Справа № 22-а-5533/07
Суддя: Берзіньш В.С.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-5533/2007р. Головуючий
в 1 інстанції Чумаченко Р.Д.
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:
Берзіньш B.C.

Суддів: Шестакової Н.В. М"ясоєдової Т.М. при секретарі Войциховській Е.В., Розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М. Сімферополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністра внутрішніх справ
України, Головного Управління МВС
України в АР Крим, начальника Головного
Управління МВС України в АР Крим про
визнання недійсними наказів Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління МВС України в АР
Крим, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по належних сумах за
апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову
Київського районного суду М. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 13
червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Київського районного суду М. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 13
червня 2007 року частково задоволено позов ОСОБА_1до Міністерства внутрішніх
справ України, Міністра внутрішніх справ
України, Головного Управління МВС
України в АР Крим, начальника Головного
Управління МВС України в АР Крим про визнання недійсними наказів Міністерства
внутрішніх справ України, Головного
Управління МВС України в АР Крим,
поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по належних сумах - 6 795, 88грн. невиплаченого грошового
забезпечення за час призупинення його виплати та 22 420, 81грн..середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу - визнано накази МВС України №908
0с від 15 грудня 2005 року, №36 ос від
27 січня 2006 року, накази ГУ МВС України в АР
Крим №319 ос від 19 грудня 2005 року,
№20 ос від 03 лютого 2006 року про звільнення ОСОБА_1недійсними та
скасовано їх. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Державної
служби боротьби з економічною злочинністю Головного Управління МВС України в АР
Крим; стягнено на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу за період з 03.02.2006р. по 03.02.2007р., в решті позову відмовлено.

Постанова
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за
один місяць в розмірі 1868, 40грн. допущена до негайного виконання.

В
апеляційній скарзі Міністерство внутрішніх справ України просить скасувати
постанову суду з ухваленням нової постанови про відмову в позові в повному
обсязі, посилаючись на те, що

Постанова
незаконна, прийнята з порушенням норм
матеріального права, зокрема п.62 та
п.65 Положення про проходження служби рядовим

і начальницьким
складом ОВС України
і ст. 28
Закону України ..Про
загальний військовий обов'язок і військову службу".

В
запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить рішення
суду першої інстанції залишити без змін,
посилаючись на необгрунтованність доводів апеляційної скарги.

В
засіданні апеляційного суду представники Головного Управління МВС України в АР
Крим підтримали доводи апеляційної скарги.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, заперечення
на них, перевіривши матеріали
справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відповідно
до ст. ст.
195, 200 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у позові; апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи
постанову від 13.06.2007р., суд виходив
з того, що оспорювані позивачем накази
незаконні та підлягають скасуванню, а
позивач - поновленню на службі з виплатою грошового забезпечення за один рік
вимушеного прогулу,

Такі
висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та не суперечать діючому
законодавству.

Так по
справі встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в ГУ МВС України
в АР Крим на посаді начальника управління Державної служби боротьби з
економічною злочинністю Головного Управління МВС України в АР Крим. Наказом Міністерства внутрішніх справ
України №908 від 15.12.2005р. та виданим на його підставі наказом начальника
Головного Управління МВС України в АР Крим №319 від 19.12.2005р. ОСОБА_1 було
звільнено з посади та зараховано в розпорядження ГУ МВС України в АР Крим з
15.12.2005р. безпідставно, без
зазначення причин звільнення, п.40
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України
передбачає зарахування посадової особи в розпорядження, а не її звільнення. Наказом Міністерства
внутрішніх справ України №36 ос від 27.01.2006р. та виданим на його підставі
наказом начальника Головного Управління МВС України в АР Крим №20 ос від
03.02.2006р. ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ у відставку (із
зняттям з військового обліку) за п.65 „а" (за віком) Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України з порушенням
норм матеріального права, оскільки на
підставі даного пункту особи рядового і начальницького складу звільняються зі
служби у відставку при досягненні граничного віку перебування на службі. Пунктом
7 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України
передбачено, що полковники міліції
перебувають на службі в органах внутрішніх справ до 50 років. Станом на лютий
2006 року ОСОБА_1виповнилось 42 роки,
рапорт про звільнення він не подавав.

Доводи
апеляційної скарги про необгрунтованність висновків суду відносно наказів №908
ос та №319 ос та невідповідність їх матеріалам справи з посиланням на вимоги
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким, складом ОВС України заперечуються матеріалами
справи; пунктом 40 зазначеного Положення,
на який посилається апелянт,
передбачено вирішення питань призначення на посади рядового і начальницького
складу, а не його звільнення.

Посилання
апелянта на невідповідність висновків суду положенням п.62 і п.65 „а"
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС

України та ст. 28 Закону України „Про загальний
військовий обов'язок і військову службу" також неспроможні, оскільки цими нормами передбачено граничний
вік перебування військовозобов'язаних у запасі та підстави звільнення зі служби
не в запас, а у відставку; строк
перебування на службі в органах внутрішніх справ встановлено Положенням про
проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Звільнення
осіб рядового і начальницького складу ОВС України за віком не є дисциплінарним
стягненням, п.65 „а" Положення не
передбачає підстави звільнення за порушення дисципліни, тому доводи апеляційної скарги про те, що позивач був звільнений у зв'язку із
тривалим невиходом на роботу не можуть бути взяті до уваги.

Доводів
відносно законності постанови суду в частині стягнення грошового забезпечення
апеляційна скарга не містить.

Відповідно
до ст. 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у
позові.

Підстав
для скасування постанови суду за доводами апеляційної скарги немає.

З
урахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 195, 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Міністерства внутрішніх справ України відхилити.

Постанову
Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 13 червня 2007 року-залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України на протязі одного
місяця.