Справа № 2-а-1451/07
Суддя: Ставнійчук В.С.
Дата ухвалення: 2007-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-1451 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007 року Томашпільський
районний суд

Вінницької області

в складі головуючого Ставнійчука B.C.

при секретарі Трибіді Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної
державної адміністрації про стягнення
невиплаченої разової щорічної допомоги учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся
до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації про отримання невиплаченої разової щорічної
допомоги учаснику бойових дій, вказуючи
на те, що він являється учасником
бойових дій і згідно ст. 12,
13, Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" має право на отримання щорічно до 5 травня
відповідного року разової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

У 2004 році відповідно до Закону України "Про
державний бюджет України на 2004 рік" йому виплатили 120 грн., у 2005 році відповідно до Закону України
"Про державний бюджет України на 2005 рік " йому виплачено 250
грн., у 2006 році відповідно до Закону
України "Про державний бюджет України на 2006 рік"
йому виплачено 250 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1. не
з"явився, надіслав до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав і
попросив стягнути з управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації на користь нього щорічну грошову допомогу
як учаснику бойових дій за період
2004-2006 роки в розмірі 3297 грн. 25 коп..

В судовому засіданні
представник управління праці та соціального захисту населення

Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької областіОСОБА_2 змінені позовні вимоги не
визнав, просить відмовити в його
задоволенні , посилаючись на те, що при обчисленні разової грошової допомоги
до 5 травня враховані вимоги Закону України "Про державний бюджет України "
на відповідні роки, якими встановлено
розміри разової грошової допомоги окремим категоріям громадян .Коштів на
виплату цим особам разової грошової допомоги ,
яка б відповідала вимогам Закону України "Про статус ветеранів
" виділено не було.Разом з цим представник відповідача вважає , що позивачем пропущено строк позовної
давності , який ст. 99
КАС України встановлений в 1 рік.

Суд , заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено,
що позивач являється учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення учасника бойових
дій серії НОМЕР_1 видане Томашпільським РВК 12 квітня 2006 року на ім"я ОСОБА_1.
З довідки виданої управлінням праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації вбачається , що
щорічна разова грошова допомога
учасникам бойових дій
виплачувалась у таких розмірах : у 2004 році -120 грн., 2005 році - 250 грн., 2006 році - 250 грн. За змістом ч. 5 ст. 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від 09.07.03 року (з наступними змінами і доповненнями ) у
2004 році розмір мінімальної пенсії за віком становив 92 фн. 45 коп. у 2005
році -332 грн., 2006 році - 359грн.
Таким чином позивачу у 2004 році підлягало до виплати 462 грн. 25 коп. (92 грн.
45 коп. х 5), у 2005 році - 1660, 00
грн. (332 грн. х 5), у 2006 році - 1795
грн. (359 грн. х 5), однак вказані суми
позивачу не були виплачені у повному розмірі,
тому недоплата склала у 2004 році 342 грн. 25 коп. (342 грн.25 коп. (462
грн.-120 грн.), у 2005 році - 1410 грн.
(1660 грн. - 250 грн.), у 2006 році -
1545 грн. (1795 грн. - 250 грн.), а
всього: 3297, 25 грн., з наступних
підстав .

За таких обставин,
з відповідача підлягає стягненню у примусовому порядку на користь
позивача недоплачена частина разової щорічної грошової допомоги в розмірі 3297,
25 грн.

Рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2004 від
01.12.2004 року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 44, 47, 78, 80 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік»
та конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень частини 2, 3, , 4
статті 78 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» (справа про
зупинення або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій) визнано такими,
що не відповідають КонституціїУкраїни (є неконституційними), положення статті 44 Закону України «Про
державний бюджет України на 2004 рік»,
якими встановлено, що у 2004 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється в таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195
грн., інвалідам війни 2 групи - 160 грн„
інвалідам війни 3 групи - 130 грн.,
учасникам бойових дій - 120 грн.,
особам які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195 грн.,
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій і учасників війни, визначених за
життя інвалідами, - 65 грн.

Відповідно до
ст. 152 Конституції України
закони та інші правові акти за рішеннями Конституційного Суду України
визнаються неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Заперечення представника відповідача про відсутність
законних підстав та бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивача суд до
уваги взяти не може, оскільки наведенні
вище мотиви, переконливо свідчать про
наявність в нього достатніх законних підстав для обгрунтування своїх
вимог, доказів про відсутність
асигнувань суду не надано, але й за
умови наявності таких доказів,
невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність
грошей для виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої недоплати
одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій .

Незважаючи на те,
що виплата одноразової грошової допомоги позивачу за 2004 рік відповідно
Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» відбулася в травні
2004 року, тобто до винесення
вищевказаного рішення Конституційного Суду України , суд,
вважає, що недоплачена частина
одноразової грошової допомоги підлягає стягненню на користь позивача у
примусовому порядку, в зв'язку з визнанням
неконституційними положень закону,
згідно яких її виплатили.

Аналогічним чином повинно вирішуватись і питання щодо
виплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій за 2005 та 2006
роки, оскільки її виплата проводилась
вже після винесення рішення Конституційного Суду України.

Наведенні вище мотиви,
переконливо свідчать про наявність в позвана достатніх законних підстав
для обґрунтування своїх вимог, доказів
про відсутність асигнувань суду не надано,
але й за умови наявності таких доказів,
невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність
грошей для виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої недоплати
одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати
судового збору, тому згідно до ст. 94
КАС України слід компенсувати дані витрати за рахунок державного бюджету
України.

На підставі викладеного,
керуючись ст 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст.
ст. 70, 71,
94, 158, 161-164,
186 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити
ОСОБА_1 строк звернення до суду ,
як пропущений з поважних причин.
Позов задовольнити .

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області на
користьОСОБА_1 невиплачену щорічну разову грошову допомогу за 2004-2006 роки в
сумі 3297, 25 гривень (три тисячі двісті дев"яносто сім грн. 25 коп).

Судові витрати по
справі віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня

проголошення,
а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання
заяви , до
Київського апеляційного адміністративного суду через
Томашпільський районний суд.