Справа № 2-А-296/2007
Суддя: Малиновський О.М.
Дата ухвалення: 2007-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - А - 296/07 2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 року Суворовський районний суд м.
Одеси, в складі:

головуючого
судді - Малиновського О.М. ,

при
секретарі - Стоянової І.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20, в м.
Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південної
регіональної митниці - про визнання неправомірною відмову, зобов'язання звільнити від сплати
податку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, громадянин Російської Федерації, який має право на постійне проживання на
території України з 03.04.2007 року,
звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив визнати
неправомірною відмову відповідача у надані йому пільг передбачених Законом
України "Про порядок ввезення в Україну,
митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться громадянами на митну територію
України" в частині пільгового оподаткування ввезеного ним в Україну
автомобіля ВАЗ 21140, кузов
НОМЕР_1, транзитний номер НОМЕР_2. Просив
зобов'язати відповідача звільнити його від оподаткування зазначеного
транспортного засобу ввезеного на територію України в зв'язку з його
переселенням на постійне місце проживання в Україну.

Свої
вимоги позивач обґрунтовував тим, що він
у 2006 році прийняв остаточне рішення щодо переїзду на постійне місце
проживання з Росії в Україну. В зв'язку з чим він зняв з реєстраційного обліку
належний йому з 2004 року на праві власності автомобіль ВАЗ 21140 та отримав
транзитний номер НОМЕР_2.

12.08.2006р.
він ввіз автомобіль на митну територію України,
а 15.08.2006 р. доставив транспортний засіб на Одеську митницю, звернувшись до відповідача із заявою щодо
надання йому пільг на оподаткування при митному оформлені його автомобіля
ввезеного на територію України в зв'язку з його переселенням на постійне місце
проживання на підставі ч.2 ст. 8 Закону України "Про порядок ввезення в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
громадянами на митну територію України". Листом від 05.06.2007р. №
19/28-04/4772 йому було відмовлено у надані пільг. Свою відмову відповідач
обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 був
зареєстрований на території Російської Федерації з 28.08.1993 року по
25.05.2005 року таз 11.08.2006 року по 12.08.2006 року, в зв'язку з чим неможливо визначити попереднє
місце його проживання протягом року. Відповідач зазначав, що постійне попереднє місце проживання не
менш року є обов'язковою умовою для надання пільг по оподаткуванню ввезеного
ним транспортного засобу. Зазначена відмова стала підставою для звернення до
суду.

У судовому
засіданні позивач заявлені вимоги підтримав просив задовольнити.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення.

Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них
правовідносини прийшов до наступного.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у пільгах щодо оподаткування транспортного засобу ввезеного ним з
Російської Федерації , відповідач
виходив з того, що ОСОБА_1 на території
Російської Федерації був зареєстрований з 28.08.1993 року по 25.05.2005 року та
з 11.08.2006р. по
12.08.2006 року. Дана
обставина, на думку відповідача,
не дає

можливості
визначити попереднє місце його проживання протягом року, а тому відсутні підстави у надані йому пільг
у оподаткуванні транспортного засобу при митному оформлені.

Відповідно
до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих речей,
товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію
України" № 2681-III
від 13.09.2001 року (далі за текстом Закон), дозволяється ввезення у разі переселення на
постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного
механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02,
87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності за умови,
що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови
перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця
попереднього проживання не менше року.

Відповідно
до ст.
1 Закону, під постійним місце
проживання розуміється - місце проживання на території будь-якої держави не
менше одного року громадянина, який не
має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати
на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною
метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання
цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Тобто, ч.2
ст. 8 Закону визначені
підстави, за якими громадянин при
переселенні на постійне місце проживання в Україну звільнюється від
оподаткування транспортного засобу за умовами підтвердження:

- громадянином, що він є власником транспортного засобу не
менше року;

власником
транспортного засобу, що транспортний
засіб перебував не менш року на обліку в країні постійного місця попереднього
проживання.

Виходячи
зі змісту даної норми, постійне
проживання громадянина не менше року,
не є обов'язковою умовою для надання передбачених пільг. Обов'язковою
умовою в розумінні даної статті є перебування транспортного засобу не менш року
на обліку в крайні попереднього проживання громадянина, а не його попереднє проживання не менше
року.

Факт
володіння ОСОБА_1 на праві власності транспортним засобом ВАЗ 21140, кузов НОМЕР_1 більше одного року
підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від
09.07.2004р. З зазначеного свідоцтва,
вбачається, що ввезений ОСОБА_1
автомобіль на митну територію України знаходився на облік з 09.07.2004 році у
Калінінському РУВС м Уфи Російської Федерації,
тобто більше одного року.

12.08.2006році
ОСОБА_1 зняв транспортний засіб з реєстраційного обліку в зв'язку із вибиттям
на Україну на постійне місце проживання,
та отримав транзитний номер НОМЕР_2 (а.с. 11). Того ж дня він ввіз автомобіль на митну
територію України, що підтверджується декларацією на ввезення
транспортного засобу індивідуального користування від 12.08.2006року (а.с. 8).

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином
Російської Федерації. Зазначена обставина підтверджується паспортом громадянина
НОМЕР_4
виданого Калінінським РУВС м. Уфи
республіки Башкорстану на ім'яОСОБА_1 З даного паспорту вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований в РФ в м. Уфа з 28.08.1993 року по 25.05.2005 року та
з 11.08.2006 року по 12.08.2006 року.

Право
постійного проживання на території України ОСОБА_1 отримав 03.04.2007році. Дана
обставина підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_5 від
03.04.2007р. виданої у ВПРФО ГУМВС України в Одеській області. (а.с. 13).

На
території України, починаючи з 2002 року, ОСОБА_1 працював на посаді заступника
начальника товарно-сировинного цеху ВАТ "Лукойл
- Одеський нафтопереробний завод" відповідно до представлених трудових
договорів від 09.06.2005р. № 3 та від 30.05.2006 року №18. Факт
працевлаштуванняОСОБА_1 на території України з 2002 року також підтверджується
дозволами Державного центру зайнятості № 960 від 06.06.2002 року, № 1996 від 26.05.2006року; виданими на ім'яОСОБА_1 у ВПРФО

ОМУ УМВС України в
Одеській області тимчасовими посвідченнями на тимчасове проживання на території
України за 2003-2006 роки. Тобто, в
розумінні ст. 1 Закону, проживанняОСОБА_1 на території України з 2002
року не змінило країну його постійного проживання, якою є Російська Федерація, оскільки він перебував на території України з
2002р. по 2006 рік за трудовим контрактом.

На
підставі викладеного, суд приходить до
висновку, що до зняття транспортного
засобу з обліку, тобто до
12.08.2006року, країною постійного місця
проживанняОСОБА_1 була Російська Федерація.

Наявність
відсутності уОСОБА_1 реєстраційного обліку його місця проживання з 25.05.2005
року по 11.08.2006 року на території Російської Федерації не спростовує того
факту, що його країною постійного місця
попереднього проживання була Російська Федерація.

Таким
чином, на підставі встановлених у
судовому засіданні фактів, оцінюючі
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що
відмову відповідача №19/28-04/4772 від 05.06.2007 у наданні ОСОБА_1 пільг щодо
оподаткування ввезеного ним в Україну автомобіля ВАЗ 21140, кузов НОМЕР_1, транзитний номер НОМЕР_2. слідує
визнати неправомірною, та зобов'язати
Південну регіональну митницю звільнитиОСОБА_1 від оподаткування ввезеного ним
транспортного засобу.

Керуючись ст.
ст. 69, 71, 79, 86,
158, 159, 161,
162, 163, КАС України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
неправомірною відмову Південної регіональної митниці за номером 19/28-04/4772
від 05.06.2007 року у наданні Закієву Азат Рафаіловичу пільг передбачених ст. 8 Закону України "Про порядок
ввезення в Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
громадянами на митну територію України" щодо оподаткування ввезеного ним в
Україну автомобіля ВАЗ 21140, кузов
НОМЕР_1, транзитний номер НОМЕР_2.

Зобов'язати
Південну регіональну митницю звільнити ОСОБА_1 від оподаткування транспортного
засобу ВАЗ 21140, кузов НОМЕР_1, транзитний номер НОМЕР_2, .

Постанову
може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня виготовлення повного
тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або
в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.