Справа № 22-а-1257/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Заверухи О.Б., Носа С.П.

при секретарі
судового засідання - Бацика О.Р.,

з участю сторін:

від позивача -
не явився,

від відповідача
- Піньковська Д.В,

від 3-ї особи -
не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Управління
праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Горохівської районної державної адміністрації
Волинської області

на постанову Горохівського районного суду Волинської області
від 20 липня 2007 року в справі № 2-а-41/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління праці, соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної
державної адміністрації Волинської області
,

про визнання дій незаконними і стягнення грошової допомоги, -

в с та н о в и л
а :

У липня
2007 року позивач ОСОБА_1 . звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати неправомірними дії відповідача та стягнути з відповідача
на його користь щорічну одноразову грошову допомогу відповідно до ч.5 ст.13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до
5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком за період 2004-2006 років в
розмірі 6664 грн. 50 коп.

20 липня
2007 року Горохівським районним судом Волинської області прийнято постанову в
даній адміністративній справі, якою позовні вимоги було задоволено.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що позивач є інвалідом війни 1-ї
групи, та має право на щорічне отримання до 5 травня одноразової допомоги в
розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком, однак відповідач протиправно
протягом 2004-2006 років виплачував таку в значно меншому розмірі, що
суперечить вимогам ст.ст.13,17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач Управління праці,
соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи Горохівської районної державної адміністрації Волинської області,
представник якого у поданій апеляційній скарзі просить зазначену постанову
скасувати і ухвалити нову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1., покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального
права та невідповідність його висновків обставинам справи. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної адміністрації Волинської області належним чином
та відповідно до вимог Законів України про Державний бюджет України на
2004-2006 рр. виконало свій обов'язок перед позивачем щодо виплати щорічної
разової грошової допомоги. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового
рішення не були враховані положення бюджетного законодавства України. Вважає,
що встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно із цим Законом,
і не може враховуватися для розрахунку
разової щорічної допомоги.

Представник
апелянта - відповідача Управління праці, соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної
державної адміністрації Волинської області в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримав та просить таку задовольнити.

Позивач чи його
представник в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у
їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга
підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що він є
інвалідом війни 1-ї групи, якому відповідно до вимог ч.5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5
травня виплачується грошова допомога у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за
віком. Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року визнано
такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 44 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2004 рік», якою обмежувався розмір щорічної
разової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у тому числі й інвалідам війни. Розмір
отриманої позивачем у 2004-2006 роках разової грошової допомоги до 5 травня не
відповідає вимогам зазначеного Закону і сума заборгованості перед ОСОБА_1.,
виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком та
прожиткового мінімуму за 2004-2006 роки, становить 6664,50 грн. При вирішенні
справи підлягає застосуванню трирічний строк позовної давності.

Такі висновки
суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам
матеріального права і фактичним обставинам справи.

Безспірно
встановлено, що позивач є інвалідом війни 1-ї групи, якому відповідно до вимог
ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі 10-ти
мінімальних пенсій за віком.

Вирішуючи
позовні вимоги спірних виплат за 2005-2006 рр., на думку колегії суддів, судом
першої інстанції безпідставно не враховано тієї обставини, що положення ст. 30
Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про
Державний бюджет на 2006 рік», якими розмір одноразової грошової допомоги відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
інвалідам війни 1-ї групи встановлювався на рівні 400 грн., на предмет
конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними
визнанні не були та своєї чинності не втратили.

Оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення заборгованості із одноразової грошової допомоги до
5 травня за 2005-2006 спірні роки, на думку колегії суддів, немає.

Вимоги позивача
про стягнення на його користь відповідної заборгованості за 2004 рік заявлені
ним з пропущенням строку звернення, що є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України.

При цьому
колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про
застосування до позовних вимог ОСОБА_1. трирічного строку звернення до суду,
оскільки такий не відповідає положенням ст. 99 КАС України.

Достатніх ж
об'єктивних причин, які б позбавляли можливості звернутися до суду за захистом
своїх порушених прав до суду з часу прийняття 01 грудня 2004 року Конституційним
Судом України рішення за №20-рп, яким визнавалися неконституційними положення
ст. 44 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2004 рік»
позивачем не наведено.

Крім того,
згідно із ч.4 ст. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5
травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного
року.

Оскільки на час прийняття Конституційним Судом України вищевказаного
рішення №20-рп закінчився встановлений законом строк виплати разової грошової
допомоги, колегія суддів приходить до переконання про неможливість задоволення
позовних вимог ОСОБА_1. в тому числі і в частині проведення таких виплат за
2004 рік.

На вказані
обставини правомірно покликався в своїх запереченнях відповідач, однак судом
першої інстанції не надано їм належної оцінки.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що дії відповідача, в
частині виплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги відповідно до ч.5
ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», є правомірними.

Відповідно
до ст.159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно
до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції ґрунтується на неповно, не об'єктивно і всебічно не
з'ясованих обставинах, не відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України, прийнята з порушенням норм
матеріального права, доводи апеляційної скарги відповідача її спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в
и л а :

Апеляційну
скаргу Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної державної
адміністрації Волинської області, - задовольнити.

Постанову Горохівського
районного суду Волинської області від 20 липня 2007 року в справі № 2-а-41/07
за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської
районної державної адміністрації Волинської області, про визнання дій
незаконними і стягнення грошової допомоги, -
скасувати та прийняти нову.

В задоволенні
позову ОСОБА_1до Управління праці, соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної
державної адміністрації Волинської області, про визнання дій незаконними і
стягнення грошової допомоги, - відмовити.

Постанова
набирає законної сили негайно після проголошення.

На постанову
апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після проголошення, а у
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з
дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

С.П.Нос