Справа № К-28690/06
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Н Е М У К Р А Ї Н И
травня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
головуючого - судді Гуріна М.І.,
суддів: Кобилянського М.Г., Сороки М.О., Федорова М.О., Чалого С.Я.
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області,
Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області,
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду в
Житомирській області, Обласного центру по нарахуванню і виплаті пенсій та
допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Житомирської
області від 26 червня 2006 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
У липні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом. Просив суд
стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської області за період, з 01 липня 2002 року по
01 липня 2005 року кошти, кошти у сумі 2914 грн.; з Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі Житомирської області за період, з 01 липня 2002
районну державну адміністрацію Житомирської області перерахувати, з 01 липня
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 26 червня 2006
року скасовано рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05
грудня 2005 року, яким задоволені позовні вимоги.
Не погоджуючись з судовим рішенням суду
апеляційної інстанції просить його скасувати та залишити в силі судове рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Апеляційний адміністративний суд, у межах
територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд
(місцевий загальний суд як адміністративний суд), що ухвалив рішення,
відповідно до статті 184 Кодексу адміністративного судочинства України є судом
апеляційної інстанції в адміністративних справах, тобто в справах, які до
створення системи адміністративних судів розглядалися судами інших юрисдикцій,
але за правилами, що встановлені Кодексом адміністративного судочинства.
Дана справа розглянута судом першої інстанції після набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України за правилами, встановленими
Цивільним процесуальним кодексом України. Тобто, справа вирішувалася не як
адміністративна, і апеляційний суд повинен був переглянути рішення суду першої
інстанції за тими нормами процесуального права, якими керувався суд першої
інстанції при прийнятті рішення.
Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, постановленого за
нормами Цивільного процесуального кодексу України та встановивши, що справу
належало розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд апеляційної
інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до помилкового
застосування ним Кодексу адміністративного судочинства України.
За таких обставин постановлене в справі судове рішення апеляційної
інстанції підлягає скасуванню з закриттям адміністративного провадження по
справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 157, 223, 228, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
Постанову Апеляційного суду Житомирської області від 26 червня
2006 року скасувати. Адміністративне провадження закрити, а справу направити
на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав, у строк та у
порядку, визначених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :