Справа № К-9998/06
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

15 травня 2008 р.
Справа № 8/36

к/с № К-9998/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Конюшко К.В.

Пилипчук Н.Г

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську

рішення

Господарського суду Івано-Франківської області

від

23.03.2005р.

та постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від

03.08.2005 р.

у справі

№ 8/36

за позовом

Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську

до

Приватного підприємства «Ареал»

про

визнання податкових зобов'язань, визначених за
непрямими методами

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську
(надалі - позивач, ДПІ у м. Івано-Франківську) звернулась до господарського
суду Івано-Франківської області із позовом до Приватного підприємства «Ареал»
(надалі - відповідач, ПП «Ареал») про визнання податкових зобов'язань з податку
на додану вартість у сумі 58 422,00 грн. та по податку на прибуток у сумі 69
150,00 грн., визначених за непрямими методами.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області
від 23.03.2005р. (суддя Шіляк М.А.), яке залишено без змін постановою
Львівського апеляційного господарського суду (судова колегія у складі:
головуючий суддя - Г.В. Орищин, судді: О.М. Бобеляка, О.П. Дубник) від
03.08.2005р. у справі № 8/36 позов задоволено частково, визнано податкові
зобов'язання ПП «Ареал», визначені за непрямими методами, з податку на прибуток
у розмірі 7 671,00грн. у тому числі 2 031,00грн. - штраних (фінансових) санкцій
та з податку на додану вартість у розмірі 7 031,00грн., у тому числі 2 344,00
грн. штрафних (фінансових) санкцій, стянуто з ПП «Ареал» 42,50 грн. державного
мита, 59,00 грн. витрат на інформаційне забезпечення судового процесу та 1
920,00 грн. витрат на проведення експеритизи у справі.

ДПІ у м. Івано-Франківську, не
погоджуючись із судовими рішеннями господарських судів першої та апеляційної
інстанцій, з підстав порушення останніми, при їх прийнятті, норм матеріального
та процесуального права, звернулась до Вищого господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення
господарського суду першої інстанції частково, а господарського суду
апеляційної інстанцій у справі № 8/36 повністю та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

Ухвалою Вищого
господарського суду України від 22.11.2005р. у справі № 8/36, у зв'язку із
вступом в законну силу Кодексу адміністративного судочинства України, вказана
касаційна скарга разом із матеріалами даної справи передана на розгляд Вищому
адміністративному суду України за підвідомчістю.

Відповідач відзиву на вказану касаційну скаргу не надав.

Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне:

За
результатами проведеної ДПІ у м. Івано-Франківську комплексної планової
документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного
законодавства приватним підприємством фірмою «Ареал» за період з 01.06.2000 р.
по 30.09.2003 р.,. складено акт перевірки від 22.12.2003 р №
1129/23-2-30610506, яким встановлено порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме - підприємством
завищено валові витрати без документального підтвердження в загальному розмірі
159,5тис.грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 47,9 тис.грн. та порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» - занижено суми зобов'язань по податку на
додану вартість у розмірі 39 861,00 грн. за рахунок завищення обсягу
податкового кредиту в сумі 40 897,00 грн.

На
підставі вказаного акту перевірки 25.12.2003 р., податковим органом прийнято
наступні податкові повідомлення-рішення:

- №
/0 про визначення відповідачу за непрямими методами податкового
зобов'язання з податку на прибуток в сумі 69 150,00 грн., де 46100,00 грн.
-основний платіж та 23 050,00 грн. штрафні санкції;

- №
/0 про визначення відповідачу за непрямими методами податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 58 422,00 грн., де 38 948,00
грн. основний платіж та 19 474,00 грн. штрафні санкції.

Крім
того, господарськими судами першої та апеляційної інстанцій зазначено, що з
довідки Івано-Франківського МВ УМВС від 22.08.2003 р. вбачається, що факт
звернення гр. ОСОБА_1 в міліцію з приводу крадіжки майна та бухгалтерських
документів, зареєстрований 19.08.2003 р. Із заявою від 17.11.2003 р. платник
податків звернувся до податкового органу про перенесення планової перевірки, з
огляду на факт викрадення бухгалтерських документів.

Також,
судами при постановленні судових рішень було взято до уваги висновок
судово-бухгалтерської експертизи по даній справі від 02.03.2005 року № 4, за
змістом якого підтверджується обгрунтованість нарахування суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток ПП «Ареал» у розмірі 7 671,00 грн., де 2
031,00 грн. - штрафні санкції та сума податкового збов'язання ПП «Ареал» з
податку на додану вартість в розмірі 7 031,00 грн., де 2 344,00 грн. - штрафні
санкції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України,
перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,
приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги,
а саме.

Відповідно
до пп.4.3.1 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (із
врахуванням змін та доповнень), якщо контролюючий орган не може самостійно
визначити суму податкового зобов'язання платника податків згідно з підпунктом
"а" підпункту 4.2.2 статті 4 цього Закону у зв'язку з невстановленням
фактичного місцезнаходження підприємства чи його відокремлених підрозділів,
місцезнаходження фізичної особи або ухиленням платника податків чи його
посадових осіб від надання відомостей, передбачених законодавством, а також
якщо неможливо визначити суму податкових зобов'язань у зв'язку з неведенням
платником податків податкового обліку або відсутністю визначених законодавством
первинних документів, сума податкових зобов'язань платника податків може бути
визначена за непрямим методом. Цей метод може застосовуватися також у випадках,
коли декларацію було подано, але під час документальної перевірки, що
проводиться контролюючим органом, платник податків не підтверджує розрахунки,
наведені у декларації, наявними документами обліку у порядку, передбаченому
законодавством.

Як
встановлено господарським судом апеляційної інстанції, податковим органом
долучено до матеріалів справи рішення про застосування непрямих методів
визначення сум податкового зобов'язання та службову записку від 12.12.2003 р.,
яка стала підставою прийняття такого рішення.

З даної
службової записки, господарським судом апеляційної інстанції встановлено, що в
ході документальної перевірки виявлено непідтвердження сум податкових
зобов'язань, відображених платником податків в поданих деклараціях, наявними
документами обліку. У службовій записці зазначено, що перевіряючими подано
письмові запити про рух коштів у банківські установи, органи статистики та
іншим державним органам, де можна буде отримати будь-яку інформацію про
господарську діяльність ПП «Фірма «Ареал».

Однак,
як зазначено у постанові Львівського апеляційного господарського суду,
інформація про отримані відповіді на направлені запити в акті та в матеріалах
справи відсутня. Начальником ДПІ у м.Івано-Франківську прийнято рішення без
номера і дати про застосування непрямих методів при проведенні перевірки з
використанням методу аналізу інформації про доходи і витрати платника податків.

Крім
того, такий аналіз інформації в акті перевірки відсутній (платником податків
були частково поновлені втрачені документи бухгалтерського та податкового
обліку), як і відсутнє посилання на будь-який інший метод визначення суми податкових
зобов'язань за непрямими методами, що дає підстави вважати, що податковим
органом недостатньо використано надані законом повноваження для визначення суми
податкових зобов'язань відповідача, незважаючи на підставність застосування
непрямих методів визначення податкових зобов'язань позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з аналізу судових
рішень місцевого та апеляційного господарських судів та з обгрунтування
касаційної скарги відповідачем, доводів, які б спростовували висновки вказаних
судових інстанцій, не надано.

Проте,
як встановлено у ході розгляду справи, висновком судово-бухгалтерської
експертизи підтверджено часткову обгрунтованість позиції ДПІ у м.
Івано-Франківську, а саме судовим експертом (висновок судово-бухгалтерської
експертизи від 02.03.2005 р. № 4), при дослідженні матеріалів справи,
направлених згідно ухвали господарського суду від 28.05.2004 р. у даній справі,
застосовувались методи співставлення, порівняння та документальної перевірки,
тобто були досліджені всі поновлені відповідачем документи бухгалтерського та
податкового обліку, в зв'язку з чим було постановлено висновок щодо
відповідності вимогам податкового законодаства донарахування відповідачу
податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 7 671,00 грн., де 2
031,00 грн. - штрафні санкції та сума податкового збов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 7 031,00 грн., де 2 344,00 грн. - штрафні санкції.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду
України підтверджує, що при прийнятті судових рішень у справі № 8/36
господарські суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вичерпних юридичних
висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосували до спірних
правовідносин сторін норми матеріального права.

За таких обставин, касаційна скарга ДПІ у м.
Івано-Франківську підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського
суду Івано-Франківської області від 23.03.2005р. та постанова Львівського
апеляційного господарського суду від 03.08.2005 р. у справі № 8/36 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2211
223, 225, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську на рішення господарського суду Івано-Франківської області від
23.03.2005р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
03.08.2005 р. у справі № 8/36 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області
від 23.03.2005р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
03.08.2005 р. у справі № 8/36 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя:
О.М. Нечитайло

Судді:
К.В. Конюшко

Н.Г.
Пилипчук

А.О. Рибченко

О.І. Степашко