Справа № 22а-6533/2008
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Захарчук Н.В.(справа № 2а-3544/2008)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів - Поплавського В.Ю., Уханенка С.А.

при
секретарі - Фірсік Д.Ю.

за участю
представника відповідача - Петрова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної адміністрації

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27
травня 2008 року у справі за адміністративним позовом прокурора П'ятихатського
району в інтересах ОСОБА_1до Головного
управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної
державної адміністрації, Управління
праці та соціального захисту населення П'ятихатської районної державної
адміністрації про стягнення недоплаченої суми щорічної разової грошової
допомоги інваліду війни ІІ групи, -

в с т а
н о в и л а:

У квітні 2008 року прокурор
П'ятихатського району звернувся до суду першої
інстанції в інтересах ОСОБА_1з
адміністративним позовом до Головного
управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної
державної адміністрації та Управління
праці та соціального захисту населення П'ятихатської районної державної
адміністрації, в якому просив суд стягнути з
відповідача по справі на користь
ОСОБА_1. суму недоплаченої йому разової щорічної грошової допомоги за 2005-2007
роки у розмірі 7788,48 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_1.
має статус інваліда війни ІІ групи і користується всіма правами та пільгами,
передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а тому, відповідно
до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» йому щорічно до 05 травня повинна виплачуватись одноразова грошова
допомога в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Фактично за 2005-2007
роки виплата грошової допомоги, всупереч вимогам Конституції України, Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» проводилася не в повному обсязі, у зв'язку з
чим і утворилася заборгованість у сумі 7788,48 грн.

Відповідач - Головне управління праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної адміністрації , проти позову заперечував, посилався на те, що позивачем, згідно п.2 ст.
99 КАС України, пропущений річний строк звернення до суду за стягненням
грошової допомоги, крім того, на законодавчому рівні не вирішені питання, що
порушуються в позові, оскільки задоволення вимог окремих позовів порушить
соціальну справедливість, так як не всі учасники та інваліди війни бажають
звертатись до суду за захистом своїх прав.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від
27 травня 2008 року
адміністративний позов було задоволено частково. Головне управління праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної адміністрації було зобов'язано нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1. недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги, що виплачується
до 5-го травня за 2007 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту». В решті позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління праці та
соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації просить змінити постанову суду першої
інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_1. недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 05 травня за 2007 рік, в іншій частині - залишити без
змін. Посилається на те, що Міністерство фінансів України та Державне
казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів МПтСП для
виплати допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів
України та встановлених Законом України Про Державний бюджет на відповідний
рік, тому при виплаті такої допомоги слід керуватися саме Законом України «Про
Державний бюджет на 2007 рік».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1. має статус інваліда війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 18 квітня 2005
року (а.с.4) і в зв»язку з цим користується всіма пільгами, встановленими
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII.

В позовній заяві позивач вказує на те, що йому за 2007 рік, як інваліду
війни ІІ групи, в квітні 2007 року було
сплачено 360,00 грн. щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня, що
також підтверджується довідкою Головного
управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної
державної адміністрації № 1639/08-002 від 26.05.2008 року (а.с.30).

Задовольняючи
позовні вимоги щодо стягнення недоплаченої суми
щорічної разової грошової допомоги, що виплачується до 5-го травня, за 2007 рік,
суд першої інстанції вірно застосовував висновки рішення Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року, яким визнано, що не відповідає Конституції
України таке положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, тому суд вірно прийшов до
висновку, що відповідач неправомірно здійснив виплату щорічної разової грошової
допомоги за 2007 рік лише у розмірі 360,00 грн. відповідно до Закону України
«Про державний бюджет України за 2007 рік», яким передбачено обмеження виплати
вказаної допомоги.

На
підставі вищезазначеного рішення Конституційного суд України розміри виплат,
встановлені Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», втратили чинність.

Крім
того, в рішенні Конституційного суду України від 09 липня 2007 року зазначено,
що воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними. Тобто, ці висновки є
загальнообов'язковими для всіх судів України.

На час
прийняття судом першої інстанції судового рішення ці висновки діяли у часі,
тому колегія суддів вважає, що судом вони були застосовані правильно.

Проте,
суд першої інстанції не визначив розмір щорічної разової грошової допомоги,
яка була не доплачена позивачу, з
урахуванням вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи
- десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи
- сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Законом
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею
62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» затверджений на
2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня -
380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому,
установлено, що для визначення мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року
застосовується прожитковий
мінімум для осіб,
які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

За
таких обставин, розрахунок розміру разової грошової допомоги, передбаченої ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», слід проводити наступним чином:

406
грн. + 1% = 406 грн. + 4,06 грн. = 410,06 грн.

410,06
грн. х 8 = 3280,48 грн. - розмір щорічної разової грошової допомоги за 2007
рік.

Розмір
недоотриманої позивачем щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік, яку
слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1., враховуючи сплачену йому суму,
становить: 3280,48 грн. - 360,00 грн. = 2920,48 грн.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності
здійснення виплат щорічної разової грошової допомоги до 05 травня відповідно до
Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік, є безпідставними і спростовуються вищенаведеним.

З урахуванням наведених обставин,
колегія суддів вважає за необхідне включити до мотивувальної та резолютивної
частини постанови суду першої інстанції висновок про розмір щорічної разової
грошової допомоги до 05 травня за 2007 рік, яку слід стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1., залишивши в решті оскаржену постанову без змін.

Керуючись п.2 ч. 1. ст. 198, 201
КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Головного управління праці та
соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2008
року - змінити.

Включити до
мотивувальної та резолютивної частини постанови вказівку про розмір щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2007 рік, яку слід
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1., виклавши її в наступній редакції:
«Зобов'язати Головне управління праці та
соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1недоплачену суму
щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 2920,48 грн.
( дві тисячі дев'ятсот двадцять гривень 48 копійок).

В решті постанову залишити
без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді:
В.Ю.Поплавський

С.А.Уханенко