Справа № 2«а»-16/08
Суддя: Герасименко Н.І.
Дата ухвалення: 2008-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2«а»-16/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2008 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді Герасименко Н.І.

при секретарі Затолошній Р.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача Вадул-Сіретської митниці -
ОСОБА_3

представника відповідача Державної митної служби України
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до Вадул-Сіретської митниці про визнання нечинним наказу Вадул-Сіретської митниці та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що наказом по митниці № 04-к від 14 січня 2008 року він був звільнений з роботи з посади головного інспектора відділу митної варти Служби боротьби з контрабандою та митної варти Вадул-Сіретської митниці «згідно п. 6 статті 30 Закону України «Про державну службу». Цьому передувало те, що стосовно позивача прокуратурою Глибоцького району було порушено кримінальну справу за ознаками ст. 366 КК України. Підставою для порушення кримінальної справи стосовно
ОСОБА_1
було, те, що він, нібито, всупереч інтересам служби, вніс до протоколу про порушення митних правил №0915/40401/2006, складеного відносно громадянина Румунії
ОСОБА_5
, неправдиві відомості та особисто підробив підпис правопорушника, а також написав замість нього пояснення. Постановою Глибоцького районного суду від 19 вересня 2007 року позивача було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію».
ОСОБА_1
вважає своє звільнення з роботи законодавчо необґрунтованим з наступних підстав: по-перше, при прийнятті рішення про звільнення його з роботи до уваги не бралася постанова Глибоцького районного суду, згідно якої громадянина Румунії
ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 340 Митного кодексу України, а відтак і дії по складенню протоколу про порушення митних правил відносно нього правомірними; по-друге в наказі про звільнення відповідач посилався на Закон України «Про державну службу», який, проте, є загальним і визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, однак жодним чином не регламентує трудові відносини між роботодавцем та державним службовцем; по-третє, в наказі про звільнення не доведено, в чому саме виразилося порушення службової дисципліни, яке потягнуло за собою застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення; по-четверте, при винесенні наказу про звільнення відповідачем були проігноровані вимоги Закону України «Про дисциплінарний статут митної служби України», а саме відсутність в даному нормативному акті такої підстави для звільнення як порушення присяги державного службовця, відповідачем не дотриманий порядок застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, на думку
ОСОБА_1
, відповідачем при прийнятті рішення про звільнення не було враховано його успіхи в роботі. Позивач доповнив свої позовні вимоги та просить поновити його на роботі та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
підтримав змінені позовні вимоги, просив позов задовольнити та пояснив суду, що вважає своє звільнення незаконним, так як при складенні протоколу про порушення митних правил відносно громадянина Румунії
ОСОБА_5
ним було дотримані вимоги всіх посадових інструкцій. Просить поновити його на роботі та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник позивач
ОСОБА_2
позов підтримав та просив задовольнити позов, оскільки, наказ про звільнення
ОСОБА_1
був винесений з численними порушеннями чинного трудового законодавства, а також законодавства, що регулює діяльність митних органів.

Представники відповідача позов не визнали та пояснили, що
ОСОБА_1
був звільнений цілком на законних підставах у зв’язку з порушенням ним присяги державного службовця. Факт даного порушення підтверджується постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2007 року. Просять відмовити в позові.

Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до висновку, що змінені позовні вимоги
ОСОБА_1
є необгунтовані та такі, що не підлягають до задоволення.

Згідно наказу по Вадул-Сіретській митниці від 8 вересня 1992 року –
ОСОБА_1
прийнятий на роботу в Вадул-Сіретську митницю на посаду інспектора.

Наказом від 18.04.1997 року
ОСОБА_1
був призначений на посаду водія оперативного автомобіля.

17.12.2001 року
ОСОБА_1
призначений на посаду інспектора пересувної оперативної групи №1 сектору митної варти служби по боротьбі з контрабандою та порушеннями митних правил Вадул-Сіретської митниці.

27.11.2002 року
ОСОБА_1
призначений на посаду старшого інспектора пересувної оперативної групи №2 сектору митної варти Вадул-Сіретської митниці.

17.06.2003 року
ОСОБА_1
призначений на посаду головного інспектора сектору№2 митної варти боротьби з митними правопорушеннями відділу митної варти Вадул-Сіретської митниці.

26.09.2005 року
ОСОБА_1
призначений на посаду головного інспектора відділу охорони митних об»єктів і супроводження вантажів служби митної варти та боротьби з контрабандою Вадул-Сіретської митниці.

22.04.2007 року
ОСОБА_1
призначений на посаду головного інспектора відділу митної варти служби боротьби з контрабандою та митної варти Вадул-Сіретської митниці.

Згідно наказу Вадул-Сіретської митниці за №04-к від 14 січня 2008 року
ОСОБА_1
звільнений з роботи за порушення Присяги державного службовця, що виявилось неналежному виконання службових обов»язків згідно п.6 ст.30 Закону України «Про державну службу» з 14.01.2008 року.

8.06.1995 року
ОСОБА_1
прийнято присягу державного службовця, згідно якої він присягався суворо дотримуватись конституції та законів України, охороняти права, свободу і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої обов»язки та інше.

23.04.2004 року та 13.10.2005 року
ОСОБА_1
було дано зобов»язання про виконання ним посадових обов»язків, які покладені на нього, дотримуватись Конституції України, Митного Кодексу, законів України, сумлінно на високому професійному рівні виконувати свої службові обов»язки, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян та неухильно виконувати вимоги Дисциплінарного Статуту митної служби України, додержуватися порядку та умов проходження служби в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, не вчиняти дій, несумісних із статусом посадових осіб митної служби України та інше.

ОСОБА_1
25. 03.2003 року підписано попередження про спеціальні обмеження встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією, щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби. Дана обставина підтверджується також копією його трудової книжки.

Постановою Глибоцького районного суду від 19 вересня 2007 року
ОСОБА_1
обвинуваченого за ст. 366 ч.1 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.»Б» ст.. 1 Закону України «Про амністію» від 19.04.20076 року, так як в нього була неповнолітня дитина. Постановою Глибоцького районного суду встановлено, що він, працюючи на посаді головного інспектора відділу охорони митних об»єктів і супроводження вантажів служби БК та МВ Вадул-Сіретської митниці, будучи службовою особою, 10 грудня 2006 року на території митного поста «Порубне» Вадул-Сіретської митниці вніс до офіційного документу – протоколу про порушення митних правил №0915/40401/2006 від 10.12.2006 року завідомо неправдиві дані - вчинення громадянином Румунії
ОСОБА_5
адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 340 МК України, підробивши підписи останнього і пояснення в протоколі про порушення митних правил. Крім того,
ОСОБА_1
підробив підпис
ОСОБА_5
в підписці про явку в судове засідання на 9 годину 21.12.2006 року. Дана постанова не скасована.

Постановою Глибоцького районного суду від 21.12.2006 року гр..
ОСОБА_6
був визнанний винним за ст. 340 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення в вигляді конфіскації виявлених алкогольних напоїв. По адміністративній справі, оглянутої в судовому засіданні, в відношенні
ОСОБА_6
є протокол про порушення митних правил заведений
ОСОБА_1
і згідно якого
ОСОБА_6
не задекларував 18 пляшок вина. Дана постанова не скасована.

Згідно кримінальної справи, оглянутої в судовому засіданні, в відношенні
ОСОБА_1
за ст. 366 КК України – свідок
ОСОБА_6
стверджував і цю обставину підтвердила почеркознавча експертиза проведена по даній справі про те, що даний протокол, пояснення та зобов»язання про явку в суд він не підписував та ніхто в нього не затримував 18 пляшок вина.

Згідно ст.. 5 Закону України «Про державну службу» державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов»язки, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Згідно ст.. 30 цього Закону державна служба припиняється в тому числі і у разі порушення Присяги.

Згідно ст.. 2 Дисциплінарного статуту митної служби України – за неправомірні рішення, дії або бездіяльність посадові особи митної служби несуть дисциплінарну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законами.

Згідно ст.. 21 Дисциплінарного статуту митної служби України – порушення службової дисципліни – протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов»язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов»язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Стаття 22 цього Дисциплінарного статуту описує які діяння є порушеннями. І ці діяння є дисциплінарними правопорушеннями.

Згідно ст. 24 цього Дисциплінарного статуту – за вчинення злочину посадова особа митної служби притягується до кримінальної відповідальності в установленому законом порядку.

Таким чином, ствердження позивача про те, що він звільнений з роботи необґрунтовано, оскільки адміністрацією порушені норми закону України «Про державну службу» та Закону України «Про дисциплінарний статут митної служби України» безпідставні тому, що як перший Закон України «Про державну службу» так і другий Закон України «Про Дисциплінарний Статут митної служби України» передбачають підстави по яких може бути звільнена службова особа і ця підстава – притягнення до кримінальної відповідальності і порушення присяги державного службовця.

Суд вважає, що
ОСОБА_1
повинен був сумлінно виконувати свої обов»язки, охороняти права та законні інтереси громадян, дотримуватись Конституції України та законодавства України, але з його сторони була порушена присяга державного службовця, що випливає з вищевказаних адміністративної та кримінальної справи.

Вчинивши вищевказані дії по підробці документів,
ОСОБА_1
дискредитував в деякій мірі своїм вчинком Митну службу України і всіх працівників митниць та порушив посадову інструкцію.

Твердження позивача про те, що постанова по адміністративній справі не скасована суд не може прийняти до уваги, так як є кримінальна справа і по кримінальній справі постанова суду не скасована та не змінена, а отже чинна.

Суд також вважає, що службове розслідування не обов»язково було проводити, оскільки була кримінальна справа в відношенні
ОСОБА_1
і матеріалами кримінальної справи доведена вина
ОСОБА_1
в службовій підробці документів і він звільнений від кримінальної відповідальності не по реабілітуючим підставам.

При таких обставинах суд дійшов до висновку відмовити позивачу в визнанні нечинним наказу Вадул-Сіретської митниці та поновлення на роботі а також стягнення заробітної плати.

На підставі ст..2,4,10,17,30,32,38 Закону України «Про державну службу» та ст..2,4,5,21,22,23,24,28,30,31,38,40,43 Закону України «Про Дисциплінарний статут». керуючись ст.ст. 11,18,160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні змінених позовних вимог
ОСОБА_1
до Вадул-Сіретської митниці, Державної митної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього терміну протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ст. 186 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

СУДДІ :