Справа № К-29512/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого:
Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Панченка
О.Н.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду
касаційну скаргу ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.
Севастополя від 06 травня 2006 року
та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 27 липня 2006 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
прокуратури м. Севастополя про
визнання бездіяльності неправомірною, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури м. Севастополя про
визнання бездіяльності неправомірною. При цьому просив суд визнати
неправомірною бездіяльність суб'єкта оскарження щодо нездійснення нагляду за
дотриманням прокуратурою Нахімовського району м. Севастополя строків розгляду
його заяв про злочин, після скасування постанов про відмову в порушенні
кримінальної справи.

Постановою
Ленінського районного суду м.
Севастополя
від 06 травня 2006 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного
суду м. Севастополя від 27 липня 2006
року постанову Ленінського районного суду м. Севастополя
від 06 травня 2006 року залишено без зміни.

Не погоджуючись з
постановленими у справі судовими рішеннями, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 звернулись до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилаються на
неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права,
просять скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції і постановити
нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Заслухавши доповідь
судді щодо обставин необхідних для ухвалення рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки
обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Статтею 121
Конституції України на прокуратуру України, яка є єдиною системою, покладаються
як нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову
діяльність, дізнання, досудове слідство, так і
нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах.

Відповідно до вимог
статті 227
Кримінально-процесуального кодексу
України, здійснюючи нагляд за виконанням законів органами дізнання і досудового
слідства, прокурор у межах своєї компетенції: вимагає від органів дізнання і
досудового слідства для перевірки кримінальні справи, документи, матеріали та
інші відомості про вчинені злочини, хід дізнання, досудового слідства і
встановлення осіб, які вчинили злочини; перевіряє не менш як один раз на місяць
виконання вимог закону про приймання, реєстрацію і вирішення заяв та
повідомлень про вчинені або ті, що готуються, злочини; скасовує незаконні і
необгрунтовані постанови слідчих та осіб, які провадять дізнання; повертає
кримінальні справи досудового слідства з своїми вказівками щодо провадження
додаткового розслідування.

Відповідно до вимог
статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України до порушення справи прокурором,
слідчим або органом дізнання здійснюється перевірка заяви або повідомлення про
злочин в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих
громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Судами встановлено,
що 16.01.2004 року до прокуратури
Нахімовського району м. Севастополя з прокуратури м. Севастополя надійшла заява
ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_3 - колишнього
завідувача четвертої нотаріальної
контори м. Севастополя. У встановлений кримінально-процесуальним законом термін - 26.01.2004 року
помічником прокурора Нахімовського району
м. Севастополя винесено постанову
про відмову у
порушенні кримінальної справи за
п. 2 ст. 6 Кримінально-процесуального
кодексу України. Постановою
судді Нахімовського районного
суду м. Севастополя від 27.08.2004 року постанову помічника прокурора
Нахімовського району м. Севастополя від
26.01.2004 року про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_3 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального
кодексу України, було скасовано та матеріали про відмову
в порушенні кримінальної справи
були повернуті до прокуратури Нахімовського
району м. Севастополя для проведення
додаткової перевірки.

09.12.2004 року
помічником прокурора Нахімовського району
м. Севастополя
після проведення додаткової перевірки у
справі щодо ОСОБА_3 знов було
відмовлено у порушенні
кримінальної справи за п.2 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу
України за відсутністю в діях ОСОБА_3
складу злочину. Зазначена постанова
від 09.12.2004 року старшим прокурором
відділу прокуратури м. Севастополя
25.06.2005 року була скасована у зв'язку
з її невідповідністю фактичним обставинам
справи, а матеріали
повернуті до прокуратури
Нахімовського району м. Севастополя для проведення
додаткової перевірки. Після чого,
03.08.2005 року старшим слідчим
прокуратури Нахімовського району
м. Севастополя порушено кримінальну
справу відносно ОСОБА_3 за
ознаками злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу
України.

При цьому судами
встановлено, що відповідач в межах наданих йому повноважень постійно здійснював контроль за проведенням прокуратурою Нахімовського району м. Севастополя відповідних перевірок за заявою ОСОБА_1 щодо порушення кримінальної справи, про що заявник вчасно повідомлявся. Разом з тим,
судами не встановлені будь-які
обставини, які б свідчили про бездіяльність прокуратури м. Севастополя щодо
нагляду за дотриманням строків додаткових перевірок та порушення відповідачем
конституційних прав позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з
висновком судів першої та апеляційної інстанції, які відмовляючи в задоволенні
скарги, виходили з того, що відповідачем не були порушені права позивача.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального
права, які зазначені у статтях 225-229
Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для їх зміни
чи скасування відсутні.

Керуючись статтями
220, 2201, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м.
Севастополя
від 06 травня 2006 року
та ухвалу Апеляційного суду м.
Севастополя від 27
липня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
м. Севастополя про визнання
бездіяльності неправомірною -
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: відповідальний секретар