Справа № К-29962/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого: Смоковича М.І.,

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.

при секретарі судового засідання: Сторчоус Н.А.

за участю:
представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргуОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м.
Києва від 27 квітня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 22
серпня 2006 року у справі за позовомОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації
України, третя особа - управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі
м. Києва про зобов'язання видати довідку з урахуванням надбавки за почесне
звання «Заслужений економіст України» та виплатити зазначену вище надбавку, -

в с т а н о в
и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою
на неправомірні дії Державної податкової адміністрації України, які полягають в
невиплаті йому заробітної плати за січень, лютий та березень 2000 року у виді надбавки за
почесне звання «Заслужений економіст України» в розмірі 15% посадового окладу,
та невидачі довідки про розмір заробітної плати працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу станом на
01.01.2005 року із зазначенням в ній надбавки за почесне звання «Заслужений
економіст України» для перерахунку йому пенсії з 02.08.2005 року.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 27 квітня 2006 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду міста
Києва від 22 серпня 2006 року постанову Дніпровського районного суду м. Києва
від 27 квітня 2006 року залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування
судами норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати
постановлені у справі рішення судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити
його вимоги, а саме: зобов'язати Державну податкову адміністрацію України
виплатити йому заробітну плату за січень-березень 2000 року у виді надбавки за
почесне звання «Заслужений економіст України» в розмірі 15% посадового окладу,
відповідно до вимог пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про
впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,
місцевого самоврядування та її виконавчих органів, органів прокуратури, судів
та інших органів» №2288 від 13.12.1999
року, та видати довідку про розмір заробітної плати працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу станом на 01.01.2005 року із зазначенням
в ній надбавки за почесне звання «Заслужений економіст України» для перерахунку
пенсії з 02.08.2005 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України
№646 від 27.07.2005 року.

Використовуючи право, передбачене
статтею 218 КАС України, ОСОБА_2 просить
розглянути касаційну скаргу лише стосовно вимог щодо неправомірних дій
Державної податкової адміністрації України, які полягають у невиплаті
йому заробітної плати за січень - березень 2000 року у виді надбавки за
почесне звання «Заслужений економіст України» в розмірі 15% посадового окладу,
в решті вимог від касаційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у
справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою в частині
вимог про зобов'язання відповідача видати довідки про розмір заробітної плати
працюючого державного службовця відповідної посади та рангу із зазначенням
надбавки за почесне звання «Заслужений економіст України» для перерахунку
пенсії підлягає закриттю, а в решті
вимог касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 працював
у Державній податковій адміністрації України з 1996 року, та звільнився з
посади заступника начальника головного управління - начальника управління
проведення особливо важливих документальних перевірок юридичних осіб Державної
податкової адміністрації України 31 березня 2000 року. Указом Президента
України «Про відзначення працівників податкової системи України»
№645/97 від 15.07.1997 року йому було
присвоєно почесне звання «Заслужений економіст України». З 04.04.2000 року
позивачу було призначено пенсію державного службовця. У серпні 2005 року
позивач дізнався про те, що посадовим особам органів державної податкової
служби з 01.01.2000 року за спеціальні звання передбачена надбавка в розмірі
15% посадового окладу. Вважає, що він не
отримав зазначену вище надбавку за січень-березень 2000 року з вини
відповідача. Крім того, на його прохання видати довідку про розмір заробітної
плати з врахуванням надбавки за почесне звання Державна податкова адміністрація
відмовила.

Як вбачається з матеріалів справи,
не дивлячись на те, що позивачу було присвоєно почесне звання «Заслужений
економіст України», надбавка за дане звання позивачу фактично не була
встановлена, оскільки не було відповідного наказу по Державній податковій
адміністрації України про встановлення надбавки в розмірі 15% посадового окладу
за почесне звання.

У зв'язку з підвищенням заробітної
плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 37 від 01.01.2005 року та постанови Кабінету
Міністрів України №646 від 27.07.2005 року ОСОБА_2. видавались довідки про його
заробітну плату, з якої нараховано пенсію з урахуванням виплат та надбавок, які
були фактично встановлені позивачу та виплачувались на момент призначення
пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суди дійшли висновку, що надбавка за почесне звання «Заслужений економіст
України» позивачу фактично встановлена не була, страховий внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з цієї суми не сплачувався,
тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Такий висновок судів є передчасним з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України “Про державну
службу” пенсії державним службовцям, в тому числі і працівникам органів
державної податкової служби призначаються в розмірі 80-90 відсотків (залежно
від стажу державної служби) від сум їх заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, абзацом 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається
з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частина 6 статті 33 Закону
передбачає можливість установлювати державним службовцям надбавки за високі
досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також
надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до статті 37-1 Закону
України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на
пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999
року N2288 «Про впорядкування умов
оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших
органів» з метою вдосконалення оплати праці працівників постановлено
виплачувати працівникам відповідних
органів та рад надбавку за почесне звання "заслужений" - у розмірі 15
відсотків посадового окладу.

Доплати
за науковий ступінь та надбавка за почесне звання виплачуються працівникам, якщо
їх діяльність збігається за профілем з науковим ступенем або почесним званням.

Крім того, даною постановою зобов'язано Міністерство праці та соціальної
політики забезпечити контроль за дотриманням умов оплати праці, визначених цією
постановою, а на Міністерство фінансів покладено завдання забезпечити
рівномірне фінансування видатків на оплату праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються
з державного бюджету.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 23.04.2003р. № 581 у
разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України
"Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про
державну службу", визначається в такому порядку: - премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких
виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на
момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31
травня 2000 року ухвалена на виконання та в розвиток положень Закону України
«Про державну службу» та в межах передбачених пунктом 3 статті 116 Конституції
України.

Судами правильно застосовано до спірних правовідносин
сторін п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31. 05. 2000 р., відповідно до якого у
разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно
до рішень Кабінету Міністрів України премія та інші надбавки враховуються в
середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у
відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені на час
призначення пенсії.

Проте, судами при розгляді справи не перевірено,
чому, не дивлячись на те, що позивачу було присвоєно почесне звання «Заслужений
економіст України», не було видано відповідного наказу по Державній податковій
адміністрації України про встановлення даної надбавки і не зазначено якою
нормою передбачено те, що відсутність наказу є підставою для позбавлення права
на отримання надбавки за присвоєне почесне звання.

Таким чином, суди не
з'ясували і не дали
правової оцінки обставинам,
від яких залежить вирішення
спору по суті.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не погоджується з
висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які передчасно відмовили в
задоволенні позовних вимог.

Межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені
статтею 220 КАС України, не дають права касаційному суду встановлювати або
вважати доведеним обставини, що не були встановлені рішенням суду чи відхилені
ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Відповідно до
вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм
процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі.

При цьому відповідно
до вимог частини
2 статті 227
Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Виходячи з наведеного, оскільки допущені судами порушення
норм процесуального права щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування
обставин у справі, призвели до передчасного постановлення судових рішень, що
може потягти за собою неправильне вирішення спору, колегія суддів вважає, що
постановлені у справі судові рішення в оскаржуваній частині підлягають
скасуванню, а справа поверненню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового
розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно та повно
з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини,
об'єктивно оцінити докази,
що мають юридичне
значення для розгляду справи та вирішення спору
по суті, і в
залежності від встановленого правильно визначити
норми матеріального права,
що підлягають застосуванню
до спірних правовідносин, та
прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Разом з тим, позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з заявою про часткову відмову від касаційної
скарги.

Відповідно до частин першої, другої статті 218 Кодексу
адміністративного судочинства України особа, яка подала касаційну скаргу, може
відмовитися від касаційної скарги або змінити її до закінчення касаційного
розгляду. Якщо постанова або ухвала суду не була оскаржена в касаційному
порядку іншими особами або в разі відсутності заперечень інших осіб, які подали
касаційну скаргу чи приєдналися до неї, проти закриття провадження у зв'язку з
відмовою від касаційної скарги, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває
касаційне провадження.

Зважаючи на те, що судові рішення іншими особами в
касаційному порядку не оскаржувались, а зазначене клопотання про
часткову відмову від касаційної скарги не порушує прав та охоронюваних законом
інтересів позивача, клопотання позивача
про уточнення вимог підлягає
задоволенню, а касаційне провадження в частині відмови від касаційної скарги -
закриттю.

Керуючись ст. ст. 218, 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційне провадження у справі в частині відмовиОСОБА_2 від вимог щодо
зобов'язання Державної податкової адміністрації України видати довідку з урахуванням надбавки за
почесне звання «Заслужений економіст України» - закрити.

В решті касаційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27
квітня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 22 серпня 2006 року у справі в оскаржуваній частині -
скасувати.

Справу за
позовомОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації України, третя особа -
управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, в
частині зобов'язання виплатити надбавку
за почесне звання «Заслужений економіст України» - повернути на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як у порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судді: