Справа № 22-а-2081/08
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 вересня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

судді-доповідача -
Довгополова О.М.,

суддів: Любашевського В.П., Яворського І.О.

при секретарі: Федуніву Б.Б.

за участю осіб:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не
прибув

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу

за апеляційною скаргою -
Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову господарського суду Закарпатської
області від 03.10.2007 року у справі № 16/197

за позовом Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального захисту інвалідів

Суддя у І-й інст. - Бобрик Г.Й. Господарський суд Закарпатської області Справа № 16/197
Суддя-доповідач - Довгополов О.М.

22-а-2081_08.doc Реєстр . .08

Справа № 22-а-2081/08 Рядок
статзвіту № 65

до Комунального підприємства «Аптека
146 м. Берегово Закарпатського обласного виробничого об»єднання «Фармація»

про стягнення суми адміністративно-господарських
санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою господарського суду
Закарпатської області від 03.10.2007 року відмовлено у задоволенні позовних
вимог Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального підприємства «Аптека 146 м. Берегово Закарпатського
обласного виробничого об»єднання «Фармація» про стягнення 6680,00 грн.
адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів та 144,00 грн. пені за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що у відповідача протягом 2006 року працював інвалід, що
підтверджується матеріалами справи, проте дана інформація помилково не була
відображена працівником відповідача у річному статистичному звіті про
зайнятість та працевлаштування інвалідів, поданого позивачу, що і слугувало
підставою для звернення із зазначеним позовом.

Постанову оскаржив позивач з
підстав порушення норм матеріального права. Так, апелянт покликається на те, що
інвалід ОСОБА_1. працював на підприємстві за сумісництвом, що виключає
виконання відповідачем нормативу робочих для працевлаштування інвалідів,
оскільки виконанням нормативу робочих для працевлаштування інвалідів вважається
працевлаштування інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

У поданих запереченнях на скаргу
відповідач просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія
суддів приходить до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до
ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні» від 21.03.1991 року № 875 (далі - Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8
до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Судом встановлено, що за 2006 рік
середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на
підприємстві відповідача становить 10 осіб, отже, для відповідача на 2006 рік
встановлювався норматив у кількості одного робочого місця для працевлаштування
інвалідів.

Частиною 5 статті 19 зазначеного Закону встановлено, що виконанням нормативу робочих місць у кількості,
визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування
підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством,
організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Як вбачається з витягу з наказу від
01.11.2004 року № 17 (а.с.18) ОСОБА_1., який являється інвалідом 3-ї групи
згідно посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.20), прийнятий на роботу на посаду
завідувача аптечним пунктом за сумісництвом, звільнений з якої 13.10.2006 року
(а.с. 19).

Таким чином, оскільки місце роботи
для інваліда ОСОБА_1. не було основним, колегія судів приходить до висновку про
те, що відповідач не виконав передбачений ч. 1 ст. 19 Закону норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів. Тому позивач правомірно застосував
адміністративно-господарські санкції до відповідача відповідно до частин 1, 2
статті 20 Закону.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, не взяв до уваги витяги з наказів про прийняття та
звільнення інваліда з роботи за сумісництвом.

Покликання відповідача у
запереченні на скаргу щодо вжиття ним усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського правопорушення не заслуговує на увагу, оскільки
вжиття таких заходів будь-якими доказами не підтверджено. При цьому,
працевлаштовуючи інваліда за сумісництвом, відповідач повинен був знати, що
такими діями він не виконує нормативу робочих місць для працевлаштування
інвалідів.

Таким чином, суд першої інстанції
неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до
неправильного її вирішення, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202
п. 1, 4, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Закарпатського
обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити, постанову господарського суду Закарпатської
області від 03.10.2007 року - скасувати.

Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена протягом місяця шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.П. Любашевський

І.О. Яворський