Справа № 2-а-9481/08
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-9481/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 серпня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського
М.М.,

при секретарі - Метельській С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації

про стягнення 60273,20 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1. звернулась з вказаним позовом до
суду, посилаючись на те, що в період з 02.09.1996 по 31.03.2008 року їй не було
проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст. ст. 37, 39, 51 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення її прав.

Заборгованість
по доплаті до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначила в розмірі 50649, 20 грн.,
заборгованість по грошовій допомозі у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства (ст. 37) -в розмірі 7483, 40 грн.,
заборгованість по додатковій пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, (ст. 51)
-2140, 60 грн., разом - 60273, 20 грн.

Посилалась на
те, що отримувала відповідну доплату, допомогу, додаткову пенсію у розмірах,
передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач у
судове засідання не з"явилася. Просила справу розглядати без її участі.

Представник
відповідача судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи
повідомлений вчасно і у передбаченому законом порядку. Надав письмове
заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з
причин, зазначених у запереченні і розглянути справу без його участі.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивач є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС (категорія 4) і в спірний
період часу проживав у с. Радчиці Овруцького району Житомирської області, яке
віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ст. 37
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю проводиться доплата у
розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісяця.

Згідно ст. 51
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, особам, які віднесені до категорії 4,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, призначається у розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, з 01.01.2008 року -5 % мінімальної пенсії.

Проте вказані
допомога, доплата, додаткова пенсія виплачувались у розмірах, визначених
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно
меншому розмірі.

Згідно ст. 8
Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою
допомог, доплат, додаткових пенсій в твердих сумах, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов
підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу третього частини першої
статті 37 та частини 2 статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV
(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N
489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено
рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Заборгованість
по допомозі і доплаті, передбаченим ст. ст. 37, 39 Закону, за 1996 -2005 роки
не може бути стягнута на користь позивача, бо, відповідно до ст.99 КАС України,
для звернення до адміністративного суду
за захистом прав встановлюється річний строк. Для непрацюючих
пенсіонерів заборгованість по ст. 39 Закону не є складовою структури заробітної
плати. Позов пред”явлено у травні 2008 року, тобто після спливу строку. Ця
вимога підлягає задоволенню лише за період з липня по грудень 2007 року включно.

Позивач
звернулася до суду у травні 2008 року. Відповідно до ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за захистом прав встановлюється річний
строк. Дія ст. 51 Закону не зупинялась, тому стягненню підлягає заборгованість
за період з травня 2007 року по березень 2008 року включно.

Відповідно до
змін, внесених Законом України від 28 грудня 2007року № 107-VI “Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”до
ст. ст. 37, 39 Закону, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення, у 2008 році допомоги і доплати виплачуються у порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, вимога позивача
про стягнення передбаченої ст. ст. 37, 39 Закону заборгованості за
січень-березень 2008 року у кратному відношенні до заробітної плати є необгрунтованою.

З врахуванням
викладеного вище, розмірів мінімальної заробітної плати і пенсії за віком в
Україні в спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем по
виплатах, передбачених ст. 37 Закону становить 800, 40 грн., по ст. 39 Закону
-2668, 80 грн., по ст. 51 -509, 42 грн., а всього -3978, 62 грн.

Оскільки
розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та
соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, суд
стягує заборгованість з нього.

Керуючись
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст. 158 -163, 167, 254 КАС України,
Житомирський окружний адміністративний суд

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації на користь ОСОБА_1 800, 40 грн. допомоги у зв”язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва (ст. 37), 2668, 80 грн. доплати до пенсії (ст. 39), 509, 42 грн.
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю (ст. 51), всього -3978, 62
грн.

У задоволенні
решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: М.М.
Капустинський