Справа № 2а-1031/08
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1031/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2008
року
м. Харків

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченка А.В.

при секретарі
Набока О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Харківської районної державної адміністрації Харківської області, з участю
третьої особи Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, про зобов'язання в перерахунку та
виплаті належних соціальних сум, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому після зміни позовних вимог просить суд визнати дії Управління
праці та соціального захисту населення Харківської районної державної
адміністрації Харківської області незаконними та зобов'язати відповідача
призначити позивачу недоотримані суми щорічної допомоги на оздоровлення за
2007-2008 роки в сумі 4685 грн., компенсуючи вказану грошову заборгованість за
відповідний період згідно діючого законодавства на момент виплати.

До судового засідання від позивача до суду
надійшла заява про відкликання позову в частині призначення недоотриманої суми
щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Ухвалою суду від 21.08.2008 року позовна
заява позивача в частині призначення недоотриманої суми щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік залишена без розгляду.

В обґрунтування
позовних вимог в позові позивач вказав, що він, згідно з рішенням МСЕК,
при інвалідності ІІ-ї групи, віднесений
до 1-ї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Проте, нарахування
вказаної допомоги здійснюється відповідачем в значно менших розмірах ніж
передбачено законодавством.

До суду позивач надав
письмову заяву в якій прохав суд розглянути справу без його участі в судовому
засіданні.

Відповідач та третя особа до суду надіслали письмові
заяви в яких просили суд розглянути справу без участі їх
представників в судовому засіданні. Також відповідач надав письмові заперечення
на позов в яких прохав відмовити у задоволенні позову в повному обсязі,
пославшись на те, що всі нарахування відповідачем були здійснені в межах
діючого законодавства і будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача не
було.

Враховуючи що всі особи, які беруть участь у справі,
заявили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, то суд відповідно до ст. 122 КАС України ухвалив проводити судовий

розгляд
справи в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про задоволення позовних вимог, встановивши наступні обставини.

ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1, та інвалідом другої групи.

Відповідно до довідки від 08 серпня 2008 р. Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації щорічна допомога на
оздоровлення ЧАЕС за 2007 рік перерахована на рахунок позивача в грудні 2007
року в розмірі 120 грн.

Згідно ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та інвалідами другої групи щорічна допомога
на оздоровлення виплачується у розмірі п'ятьох мінімальних заробітних плат. Згідно
із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами України
визначається мінімальний розмір заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Доводи відповідача, що позивачу правомірно нарахована щорічна допомога на оздоровлення,
виходячи із розмірів, що встановлені Постановою Кабінету Міністрів України №
562 від 12 липня 2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд вважає безпідставними з
наступних підстав.

Відповідно
до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами
визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75
Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України. Конституція не
надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам,
а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів
мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України,
якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно
до пункту 30 Закону «Про Державний Бюджет на 2007 рік»
дію абзацу другого частини першої статті 48 зупинено на 2007 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Однак,
Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-29/2007 за конституційним
поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні
гарантії громадян) від 9 липня 2007 року (надалі -Рішення КСУ від 9 липня 2007
року) пункт 30 Закону про Державний Бюджет на 2007 рік було визнано таким, що
не відповідає Конституції України. Зокрема, в частині 1 резолютивної частини
Рішення КСУ від 9 липня 2007 року зазначено: «Визнати такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»: … пункту 30 статті 71, яким
зупинено на 2007 рік дію … в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої …та частини сьомої статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Згідно з частиною 3 резолютивної частини Рішення КСУ від 9 липня
2007 року «Положення … пунктів … 30 …. статті Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», визнані неконституційними, втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення». Відповідно до
частини 2 статті 152 Конституції України «Закони, інші правові акти або їх
окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність». Відповідно до
частини 5 резолютивної частини Рішення КСУ від 9 липня 2007 року «Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними». Згідно із ч. 6 резолютивної
частини Рішення КСУ від 9.07.2007 року «Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене». Відповідно до ч. 3
ст. 150 Конституції України «Конституційний Суд України ухвалює
рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і
не можуть бути оскаржені».

Враховуючи Рішення КСУ від 9.07.2007 року та його
обов'язковість до виконання, суд вважає, що положення Закону № 796-XII не є призупиненими на час виплати та підлягають застосуванню при розгляді
справи, а також зазначає, що на час виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення були чинними положення ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Обов'язок по нарахуванню позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення покладено на Управління праці та соціального захисту населення
Харківської районної державної адміністрації Харківської області, що
підтверджується Положенням про Управління праці та соціального захисту
населення Харківської районної державної адміністрації.

Статтею 76 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» № 489-V від 19.12.2006 року були встановлені наступні розміри мінімальної
заробітної плати з 01.01.2007 року - 400 грн. на місяць, з 01.04.2007 року -
420 грн. на місяць, з 01.07.2007 року - 440 грн. на місяць та з 01.10.2007 року
- 460 грн. на місяць.

Таким чином не нарахування у встановлених ст.
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі відповідачем позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення в 2007 році, а саме в розмірі 2300 грн. є незаконною.
А тому підлягає задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов'язання
Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної
державної адміністрації призначити ОСОБА_1 недоотримані суми щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2180 грн. 00 коп., компенсуючи вказану
грошову заборгованість за відповідний період згідно діючого законодавства на
момент виплати.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 160-164, 167, 186, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської
районної державної адміністрації Харківської області про зобов'язання в
перерахунку та виплаті належних соціальних сум задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального
захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо не
нарахування ОСОБА_1 соціальних виплат незаконними.

Зобов'язати Управління праці та соціального
захисту населення Харківської районної державної адміністрації призначити
ОСОБА_1 недоотримані суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі
2180 грн. 00 коп., компенсуючи вказану грошову заборгованість за відповідний
період згідно діючого законодавства на момент виплати.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний
адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з
дня її проголошення та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А.В. Зінченко