Справа № 2-А-364/07
Суддя: Коверзнев В.О.
Дата ухвалення: 2007-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-364/2007
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня
2007 року м. Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева
В.О., при секретарі - Бабич В.Д., з участю: позивача, представника відповідача - Мишка О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання незаконним і
скасування наказу,

встановив:

29.05.2007
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним
і скасування наказу від 02.06.2006 року № 66/1 щодо призупинення його приватної
нотаріальної діяльності.

У
судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на
задоволенні.

Представник
відповідача позов не визнав,
зазначивши, що оскаржуваний наказ
видано відповідно до вимог п. 6 Положення про вимоги до робочого місця
приватного нотаріуса, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України від 12.06.1998 року №36/5.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач
є приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу. Наказом
Чернігівського обласного управління юстиції від 02.06.2006 року № 66/1, правонаступником якого є відповідач, було призупинено його приватну нотаріальну
діяльність, починаючи з 05.06.2006 року
і до підтвердження права користування приміщенням, що є робочим місцем приватного нотаріуса.

В силу
ч.2 ст.
19 Конституції України, органи
державної влади та місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 9
КАС України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень і у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною

Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Порядок
правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначається Законом
України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року № 3425-ХП (далі по тексту
-Закон).

Стаття
30 цього Закону визначає виключний перелік підстав припинення приватної
нотаріальної діяльності, який не
підлягає розширеному тлумаченню, і не
передбачає можливість її припинення у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право користування
приміщенням, що є робочим місцем
нотаріуса. В разі припинення приватної нотаріальної діяльності здійснюється
обов'язкове анулювання реєстраційного посвідчення.

Закон не
передбачає можливість призупинення приватної нотаріальної діяльності, як тимчасовий засіб впливу, спрямований на спонукання приватного
нотаріуса усунути виявлені порушення.

З
наведеного вбачається, що
відповідач, здійснюючи владні управлінські
функції на основі законодавства порушив принцип законності, і видав протиправний наказ про призупинення
приватної нотаріальної діяльності позивача,
що є підставою для його скасування.

Вирішуючи
спір суд не застосовує п. 6 Положення про вимоги до робочого місця приватного
нотаріуса, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.06.1998 року, оскільки він не відповідає вимогам Закону.

Керуючись
статтями 2, 9, 158 - 163, 186 КАС України,
суд

постановив:

позов
задовольнити. Визнати протиправним і скасувати наказ Чернігівського обласного
управління юстиції від 02.06.2006 року № 66/1 про призупинення приватної
нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_1

Стягнути
з Головного управління юстиції в Чернігівській області на користь ОСОБА_13 грн
40 коп. у відшкодування
судових витрат.

постанова
суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.
Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а апеляційна скарга -
протягом 20 днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо подається в строк, встановлений для подання заяви.