Справа № к-4407/07
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № к-4407/07
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

9 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

Суддів
- Мироненка О.В.

Панченка
О.І.

Горбатюка С.А.

Лиски
Т.О.

Штульмана І.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Управління праці та
соціального захисту населення в Овруцькому районі Житомирської області про стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян,
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області на постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від 28 лютого 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2007 року,

В С Т А Н О В И ЛА :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі Житомирської
області, Управління праці та соціального захисту населення в Овруцькому районі
Житомирської області про стягнення
невиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на те, що відповідач порушив
вимоги Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і не проводив виплати, які повинні були
виплачуватися нарахування до пенсії, як непрацюючій та проживаючій в зоні
гарантованого добровільного відселення в розмірі 2-х мінімальних заробітних
плат, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

У запереченнях від 28 листопада 2005 року на позовну заяву відповідач
просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без їх участі.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 28 лютого
2006 року зазначений позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФ України в
Овруцькому районі звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про
поновлення процесуального строку та апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 вересня 2006 року
відмовлено в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку оскарження
постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФ України в Овруцькому
районі звернулося до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного
рішення від 28 листопада 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного
центру по нарахуванню і виплаті пенсій та допомог ГУПСЗН Житомирської ОДА, УПФ
України в Овруцькому районі про стягнення невиплачених коштів, передбачених
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та просили розгляд справи провести за
участю їх представника.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 22 листопада
2006 року в задоволенні заяви про перегляд судового рішення відмовлено.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від 22 листопада 2006
року, УПФ України в Овруцькому районі звернулося з апеляційною скаргою до суду
апеляційної інстанції про скасування зазначеної вище ухвали.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2007 року
апеляційну скаргу УПФ України в Овруцькому районі Житомирської області залишено
задоволено частково. Ухвалу суду першої інстанції від 22 листопада 2006 року
скасовано та відмовлено в прийнятті заяви про перегляд постанови суду першої
інстанції від 28 лютого 2006 року як заочного рішення.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції від
28 лютого 2006 року та ухвали суду апеляційної інстанції від 13 лютого 2007
року, УПФ України в Овруцькому районі Житомирської області подало касаційну
скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції від 28 лютого 2006 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 13
лютого 2007 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню.

За правилами ст. 211 КАС України сторони мають право на оскарження в
касаційному порядку судових рішень суду першої інстанції після їх
перегляду в апеляційному порядку.
Правомірність постанови суду першої інстанції від 28 лютого 2006 року не
переглядалась в апеляційному порядку, у зв'язку з чим в цій частині касаційна
скарга не може бути розглянута, а касаційне провадження в частині було відкрито
помилково.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції в задоволенні заяви про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції обґрунтовано відмовив у
поновленні строку, оскільки заява подана
з пропуском строку, а відповідач
не зміг довести поважність пропуску. Тому суду апеляційної інстанції правомірно
залишив заяву без розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 22 листопада 2006 року та
відмовляючи у прийнятті заяви про перегляд постанови суду першої інстанції від
28 лютого 2006 року, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.7 ст. 9 КАС
України також вірно зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України
не передбачає ухвалення заочного судового рішення в адміністративному
провадженні.

Зі справи вбачається, що у своїх запереченнях відповідач просив розглянути
справу без їх участі.

З огляду на викладене, постановлене по справі судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону, а доводи касаційної скарги його
не спростовують.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області
залишити без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13
лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді: