядок нарахування допомоги при народженні дитини,
є обов'язковим для застосування та вирішення справ у суді. Тобто, при
визначенні розміру допомоги при народженні дитини слід керуватися абзацом 2
частини 2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а
не ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», оскільки,

Таким чином, відповідачем була призначена правомірно допомога при
народженні дитини у розмірі 8500 грн.,
тому у суду були відсутні підстави для зобов»язання відповідача призначити
ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження її дитини
в розмірі 9808,40 грн., та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1. 506,00
грн. недоотриманої одноразової допомоги при народженні дитини, 468,09 грн.
недоотриманої допомоги при народженні дитини, що сплачується протягом 12
місяців за період з 01.07.2007 року по 01.12.2007 року. Також колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції безпідставно стягнув з відповідача 300 гривень в рахунок
відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки позивачем ні в позовній заяві,
ні в судовому засіданні не зазначено та не надано доказів, в чому саме полягає
спричинена позивачу моральна шкода, яким чином та якими діями відповідача
принижена її честь і гідність як жінки, як матері, хоча, відповідно до ч.1
ст..71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Більш того, дії
відповідача по призначенню та виплаті позивачу одноразової допомоги при
народженні дитини визнаються колегією суддів правомірними.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції були допущені порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим
постанову суду в частині визнання протиправними дій до Управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати позивачці одноразової допомоги при
народженні дитини, зобов»язання відповідача призначити ОСОБА_1 допомогу при
народженні дитини у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років встановленого на день народження її дитини в розмірі 9808,40
грн., та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1. 506,00 грн. недоотриманої
одноразової допомоги при народженні дитини, 468,09 грн. недоотриманої допомоги
при народженні дитини, що сплачується протягом 12 місяців за період з
01.07.2007 року по 01.12.2007 року, стягнення моральної шкоди в розмірі 300
гривень слід скасувати і прийняти нову
постанову у справі про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, а в іншій
частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
21 січня 2008 року в частині визнання протиправними дій до Управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати позивачці одноразової допомоги при
народженні дитини, зобов»язання відповідача призначити ОСОБА_1 допомогу при
народженні дитини у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років встановленого на день народження її дитини в розмірі 9808,40
грн., та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1. 506,00 грн. недоотриманої
одноразової допомоги при народженні дитини, 468,09 грн. недоотриманої допомоги
при народженні дитини, що сплачується протягом 12 місяців за період з липня по
грудень 2007 року, стягнення моральної шкоди в розмірі 300 гривень та стягнення
на користь позивача 43.69 гривень судових витрат - скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій
Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_1
державної допомоги при народженні дитини, зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської
області призначити ОСОБА_1, відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», допомогу при народженні дитини у сумі, кратній 22,6
розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років , встановленого на
день народження її дитини, в розмірі 9808 (дев'ять тисяч вісімсот вісім) грн.
40 коп., стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1
недоотриманої суми одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 506
(п'ятсот шість) грн. 00 коп., стягнення з Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_1 заборгованості з виплат за період липень-грудень 2007 року
недоотриманої допомоги при народженні дитини у розмірі 468 (чотириста шістдесят
вісім) грн. 09 коп., стягнення 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди та судових витрат - відмовити.

В решті постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 січня 2008 року залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення
в повному обсязі.

Повний
текст постанови складено 01 вересня 2008
року.

Головуючий
Нагорна Л.М.

Судді:
Баранник Н.П.

Семененко Я.В.