Справа № 22-а-3780/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Марчук І.С. Справа № 22-а-3780/08
міськрайонний суд Львівської області ряд. стат. звіту № 31
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Багрія
М.В., Обрізка І.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової
частини А 2452 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області
від 05 листопада 2007 року у справі № 2-а-379/07 за позовом ОСОБА_1до
військової частини А 2452 про стягнення грошової компенсації за неотримане
продовольче забезпечення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської
області від 05 листопада 2007 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1.
до військової частини А 2452 про виплату грошової компенсації за неотримані
продовольчі пайки у сумі 45040 грн. за період з 11 березня 2000 року до 29
березня 2002 року, а також вирішено стягнуто з відповідача на користь держави
450 грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі військова частина А 2452
просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, якою відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1., покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та невідповідність його висновків обставинам
справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ч. 2 ст. 9 Закону
України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей” № 2012 від 20 грудня 1991 року, якою передбачалося право
військовослужбовців на одержання за рахунок держави продовольчих пайків або за
їх бажанням грошової компенсації замість них, призупинена і починаючи з березня
2000 року військовослужбовці, у тому числі і позивач ОСОБА_1., не мають права
на отримання продовольчого забезпечення чи грошової компенсації взамін нього, що
безпідставно не взято до уваги Самбірським міськрайонним судом Львівської
області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає судовому розгляду справи у їх
відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., суд виходив з
того, що позивач відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та постанов Кабінету
Міністрів України № 316 від 12 березня 1996 року і № 426 від 29 березня 2002
року має право на отримання грошової компенсації взамін продовольчих пайків за
період 2000-2002 роки у сумі 45040 грн.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку
колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і є помилковими,
оскільки дія норми ч. 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” № 2012 від 20 грудня 1991 року, якою
передбачалося право військовослужбовців на одержання за рахунок держави продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них, призупинена ст. 2
Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” № 1459-III від
17 лютого 2000 року.

Даний закон набув чинності, є чинним на даний час,
неконституційним у встановленому порядку не визнаний, а тому підлягає
застосуванню і правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
відсутні.

Покликання суду першої інстанції на норми ст. 16 Закону
України “Про Збройні Сили України”, якою гарантовано матеріальне, продовольче
та інші види забезпечення військовослужбовців, положень ст. 2 Закону України
“Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” не спростовують.

Таким
чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої
інстанції було порушено норми матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд
під час ухвалення рішення, на думку колегії суддів, не відповідають фактичним
обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1. слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п.п. 3, 4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської
області від 05 листопада 2007 року у справі № 2-а-379/07 за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 2452 про стягнення грошової компенсації за неотримане
продовольче забезпечення скасувати і прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
І.М.Обрізко

В.М.Багрій