Справа № к-35174/06
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:
Суддів
- Смоковича М.І.
Мироненка О.В. (суддя - доповідач)
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України про визнання нечинними дій та бездіяльності
державного виконавця та скасування його постанов за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Сумського районного суду
від 31 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19
У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту
державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання нечинними
дій та бездіяльності державного виконавця та скасування його постанов від 30
січня 2006 року про закінчення виконавчого провадження тих підстав, що
постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень
Департаменту ДВС МЮ України було закінчено виконавче провадження з примусового
виконання двох виконавчих листів, виданих 26 липня 2005 року Зарічним районним судом
м. Суми по виконанню його рішення від 20 квітня 2005 року, по яким прокуратура
Сумської області була зобов'язана: розглянути його звернення і скарги від 17
вересня 2002 року, 24 лютого 2002 року, 7 червня 2001 року, 5 грудня 2001 року,
11 березня 2003 року, 4 березня 2002 року, 31 січня 2004 року та 4 лютого 2004
року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та по ним
прийняти відповідні рішення на підставі вимог ст. 97 КПК України зазначивши, що
відповідач не зреагував відповідно до чинного законодавства та не надав
відповіді на його питання в зверненнях, визнаних за рішенням суду не
розглянутими.

Постановою Сумського районного суду від 31 липня 2006 року позов задоволено
частково.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 19 жовтня 2006 року апеляційну скаргу позивача залишено без
задоволення, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову
суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, повернути справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову і скасовуючи
постанову відповідача від 30 січня 2006 року № 28/254/8 про закінчення
виконавчого провадження суд обґрунтовано виходив з того, що звернення позивача
від 17 вересня 2002 року було розглянуто з порушенням Закону України «Про
виконавче провадження» та без врахування вимог Закону України «Про звернення
громадян» та положень ст. 97 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позову суд врахував, що постановою
відповідача від 30 січня 2006 року №29/255/8 закінчено виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення суду від 20 квітня 2005 року про зобов'язання
прокуратури Сумської області прийняти рішення по зверненням позивача відповідно
до ст. 97 КПК України, обґрунтовано посилаючись на постанову прокурора від 4
листопада 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи по зверненням
позивача.

З врахуванням цих обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що
зазначена постанова державного виконавця відповідає положенням Закону України
«Про виконавче провадження» і що рішення суду виконано в повному обсязі.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції
вірно зазначив, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам ст.ст.5, 37 Закону України «Про виконавче
провадження».

З огляду на викладене, судове рішення відповідає обставинам справи, наданим
доказам та нормам матеріального і процесуального закону.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.

Підстав для перегляду судового рішення з мотивів, викладених в касаційні
скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220¹, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Сумського районного суду від 31 липня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст.237 КАС України.

Судді

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УКРАЇНИ

справа № к-35174/06

У Х В А
Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

10 червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Суддів
- Смоковича М.І.

Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Чумаченко Т.А.

Мироненка О.В. (суддя -
доповідач)

провівши
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України про визнання нечинними дій та бездіяльності
державного виконавця та скасування його постанов за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Сумського районного суду
від 31 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19
жовтня 2006 року, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту
державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання нечинними
дій та бездіяльності державного виконавця та скасування його постанов від 30
січня 2006 року про закінчення виконавчого провадження тих підстав, що
постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень
Департаменту ДВС МЮ України було закінчено виконавче провадження з примусового
виконання двох виконавчих листів, виданих 26 липня 2005 року Зарічним районним
судом м. Суми по виконанню його рішення від 20 квітня 2005 року, по яким
прокуратура Сумської області була зобов'язана: розглянути його звернення і
скарги від 17 вересня 2002 року, 24 лютого 2002 року, 7 червня 2001 року, 5
грудня 2001 року, 11 березня 2003 року, 4 березня 2002 року, 31 січня 2004 року
та 4 лютого 2004 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення
громадян» та по ним прийняти відповідні рішення на підставі вимог ст. 97 КПК
України зазначивши, що відповідач не зреагував відповідно до чинного
законодавства та не надав відповіді на його питання в зверненнях, визнаних за
рішенням суду не розглянутими.

Постановою Сумського районного суду від 31 липня 2006 року позов задоволено
частково.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 19 жовтня 2006 року апеляційну скаргу позивача залишено без
задоволення, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову
суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, повернути справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову і скасовуючи
постанову відповідача від 30 січня 2006 року № 28/254/8 про закінчення
виконавчого провадження суд обґрунтовано виходив з того, що звернення позивача
від 17 вересня 2002 року було розглянуто з порушенням Закону України «Про
виконавче провадження» та без врахування вимог Закону України «Про звернення
громадян» та положень ст. 97 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позову суд врахував, що постановою
відповідача від 30 січня 2006 року №29/255/8 закінчено виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення суду від 20 квітня 2005 року про зобов'язання
прокуратури Сумської області прийняти рішення по зверненням позивача відповідно
до ст. 97 КПК України, обґрунтовано посилаючись на постанову прокурора від 4
листопада 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи по зверненням
позивача.

З врахуванням цих обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що
зазначена постанова державного виконавця відповідає положенням Закону України
«Про виконавче провадження» і що рішення суду виконано в повному обсязі.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції
вірно зазначив, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам ст.ст.5, 37 Закону України «Про виконавче
провадження».

З огляду на викладене, судове рішення відповідає обставинам справи, наданим
доказам та нормам матеріального і процесуального закону.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.

Підстав для перегляду судового рішення з мотивів, викладених в касаційні
скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220¹, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Сумського районного суду від 31 липня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст.237 КАС України.

Судді:
підписи

Згідно з оригіналом

Відповідальний секретар
Марушевський А.А.