Справа № 2"а"-35/08
Суддя: Переверзєв С.В.
Дата ухвалення: 2008-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2,,а,,-35/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2008 р. Барський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого
судді Перверзєва С.В

при секретарі
Ночовка Г.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до начальника контрольно - ревізійного
управління у Вінницькій області Душечкіній Валентині Іванівні про оскарження дій

ВСТАНОВИВ:

В заяві
до суду позивач вказав, що з 21.03.1994 р по
12.11.2007 рік працював на посаді, як головного так і провідного контролера
ревізора, що відповідно підтверджується копією трудової книги. Згідно наказу №
294-О від 06.11.2007 в зв'язку із зміною структури та скороченням штатної
чисельності працівників КРВ у районах і містах відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України з 12 листопада 2007 року його було звільнено з займаної посади. Під час
виконання своїх трудових обов'язків починаючи з січня 1998 року відповідно до усних та письмових вказівок керівництва контрольно -
ревізійного управління у Вінницькій області, а починаючи з червня 2002 року
відповідно до розпорядження № 16-р від 10.06.2002 за підписом начальника
Управління Душечкіної Валентини Іванівни він здійснював чергування на робочому
місці, як в неробочий час, так і в святкові дні
( відомість помісячного чергування з зазначенням дати та кількості
здійснених годин та графіки помісячного чергування за
1998-2007 роки затверджених колишнім
начальником контрольно-ревізійного відділу у Барському районі Солоненком Д.О.
та начальником КРВ у Барському районі Савчуком Ю.І. додаються). Відповідно до
статті 106 КЗпП України за вищезазначений період , йому повинно бути нарахована
грошова компенсація за надурочну роботу, яка має оплачуватися в подвійному
розмірі і відповідно до проведеного розрахунку сума компенсації становить 16770
грн. Разом з тим в порушення КЗОТ
України нарахування та виплата зазначеної компенсації бухгалтерією Управління
йому не проводилась. Він звернувся
листом від 08.01.2008 та
05.02.2008 до начальника контрольно - ревізійного управління у Вінницькій
області Душечкіної Валентини Іванівни про нарахування та виплату зазначеної компенсації за
проведені чергування, але вона останнім своїм листом від 12.02.2008 № 11-19/1052 відмовила в
грошовій компенсації, що є порушенням його конституційних прав. Враховуючі
викладене він просить визнати дії начальника контрольно-ревізійного управління
у Вінницькій області Душечкіної Валентини Іванівни по відмові йому в
нарахуванні грошової виплати, які були
викладені в листі від 12.02.2008 № 11-19/1052 незаконними, та стягнути з
контрольно - ревізійного управління у Вінницькій області на його користь 16770
грн. нарахованої компенсації.

В
судовому засіданні ОСОБА_1зменшив пред,явлений позов. Так він наполягав на
визнанні дій начальника
контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області Душечкіної Валентини
Іванівни по відмові йому в нарахуванні
грошової виплати, які були викладені в листі від 12.02.2008 № 11-19/1052
незаконними і просив стягнути з управління на його користь 7980 грн коштів, які
мали бути йому виплачені за проведенні чергування в період з 1998 року по
2007 року і які складаються з розрахунку посадового окладу, середньої
заробітної плати за годину, кількості годин чергування, оплати чергування в
подвійному розмірі, як то вимагає ст.106 КЗпП України, а також компенсації
втраченої частини заробітку грошових доходів у зв,язку з порушенням термінів їх
виплати.

Представник відповідача Посунько Ю.С яка діє згідно довіреністей від 2.08.2008 та 17.09.2008 року пред,явлений позов не визнала. Вона пояснила,
що в управлінні були встановленні чергування в зв,язку з напруженістю у роботі,
збором, очікуванням та наданням керівництву певної службової інформації,
оперативного виконання доручень органів центральної виконавчої влади. Однак при
здійсненні таких чергувань працівник не виконував своїх безпосередніх трудових
обов,язків, що передбаченні посадовою інструкцією, а відповідне це не може
вважатись понаднормованим робочим часом, який підлягає компенсації, включаючи
оплату праці. Вона також пояснила суду, що чергування працівників КРУ було
затверджено розпорядженням № 16-р від 10.06.2002 року начальника управління
Душечкіної В.І. Підставою для цього стали листи ГоловКРУ України від 21 грудня
1999 року №01-18/435 та 3 листопада 2000 року №09-18/317, хоча Посунько Ю.С не
заперечила той факт, що починаючи з 1998 по 2002 року в управління та його
відділеннях відбувались чергування. Не зважаючи на те, що працівники під час
чергування не виконували свої прямі обов,язки, витрачений їхній час компенсовувався
надбавками за високі досягнення у праці або за виконання особо важливої роботи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, вважає, що позов слід задовольнити частково. До такого
висновку суд дійшов із слідуючого:
відповідно до наказу № 294-О від
6.11.2007(а.с.7) в зв'язку із зміною
структури та скороченням штатної чисельності працівників КРВ у районах і містах
відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з 12 листопада 2007 року ОСОБА_1 було звільнено
з посади контролера - ревізора
контрольно - ревізійного відділу у Барському районі Вінницької області. На
думку позивача при звільненні йому мало би бути виплачені кошти за проведенні
чергування в період 1998 - 2007 рік. Разом з тим вказані виплати не були
здійсненні і ОСОБА_1офіційно звернувся з листом про проведення виплат до
начальника КРУ У Вінницькій області Душечкіній В.І. Остання своїм листом від 12.02.2008 № 11-19/1052 (а.с.10)
відмовила в грошовій компенсації, посилаючись на безпідставність вимог ОСОБА_1.
Даючи правову оцінку даним діям, суд вважає, що вони грубо порушують
конституційні права позивача та норми трудового Законодавства. Так сторони в
судовому засіданні визнали, а відповідне підтверджується табелями (а.с.28-70),
що починаючи з 1998 року і по 2007 рік,
ОСОБА_1як в неробочий час, так і у святкові дні здійснював чергування у
відділі КРУ Барського району. Юридично чергування було закріплено
розпорядженням начальника КРУ у Вінницькій області №16-р 10.06.2002 року (а.с.
95), разом з тим суд у відповідності до вимог ст.24 КЗпП України не може не
вважати, що і в період з 1998 по 2002 рік, під час чергувань, позивач перебував
в трудових відносинах і тому дані чергування також мають враховуватись. Суд не
приймає до уваги посилення представника відповідача, що працівники під час
чергувань не виконували свої трудові обов,язки, адже як визнала сама Посунько
Ю.С підстав для запровадження чергувань, а фактично надурочних робіт як то
вимагає ст.62 КЗпП України не існувало. Сам факт необхідності чергувань
вимушував працівників бути на роботі, витрачати свій час на робочу потребу,
всупереч своїх особистих, а саме перебування з рідними, відпочинку, вирішення
власних питань, тощо. Тому суд вважає, що здійснюючи чергування
ОСОБА_1безпосередньо виконував трудові обов,язки і тому останні у відповідності
до вимог ст., 72, 106, 107 КЗпП України мають бути відшкодовуванні у подвійному
розмірі. Суд не сприймає посилення представника відповідача, що оплата за
чергування проводилась у вигляді компенсацій за високі досягнення у праці або
за виконання особо важливої роботи, оскільки дані надбавки визначенні
Постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268, а не нормою
ст. 106 КЗпП, яка має вищу юридичну силу і крім того вказані надбавки і надурочні
роботи є окремими винагородами за працю, як то зазначено у ст.2 Закону України
,,Про оплату праці,, від 24 березня 1995 року.

Позивачем було зазначено, що йому до виплати підлягає сума 7980 грн
коштів, які мали бути йому виплачені за проведенні чергування в період з 1998 року по
2007 року і які складаються з розрахунку посадового окладу, середньої
заробітної плати за годину, кількості годин чергування, оплати чергування в
подвійному розмірі, як то вимагають ст.72, 106, 107 КЗпП України, а також
компенсації втраченої частини заробітку грошових доходів у зв,язку з порушенням
термінів їх виплати. Відповідно до поданих табелів (а.с.28-70) загальний час
чергувань склав 1413,95годин, а
відповідно по роках, з врахуванням вимог позивача з застосуванням ст.72, 106,
107 КЗпП України та постанов Кабінету Міністрів України № 1427 від 20.12.1997Р,
№ 958 від 9.08.2001р, № 430 від 31.03.2003 р до стягнення підлягають суми:
за 1998 - 338,37 грн, 1999 -478,25грн, 2000-227,96грн , 2001-382,87грн, 2002-547,83грн,
2003-563,68грн, 2004-933,73грн, 2005-1023,38грн, 2006-1810,27грн,
2007-1675,11грн, а загалом 7980 грн і тому вказана сума підлягає до стягнення.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 159, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
ст.43 Конституції України, ст.62, 72, 106, 107, 116 Кодексу Законів про Працю
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії начальника контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області Душечкіної Валентини Іванівни по відмові ОСОБА_1 в
нарахуванні грошової виплати, які були
викладені в листі від 12.02.2008 № 11-19/1052 незаконними.

Стягнути
з Контрольно - ревізійного управління у Вінницькій області на користь ОСОБА_17980 грн коштів за проведенні чергування в період
1998 - 2007 рік.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду
може бути подано протягом 10 днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

СУДДЯ: