Справа № К-33574/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка
С.А.

Мироненка
О.В.

Чумаченко
Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на постанову
Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова
від 08 серпня 2006 року
та постанову апеляційного
суду Харківської області від 26
вересня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2 до
прокуратури Харківської області
та прокурора Харківської області про визнання
протиправними дій державної установи та посадової
особи, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1та її
представникОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до прокуратури
Харківської області та
прокурора Харківської області про визнання
протиправними дій державної установи та посадової
особи, просила визнати протиправною відмову у особистому прийомі за
заявою від 07.11.2005 року та зобов'язати
прокурора області прийняти її та
її представника на особистому прийомі.

Постановою
Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова
від 08 серпня 2006 року у
задоволенні позову
відмовлено.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 26
вересня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1та її
представника ОСОБА_2 задоволено
частково. Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 08
серпня 2006 року змінено. Виключено з
мотивувальної частини постанови наступне: «суд вважає, що своїми неодноразовими зверненнями до одного і
того ж органу з
одного і того питання, яке вже раніше було
неодноразово вирішено по суті,
позивач та її
представник зловживають своїми процесуальним та
наданими їм Законом України
«Про звернення громадян»
громадськими правами». В
решті постанову районного
суду залишено без
зміни.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів
першої та апеляційної
інстанції, ОСОБА_1та її
представник ОСОБА_2 звернулись до Вищого адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаються на неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального права, просять скасувати
постановлені у справі
судові рішення і винести нову
постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для
ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами
норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з
вимогами статті 8 Закону України «Про звернення
громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від
одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по
суті. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу,
про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Судами встановлено, що 20 жовтня 2003 року Прокуратурою
Харківської області за результатами перевірок неодноразових звернень позивачки
та її представника з приводу фальсифікації колишнім слідчим Харківської
міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 матеріалів кримінальної справи стосовно ОСОБА_1
таОСОБА_4було прийнято рішення відповідно до ст. 97 КПК України про відмову в
порушенні кримінальної справи.

Зазначена постанова позивачем та її представником була
оскаржена до суду. Постановою
Червонозаводського суду м. Харкова від 15
березня 2004 року, залишеною без зміни
ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 жовтня 2004 року, в задоволенні
скарги було відмовлено.

При цьому
позивачка та її представник і далі продовжили звертатись до відповідача зі
скаргами та заявами з того ж питання, на що і 30 березня 2005 року
прокуратурою Харківської області за результатами додаткових перевірок було
прийнято постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно
слідчого ОСОБА_3за п. 11 ст. 6 КПК України - у зв'язку з наявністю нескасованої
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за тими ж фактами.

Після чого, 22 вересня
2005 року позивачка звернулась до прокуратуру зі скаргою про скасування
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 30 березня 2005 року
і просила також прийняти
її та її представника на особистому
прийомі прокурором Харківської області, на
що прокуратурою Харківської
області було надано відповідь про відсутність підстав для скасування чинних
постанов.

07 листопада 2005 року ОСОБА_1знову звернулась до
прокурора Харківської області з заявою про прийняття її на особистому прийомі з
питання скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 30
березня 2005 року і повідомлення про злочин, оскільки отримана нею відповідь прокуратури
Харківської області від 24
жовтня 2005 року її не задовольняє, а перевірка була проведена без її особистої
участі.

Також 08.11.2005
року вона зверталась до Президента України та у Секретаріат Президента України
з телеграмою, в якій просила
зобов'язати прокурора Харківської
області прийняти її особисто.

На звернення
від 07.11.2005 року та телеграму
від 08.11.2005 року ОСОБА_1
отримала відповідь від прокуратури Харківської області від
05.12.2005 року, якою їй відмовлено
в запису на особистий прийом до прокурора області, оскільки
раніше вона була прийнята на особистому
прийомі прокурором області, при
цьому всі попередні
звернення з питання фальсифікації матеріалів кримінальної
справи щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_4прокуратурою
області вирішені по суті і прокурором
області надано відповідь.

В подальшому позивачка ще
неодноразово зверталась з
цього ж
питання до прокуратури
Харківської області і
отримувала аналогічні відповіді.

Колегія суддів
погоджується з висновками судів, які відмовляючи у задоволенні
позову, виходили з того, що дії прокуратури Харківської області та
особисто прокурора
Харківської області є
правомірними, оскільки позивачка та
її представник раніше вже
були на особистому прийомі у
прокурора Харківської області з
питання скасування постанов про
відмову в порушенні кримінальної справи, і зазначене питання відповідачем вирішено по суті.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,
що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які зазначені у статтях 225-229 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня
2006 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2 до
прокуратури Харківської області
та прокурора Харківської області про визнання
протиправними дій державної установи та посадової
особи - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав, передбачених статтями
237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: