Справа № К-14000/07
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючий,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Федорова М.О.,

Юрченка В.В.,

при
секретарі Замезі Ю.І.,

з
участю представника управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі
міста Луганська Бойко Г.П., представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста Луганська на
постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста Луганська про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У жовтня 2006 року позивачі звернулися в суд з вказаним
адміністративним позовом.

Посилалися на те, що відповідач в порушення вимог Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не провів перерахунок пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що передбачені статтями 54, 50
вказаного Закону, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого
Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Просили суд визнати нечинними дії та зобов'язати
відповідача усунути порушення їх прав на пенсійне забезпечення.

Постановою Жовтневого районного суду міста Луганська від
13 лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду
від 31 травня 2007 року скасовано постанову Жовтневого районного суду міста
Луганська від 13 лютого 2007 року та частково
задоволено позов: визнано нечинними дії та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста Луганська зробити
перерахунок пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
відповідності до вимог статті 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, відповідач ставить питання про
скасування судових рішень. Просить залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія
суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
позивачі є інвалідами другої групи, учасниками ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС і віднесені до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Одержують пенсію по інвалідності на підставі статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі статті 50 вказаного Закону.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що
розмір пенсій по інвалідності та додаткових пенсій, що передбачені вказаним
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено Постановою Кабінету Міністрів
України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 03 січня 2002 року №1.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої
інстанції, помилково застосував до спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком, який було встановлено законами
України про державний бюджет України на 2006 й 2007 рік.

Статтею 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема,
інвалідам II групи у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із
заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». В усіх випадках
розмір пенсій для інвалідів, зокрема, по II групі інвалідності, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03
січня 2002 року №1, установлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно
до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії,
передбаченої вказаним законом, провадиться виходячи з розміру 19 гривень 91
копійка.

Частиною 3 статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір
пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму. Вказані норми набули чинності з 31 жовтня
2006 року.

Роз'яснення порядку застосування цього Закону відповідно
до вимог статті 62 вказаного Закону провадиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Оскільки у спірний період Кабінетом Міністрів України не
приймались рішення про підвищення розміру пенсій пенсіонерам вказаної категорії, тому у відповідача не було передбачених
законом підстав для проведення перерахунку пенсій позивачів.

Застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної
пенсії за віком, суперечить вимогам статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом.

Відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії позивача
суб'єкт владних повноважень діяв в межах наданої компетенції у відповідності до
вимог законодавства і не порушив права та законні інтереси позивачів.

Апеляційний суд невірно застосував норми матеріального
права, що призвело до помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного
судочинства України це є підставою для скасування судом касаційної інстанції
рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у
Жовтневому районі міста Луганська задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2007 року скасувати та залишити в силі постанову Жовтневого
районного суду міста Луганська від 13 лютого 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський М.О. Федоров В.В. Юрченко