Справа № 22-а-9607/08
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2008 року м.Донецьк

справа № 22-а-9607/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання

Агейченковій К.О.

за участю позивачів представників позивачів

ОСОБА_1, ОСОБА_4 Бережного Н.М., Крениди І.П.

представника
третьої особи

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на постанову

Калінінського районного суду м.Донецька

від

9.07.2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-08/08

за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до

Виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
ради, Донецького міського голови

треті особи про

КП “Керуюча компанія Калінінського району м.Донецька, Приватний підприємець ОСОБА_6 визнання незаконними та скасування
рішень, -

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на постанову Калінінського районного суду м. Донецька від 9.07.2008р. по
справі № 2а- 08/08 - задовольнити і постанову суду 1 інстанції скасувати.

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконкому Калінінської районної у м. Донецьку ради, Донецького
міського голови - задовольнити і визнати протиправними та скасувати частково
Розпорядження Донецького міського голови за № 1382 від 19 грудня 2006р., а саме
п. 1.16 що до надання фізичній особі -підприємцю ОСОБА_6 ( код
НОМЕР_1) в тимчасову оренду підвального
приміщення площею 301,5 м.кв., розташованого
за адресою :АДРЕСА_1 для організації торгівлі канцелярськими товарами, терміном на 11 місяців, та повністю
рішення Калінінської районної у м. Донецьку ради за № 163/8 від 11 квітня 2007р. , яким право
власності на підвальне приміщення у житловому будинку літ. А-2 за адресою :АДРЕСА_1, закріплене за територіальною громадою м.Донецька в особі
міської ради.

Стягнути
з місцевого бюджету Калінінського району м.Донецька на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати
у сумі 8 грн. 50 коп. кожному.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення, а в разі складання і проголошення вступної та
резолютивної частин постанови, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2008 року м.Донецьк

справа № 22-а-9607/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання

Агейченковій К.О.

за участю позивачів представників позивачів

ОСОБА_1, ОСОБА_4 Бережного Н.М., Крениди І.П.

представника
третьої особи

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на постанову

Калінінського районного суду м.Донецька

від

9.07.2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-08/08

за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до

Виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
ради, Донецького міського голови

треті особи про

КП “Керуюча компанія Калінінського району м.Донецька, Приватний підприємець ОСОБА_6 визнання незаконними та скасування
рішень, - ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007р. ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися із позовною заявою до відповідачів про визнання
незаконними та скасування частково
Розпорядження Донецького міського голови за № 1382 від 19 грудня 2006р., а саме
п. 1,16 що до надання фізичній особі -підприємцю ОСОБА_6 в тимчасову оренду підвального приміщення площею
301,5 м.кв., розташованого за адресою
:АДРЕСА_1 для організації торгівлі
канцелярськими товарами, терміном
на 11 місяців, та повністю рішення Калінінської районної у м. Донецьку
ради за № 163/8 від 11 квітня 2007р. ,
яким право власності на підвальне
приміщення у житловому будинку
літ. А-2 за адресою :АДРЕСА_1,
закріплене за територіальною громадою
м.Донецька в особі міської ради.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в обґрунтування позову зазначили, що вони є
власниками квартир № № 8,7,3,1 в б. 77 по вул. Цусімська м. Донецька

Ці квартири ними приватизовані,
придбані шляхом купівлі-продажу, отримані у спадщину, а тому вони також набули
право власності і на спірне підвальне приміщення, в якому розміщені інженерні
мережі будинку АДРЕСА_1 і яке є допоміжним приміщенням багатоквартирного
будинку, призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку.

Прийняття відповідачами оскаржуваних
рішень щодо розпорядження майном позивачів є неправомірним, а тому вони
підлягають скасуванню.

Постановою Калінінського районного
суду м.Донецька в задоволенні позовних вимог
відмовлено, так як суд на підставі висновку експерта вважав спірне
підвальне приміщення нежилим , яке не є допоміжним приміщенням
багатоквартирного будинку.

Позивачі
вважаючи, що це судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права, звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просили
постанову суду 1 інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивачі та їх представники скаргу підтримали, а
представник

третьої
особи ФО СПД ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував.

Представники відповідачів та третьої особи КП “Керуюча компанія
Калінінського району

м.Донецька”
в судове засідання за викликом не з”явились.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги. колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню і постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати з наступних підстав.

Згідно
п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставою
для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Статтею 1 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”
визначено що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де
мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень(підвалів, сараїв та ін.)
державного житлового фонду на користь
громадян України.

Відповідно до ст. 10 ч.2 цього Закону і згідно Рішення Конституційного Суду
України від 2.03.2004р. за № 4-рп/2004, власники квартир багатоквартирних
будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і зобов”язані брати участь у загальних витратах, пов”язаних з утриманням будинку і
при будинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.)
передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не
підлягають.

Допоміжні приміщення стають об”єктами
права спільної власності співвласників
багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно із
приватизацією громадянами квартир, що
засвідчується єдиним документом -свідоцтвом
про право власності на квартиру.

Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема створення об”єднання співвласників
багатоквартирного будинку і вступу до нього.

Власники неприватизованих квартир і власники приватизованих квартир багатоквартирного
будинку є рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень.

Набуте громадянами право на
квартири державного житлового фонду та
належні до них допоміжні
приміщення є непорушним,
забезпечується державою і захищаються
судом ( ст.ст. 41,55 Конституції України)

Питання щодо згоди
співвласників допоміжних
приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення дій стосовно допоміжних приміщень
(оренда тощо) вирішується відповідно до
Законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно ч.3 ст.1 Закону України “Про об”єднання співвласників багатоквартирного будинку”, допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку - приміщення призначені для
забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибулі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери,
горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери
та інші технічні приміщення).

Статтею 382 ч.2 Цивільного кодексу України
передбачено, що власникам квартир
у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує
більше однієї квартири, а
також споруди будівлі, які
призначені для забезпечення
потреб усіх власників
квартир.

Закон України “Про об”єднання
співвласників багатоквартирного будинку”
(ст.1 ч.7) також містить визначення нежилого приміщення, яке є самостійним об”єктом
цивільно-правових відносин, і це є
приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до
житлового фонду.

Відповідно до ст. 4 ч.4 Житлового
кодексу України до житлового фонду не входять нежилі
приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та
інших потреб непромислового
характеру.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартир у багатоквартирному
будинку, в якому знаходиться спірний підвал.

Квартири ними придбані у власність шляхом купівлі-продажу, спадкування та
приватизації (а.с. 13-25, 58-60).

Сторонами не заперечується і підтверджується, що спірне приміщення площею
301,5 кв. м. є частиною підвального технічного поверху будинку АДРЕСА_1, в
якому розташовані інженерні мережі цього
житлового будинку (мережі електропостачання, холодного водопостачання,
опалення, господарсько-побутової каналізації), без яких функціонування будинку
неможливо.

Приймаючи до уваги наявність у спірному підвальному приміщенні інженерних
мереж без яких функціонування багатоквартирного будинку неможливо, судова
колегія зазначає, що це спірне приміщення призначено для забезпечення
експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, тобто воно
є допоміжним приміщенням будинку, і ці обставини є загальновідомими та їх
непотрібно доказувати.

Відповідачами відповідно до вимог ст. 71 ч.2 КАС України не надано суду
ніяких доказів наявності у будь-кого
іншого ніж у позивачів, будь-яких прав на спірний підвал і не доведено, що він
був призначений для торговельних, побутових
та інших потреб непромислового
характеру.

Таким чином судом не отримано жодного доказу тому, що підвал у АДРЕСА_1 площею 301,5 кв. м. є нежилим
приміщенням яке є самостійним об”єктом
цивільно-правових відносин, тобто приміщенням на яке позивачами право
спільної власності не придбано під час купівлі, отримання у спадщину та
приватизації квартир у цьому будинку.

Приймаючи до у ваги діюче
законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судова колегія вважає, що
право власності на спірний підвал у АДРЕСА_1 належить лише співвласникам
квартир у цьому багатоквартирному будинку, якими є в тому числі і позивачі у
справі, а тому рішенням виконкому Калінінської районної у м. Донецьку ради за № 163/8 від 11 квітня 2007р. , яким право
власності на підвальне приміщення у жилому будинку літ. А-2 за адресою :АДРЕСА_1, закріплене за територіальною громадою м.Донецька в особі
міської ради, порушено право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що є
неправомірним.

Рішенням Донецької міської ради №
4/36 від 24.01.2003р. міський голова уповноважений надавати будівлі у оренду
лише ті, що є комунальною власністю
територіальної громади м.Донецька.

Спірне підвальне приміщення не є комунальною власністю, а тому міський
голова не мав повноважень надавати підвал
АДРЕСА_1 у оренду СПД ФО ОСОБА_6.

Судова колегія не погоджується з висновками
будівельно-технічної експертизи № 6404/23 від 23.03.2008р. з огляду на
те, що висновки експерта ґрунтуються на припущеннях і протирічить діючому
законодавству.

Експертом визнано що підвал площею 301,5 кв. м. в АДРЕСА_1 не є допоміжним
приміщенням будинку, лише з тих підстав, що немає візуальних ознак того, що
підвал був призначений для розміщення
обслуговуючого будинок персоналу
та складських приміщень персоналу.

З урахуванням викладеного раніше судова колегія вважає, що такий висновок є
повністю необґрунтованим, не об”єктивним
і він є лише припущенням експерту, про що ним прямо зазначено у висновку
експертизи.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів
та необхідність визнати протиправними та скасувати частково розпорядження та
повністю рішення виконкому ради.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на постанову Калінінського районного суду м. Донецька від 9.07.2008р. по
справі № 2а- 08/08 - задовольнити і постанову суду 1 інстанції скасувати.

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконкому Калінінської районної у м. Донецьку ради, Донецького
міського голови - задовольнити і визнати протиправними та скасувати
частково Розпорядження Донецького міського голови за № 1382 від 19 грудня
2006р., а саме п. 1.16 що до
надання фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_6 ( код НОМЕР_1) в
тимчасову оренду підвального приміщення площею 301,5 м.кв., розташованого за адресою :АДРЕСА_1 для організації
торгівлі канцелярськими товарами, терміном на 11 місяців, та повністю
рішення Калінінської районної у м. Донецьку ради за № 163/8 від 11 квітня 2007р. , яким право
власності на підвальне приміщення у житловому будинку літ. А-2 за адресою :АДРЕСА_1, закріплене за територіальною громадою м.Донецька в особі
міської ради.

Стягнути
з місцевого бюджету Калінінського району м.Донецька на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати
у сумі 8 грн. 50 коп. кожному.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення, а в разі складання і проголошення вступної та
резолютивної частин постанови, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: