Справа № 22-а-1757/2007
Суддя: Кісь П.В.
Дата ухвалення: 2007-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22 - а -1757 / 07 р. Головуючий
1 інстанції - Бондар С. Б.
про визнання протиправними Доповідач
бездіяльності суб'єктів владних повноважень
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі: головуючого-судді - Кіся П.В., суддів колегії - Солодкова А.А., і Малійської С. М. , при
секретарі - Соколовій А.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засідання в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, який діє від імені
ОСОБА_2, та апеляційною скаргою
виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області

на постанову
Чугуївського міського суду Харківської області від 24.01.2007 року по справі за
позовом ОСОБА_3, яка діє в особистих
інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_4,
до Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області в особі відділу
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб (далі по тексту -ВГІРФО),
виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в
особі відділу приватизації, відділу
опіки та піклування, треті особи -
ОСОБА_2, Чугуївське міжміське бюро
технічної інвентаризації (МБТІ) про визнання протиправними дій та бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, про
скасування рішення відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб про зняття з реєстраційного
обліку, розпорядження органу
приватизації про передачу квартири у приватну власність, про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житло , -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі Чугуївська міська ради Харківської області просить скасувати постанову
Чугуївського міського суду Харківської області від 24.01.2007 року і ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_3, яка діє в особистих інтересах та в інтересах
недієздатної ОСОБА_4, в задоволенні
позовних вимог.

Представником
ОСОБА_2 також подано апеляційну скаргу,
яка містить вимогу про скасування постанови суду від 24.01.2007 року та
закриття провадження у справі.

Постановою Чугуївського
міського суду Харківської області від 24.01.2007 року позов ОСОБА_3 задоволений
повністю. Суд

ВИРІШИВ:

поновити
позивачу пропущений з поважних причин процесуальний строк на звернення з
адміністративним позовом до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 99
КАС України, вважаючи днем виникнення
права на даний адміністративний позов 14.11.2006 p.;

·
визнати протиправними дії ВГІРФО Чугуївського РВ ГУМВС
України в Харківській області щодо прийняття стосовно ОСОБА_4 рішення про
постійне зняття її з 07.04.2003 р. з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1
, скасувати рішення ВГІРФО Чугуївського
РВ ГУМВС України в Харківській області від 07.04.2003 р. про зняття з
реєстраційного обліку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, та зобов'язати ВГІРФО Чугуївського РВ ГУМВС
України в Харківській області поновити реєстрацію ОСОБА_4 у раніше займаному
приміщенні, тобто в АДРЕСА_1;

·
визнати протиправними дії відділу житлово-комунального
господарства, будівництва та комунальної
власності (органу приватизації) виконавчого комітету Чугуївської міської ради
стосовно видачі розпорядження № 49 від 30.04.2003 року та свідоцтва про право
власності на квартиру від 30.04.2003 року і скасувати розпорядження органу
приватизації

Чугуївського
міськвиконкому № 49 від 30.4.2003 р. про
передачу спірної в приватну власність ОСОБА_5;

- визнати недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1

АДРЕСА_1, видане 30.04.2003 року відділом
житлово-комунального господарства,
будівництва та комунальної власності Чугуївської міської ради на ім'я
ОСОБА_5 та анулювати його державну реєстрацію,
здійснену Чугуївським МБТІ 08.05.2003 року за реєстровим № 4470/80;

- визнати протиправною бездіяльність органу
опіки і піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради щодо
невиконання вимог п.11. 1.1., 1.2., 1.7.,
2.1., 2.2., 4.7.,
4.11., 4.14. Правил опіки та
піклування, затверджених наказом
Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики
України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 17.06.1999 року за № 387/368;

- зобов'язати відповідачів - відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб

Чугуївського
РВ ГУМВС України в Харківській області,
відділ житлово-комунального

господарства, будівництва та комунальної власності
Чугуївської міської ради та третю особу -

Чугуївське
МБТІ забезпечити виконання постанови суду у місячний термін від дня набрання

постановою
законної сили.

Обґрунтовуючи
вимоги апеляційної скарги, Чугуївська
міська ради Харківської області вважає постанову суду від 24.01.2007 року
упередженою та односторонньою.

Висновок суду в
тій частині, що ОСОБА_5 була безпідставно
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 АДРЕСА_1,
оскільки вона не є член родини,
вважає неправильним, вказуючи, що це не відповідає дійсності у зв'язку з
тим. що ОСОБА_5 є рідною сестрою
ОСОБА_4, отже вона на законних підставах
була постійно зареєстрована за вище зазначеною адресою, як член родини, а не як опікун ОСОБА_4

Вказує, що на час призначення над недієздатною особою
ОСОБА_4 опікунів був прихований факт того,
що ОСОБА_4 є одинокою матір'ю, а
тому орган опіки та піклування на той час не мав інформації стосовно того, що сама ОСОБА_3 після визнання її матері
ОСОБА_4 недієздатною залишилася без опікуна.

Вважає висновок
суду щодо визнання права ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до ст. . 8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» брати участь у приватизації таким, що суперечить ст. . 4
вищезазначеного Закону, оскільки право
на приватизацію мають тільки громадяни України,
а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 громадянами України не являються, так як є громадянами Російської Федерації. Громадяни
інших держав не мають права на участь у приватизації державного житлового фонду
України. На думку апелянта, суд
перевищив свої повноваження і розширив сферу застосування Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду».

Апелянт вважає, що не встановив той факт, що недієздатна ОСОБА_4 є громадянкою
Російської Федерації, ОСОБА_4 та ОСОБА_3
не є громадянами України, неповнолітня
особа ОСОБА_3 безпідставно отримала паспорт України з порушенням чинного
законодавства України, внаслідок чого
управління ПРФО ГУМВС України в Харківській області прийняло рішення про
вилучення цього паспорту з подальшим знищенням у встановленому порядку.

ОСОБА_1, який діє від імені третьої особи
ОСОБА_2, в апеляційній скарзі
посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у суду не було підстав 29.11.2006 року для
прийняття адміністративного позову та відкриття провадження у справі у зв'язку
з тим, що за тими ж вимогами ОСОБА_4 у
позові від 27.07.2005 року мав місце цивільно-правовий спір між ОСОБА_4 та
Чугуївським міськвиконкомом в особі відділу приватизації, відділу опіки та піклування, відділу нежитлового
фонду, Чугуївським РВ УМВС України в
Харківській області в особі відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_2

Вважає
безпідставним поновлення судом позивачу строку позовної давності в
порядку, передбаченому КАС України, оскільки позивач зверталася до Чугуївського
міського суду з аналогічними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства, починаючи з 25.07.2005

року та до вступу в дію КАС України. Суд при вирішенні цього питання порушив норми ст. 99
КАС України, так як ОСОБА_3 знялась з
реєстраційного обліку 28.03.2003 року за особистою власноручно написаною
заявою. Після зняття з реєстрації в місті Харкові не зареєструвалася, постійно мешкала в квартирі за адресою
АДРЕСА_2.

Суд також не
з'ясував всіх обставин по справі, не
встановив особу позивача Будучи повідомленим про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є іноземцями, не вжив необхідних заходів для перевірки цієї
інформації. Зазначає, що видача ОСОБА_3
паспорту громадянина України, згідно
листів начальника Чугуївського РВ УМВС України в Харківської області, була здійснена без законних підстав.

Крім того, представник третьої особи звертає увагу на
те, що суд, поновлюючи реєстрацію ОСОБА_4 у квартирі
АДРЕСА_1, не врахував того, що такої адреси вже не існує, оскільки на місці квартири є приміщення
перукарні (секція А), яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_2 Ця власність придбана на законних
підставах, ОСОБА_2 є добросовісним
набувачем.

Вважає, що

Постанова суду
порушує майнові права третьої особи по справі.

В запереченнях
на апеляційну скаргу Чугуївської міської ради Харківської області позивач
вважає її доводи надуманими,
необгрунтованими, наданими лише в
підтримку третьої особи ОСОБА_2 та для виправдання порушень закону, допущених посадовими особами міськвиконкому.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, вважає,
що скарга задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом
дитинства II групи (а.с.
11), внаслідок психічного
захворювання вона рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від
04.09.1998 року визнана недієздатною (а.с. 53),
рішенням Чугуївського міськвиконкому № 101 від 16.09.1998 року над нею
встановлена опіка, опікуном призначена
ОСОБА_5 (а.с. 54). Від обов'язків опікуна ОСОБА_5 звільнена рішенням
виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 15.06.2005 року(а.с. 10).
Контроль за діяльністю опікуна ОСОБА_5 органом опіки та піклування під час
виконання нею опікунських обов'язків не здійснювався (а.с. 29).

Дочка ОСОБА_4 -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, на час визнання матері недієздатною була
неповнолітньою, батько в неї
відсутній, залишилася без батьківського
піклування, опіка над нею не встановлювалася, з 1998 р. і до повноліття на обліку в
опікунській раді не перебувала, заходи
щодо захисту її особистих та майнових прав вжиті не були.

За заявою
неповнолітньої ОСОБА_3 від 27.03 2003 року остання тимчасово виписана з
квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з навчанням в м.
Харкові (а.с. 80). Дозволу на виписку неповнолітньої ОСОБА_3 органом
опіки та піклування не надавалося (а.с.
29).

07.04.2003 року
ВГІРФО Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області за заявою ОСОБА_5
здійснив постійне зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4, виписав її на лікування у психіатричну
лікарню. Органом опіки та піклування дозволу на зняття з реєстраційного обліку
недієздатної ОСОБА_4 не надавалося.

Питання
бронювання даного житлового приміщення на ім'я ОСОБА_3 та її недієздатної
матері ОСОБА_4 на засіданні органу опіки та піклування при виконавчому комітеті
Чугуївської міської ради не розглядалося.

На
підставі заяви форми № 15 до відділу внутрішніх справ 01.04.2003 року ОСОБА_5
була постійно прописана до квартири АДРЕСА_1,
одноособово приватизувала спірну квартиру.

30.04.2003 р.
ОСОБА_5 відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності
виконавчого комітету Чугуївської міської ради видано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

12.05.2003 року
ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу,
посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_6, продала дану квартиру ОСОБА_2

Задовольняючи
позов ОСОБА_3, яка діє в особистих
інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того,
що у зв'язку з бездіяльністю органу опіки та піклування позивачі були
неправомірно постійно зняті з реєстраційного обліку

за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 № 137 по вулиці Харківська. Відділом ПРФО
Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області не наведено доказів щодо
правомірності прийняття такого рішення.

Погоджуючись з
позовом про визнання протиправними дій відділу житлово-комунального
господарства, будівництва та комунальної
власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради щодо видачі
розпорядження № 49 від 30.04. 2003 року про можливість передачі квартири
АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_5 та видачі свідоцтва про право власності
на квартиру від 30.04.2003 року, суд
послався на те, що орган приватизації
видав розпорядження, яке не відповідає
вимогам ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» та на підставі якого було видано незаконне свідоцтво про право
власності на квартиру лише на ім'я ОСОБА_5

Судова колегія
вважає такий висновок суду правильним з наступних підстав.

04.09.1998 року
ОСОБА_4 визнана недієздатною за рішенням суду. На цей момент її дочка ОСОБА_3
не досягла повноліття. Батько у ОСОБА_3 відсутній. Отже, ОСОБА_3 лишилася без батьківського
піклування.

За вимогами
пункту 1 Правил опіки та піклування в Українській РСР, які діяли на той час та втратили чинність
згідно з наказом Міністерства юстиції України,
Міністерства охорони здоров'я України,
Міністерства освіти України,
Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999
року N 25/5/165/130/87, опіка і
піклування згідно з статтею 128 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР
встановлюються для виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин лишилися
без батьківського піклування, а також
для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.

Положення Правил
опіки та піклування, затверджених
наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики
України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88 також передбачають, що опіка (піклування) є особливою формою
державної турботи про неповнолітніх дітей,
що залишились без піклування батьків,
та повнолітніх осіб, які
потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. За п.1.2. цих
Правил опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання
неповнолітніх дітей, які внаслідок
смерті батьків, хвороби батьків або
позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського
піклування, а також для захисту
особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.

В порушення
вимог Правил опіки та піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 на час визнання її
матері недієздатною при відсутності батька,
опіка не встановлювалася, хоча
повинна була бути встановлена, опікун не
призначався.

В 2003 році
неповнолітня ОСОБА_3 у зв'язку з навчанням в м.
Харкові тимчасово виписана з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно
до ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї
за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість
місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання у зв'язку з
навчанням - протягом усього часу навчання.

Проте 30.04.2003
року розпорядженням виконавчого комітету № 49 прийнято рішення про можливість передачі квартири АДРЕСА_1 у
приватну власність ОСОБА_5 та видачі їй свідоцтва про право власності.

Заходи щодо
захисту майнових прав неповнолітньої ОСОБА_3 не вживалися, з 1998 року питання про встановлення опіки
над неповнолітньою ОСОБА_3 було не вирішене.

Суд правильно
дійшов до висновку про неправомірність постійного зняття 07.4.2003р. ВГІРФО
Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області з реєстраційного обліку
недієздатної ОСОБА_4 за заявою її опікуна ОСОБА_5.

Зняття
ОСОБА_4 у зв'язку з лікуванням у психіатричній лікарні з реєстраційного обліку
здійснено постійно і без погодження з органами опіки та піклування. Контроль за
діяльністю ОСОБА_5 під час виконання нею опікунських обов'язків над
недієздатною

ОСОБА_4 органом опіки та
піклування не здійснювався, щорічний звіт про діяльність щодо збереження
майна та житла підопічної не вимагався,
що призвело до порушення прав ОСОБА_4 та незбереження за недієздатною її
майна та житла. Недієздатна ОСОБА_4 виписці не підлягала.

Суд правильно
при вирішенні справи врахував положення Тимчасового Порядку реєстрації фізичних
осіб за місцем проживання, затвердженого
постановою КМУ № 35 від 16.01.2003 року,
яким на час виконання вищевказаних дій регулювався порядок зняття осіб з
реєстраційного обліку.

За вимогами
п.11. 13, 14 цього Порядку особи, які
тимчасово перебувають у лікувальних закладах,
обліковуються в установленому порядку їх адміністрацією без зняття з
реєстраційного обліку за місцем проживання. Зняття з реєстраційного обліку
неповнолітніх, які не мають
батьків, та осіб, стосовно яких встановлено опіку чи
піклування, здійснюється за погодженням
з органами опіки та піклування.

Суд першої
інстанції обґрунтовано вважав ствердження відповідачів та третьої особи про
незаконне вселення позивачів в спірну квартиру їх особистою думкою, оскільки докази на підтвердження цих доводів
не надані. Зазначене питання не є предметом даного позову.

Судова колегія
погоджується з висновком суду про поновлення процесуального строку на звернення
позивачів з позовом до суду у зв'язку з тим,
що причини цього пропуску є поважними.

З огляду на
вказане, суд першої інстанції вірно
встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, ухваливши з додержанням норм процесуального
та матеріального права рішення, яким
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3, яка
діє в особистих інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_4

Доводи
апеляційних скарг висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення
відсутні.

Згідно з ч.
1 ст.
200 КАС України апеляційний суду залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, який діє від імені
ОСОБА_2, та виконавчого комітету
Чугуївської міської ради Харківської області відхилити, а постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 24.01.2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом одного місяця з
дня набрання законної сили.