Справа № 2-а-17/2008
Суддя: Тулик І.І.
Дата ухвалення: 2008-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-17/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08
вересня 2008 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого
- судді Тулик І.І.

при
секретарі - Шемота М.І.

з
участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Рахів адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ГУМНС та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області,

третя особа: ОСОБА_3

про

визнання нечинним рішення суб'єкта
владних повноважень,

поновлення на роботі, стягнення
оплати за вимушений прогул та

стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2звернувся
в суд з адміністративним позовом до ГУМНС та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області, третя особа -
ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення суб'єкта владних повноважень, поновлення
на роботі, стягнення оплати за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди.
Позов мотивує тим, що згідно наказу по особовому складу начальника ППЧ-9 м.
Рахів за № 7 від 09 лютого 1995 року його призначено на посаду водія пожежного
автомобіля. Наказом начальника відділу пожежної безпеки від 13 лютого 2003 року
за № 13 о/с його переведено для подальшої роботи на цій же посаді до МНС
України. Наказом начальника Головного управління Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи в Закарпатській області за № 15 о/с від 14 лютого
2003 року ОСОБА_2
призначено на посаду водія ППЧ-9 м. Рахів. Наказом начальника Головного
управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області Гецянина І.В. №
150 о/с від 08.09.2006 року позивача звільнено зі служби, з посади водія
професійно-пожежної частини-9 м. Рахів на підставі ст.40 п.1 КЗпП України - у
зв'язку з ліквідацією підрозділу на виконання наказу МНС України від 27 червня
2006 року за № 403 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних
підрозділах МНС України» та наказу ГУМНС України в Закарпатській області від 06
вересня 2006 року за № 284 «Про внесення змін до наказу ГУМНС України в
Закарпатській області від 10.07.2006 року за № 215 «Про здійснення організаційно-штатних
заходів». Позивач вважає, що фактично ліквідації підрозділу, де він працював на
посаді водія, не було, оскільки фактично всі посади, які існували на ППЧ м.
Рахів до ліквідації були збережені. На місце роботи замість звільнених осіб
приймались особи, вік яких не дозволяв проходження служби у воєнізованих
підрозділах МНС України. Крім того, його було переведено на роботу до ГУМНС
України в Закарпатській області і тому вважає, що звільнення його з посади
водія у зв'язку з ліквідацією було б законним і підставним за умови ліквідації
ГУМНС України в Закарпатській області, чого не було. Про незаконність його
звільнення свідчить і те, що відповідач не провів з позивачем, передбачених
законом, розрахунків і на день звільнення заборгованість перед ним складала
1494,75 гривні. Також йому не було запропоновано перевестись на іншу роботу.
Крім того позивач зазначає, що він не був повідомлений про наступне вивільнення
за два місяці до звільнення, як це передбачено Кодексом законів про працю
Україним. У зв'язку з цим просить визнати наказ начальника Головного управілння
Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи в Закарпатській області І.В.Гецянина за №150 о/с від 08.09.2006 року
про звільнення ОСОБА_2.. зі служби з посади водія ППЧ-9 (надалі ПДПЧ-3)
м.Рахів, Рахівського РВГУМНС в Закарпатській області на підставі ст.40 п.1 КЗпП
України, зобов'язати поновити його на посаді водія відділення ППЧ-9 (надалі
ПДПЧ-3) м. Рахів Рахівського районного відділу Головного управління МНС в
Закарпатській області, стягнути з відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 11 вересня 2006 року по день поновлення на роботі,
допустивши негайне виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за
один місяць.

Позивач вважає,
що внаслідок незаконного звільнення йому було заподіяно моральної шкоди, яка
полягає в перенесених ним моральних переживань з приводу неправомірних щодо
нього дій, а також викликаним в результаті цього захворюванням, яку він оцінює
в десять тисяч гривень.

Крім того,
просить поновити пропущений строк для звернення до судуё оскільки, згідно
ухвали апеляційного сулу Закарпатської області від 27 листопада 2007 року,
рішення Рахівського районного суду від 02 жовтня 2007 року за його позовом до
відповідачів було скасоване повністю, оскільки його було звільнено з публічної
служби, а тому вирішення цього спору віднесено до юрисдикції адміністративного
суду, саме тому вважає, що строк було пропущено з поважних причин.

Судові витрати
по справі та вартість юридичних послуг просить віднести за рахунок відповідача.

В суді ОСОБА_2та
його представник - ОСОБА_1 позовні вимоги, зазначені в позовній заяві,
підтримали повністю та наполягають на задоволенні позову. Зазначили, що профспілкові
збори щодо звільнення працівників у зв'язку з ліквідацією проведені не були,
пропозицій щодо працевлаштування в підрозділах райвідділу ОСОБА_2. не
поступало, хоча він, як колишній працівник ППЧ-9 мав першочергове право на
зайняття вакантних посад.

Представник відповідача в судове засідання не
зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Заслухавши
позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до
наступного висновку.

Витяг з наказу начальника 5-го
загону ППО Рахівського району від 09 лютого 1995 року свідчить про те, що
ОСОБА_2прийнятий на посаду водія пожежного автомобіля з 09 лютого 1995 року.

З трудової книжки вбачається, що
наказом ВПБ №13 о/с від 13.02.2003 року ОСОБА_2переведений для подальшої роботи
до МНС України.

З витягу із наказу № 150 о/с від
08.09.2006 року, вбачається, що ОСОБА_2, водія ППЧ-9 м.Рахів, Рахівського
районного відділу Головного управління МНС України в Закарпатській області,
звільнено по статті 40 п. 1 (у зв'язку з ліквідацією підрозділу) КЗпП України з
11.09.2006 року.

Довідкою Рахівського районного
відділу Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській
області №539 від 28.04.2007 року вбачається, що при звільненні заборгованість
разрахункових коштів перед ОСОБА_2. складала 1494,75 гривні у зв'язку з
відсутністю грошових коштів.

У
відповідності до ст.49-2 Кодексу законів про працю України, про наступне
вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва праці
враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Статтею
42-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник, з яким
розірвано трудовий договір з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України,
протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі
повторного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган
проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Протокол засідання загальних зборів профспілкового комітету ППЧ-9 м.Рахів
суд не бере до уваги, оскільки з нього вбачається, що збори проводилися
29.06.2006 року, а про ліквідацію ППЧ-9 м.Рахів ППЧ-9 м.Рахів та вивільнення
працівників цих частин, як зазначено у сприску до загальних профспілкових
зборів, працівників було повідомлено 27.06.2006 року. Оригіналу протоколу
відповідачем суду не надано.

Отже, ОСОБА_2був звільнений з посади
водія ППЧ-9 м.Рахів, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, тобто розірвання
трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у
випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи,
організації. В ході розгляду справи не було доведено, що позивач належним чином
був повідомлений про ліквідацію ППЧ-9 м.Рахів, тобто не менш як за два місяці
до ліквідації. Крім того, як вбачається з наказу №403 від 27.06.2006 року, було
ліквідовано дев'яту професійну пожежну частину другої групи по охороні м.Рахів
Головного управління МНС України в Закарпатської області та було утворено за
рахунок перерозподілу існуючої штатної чисельності організаційні структури у
складі головних управлінь МНС України в областях та затверджено типовий штат
2-Б, чисельністю 38 одиниць третьої підпорядкованої державної пожежної частини
м.Рахів, Рахівського району Закарпатської області Головного управління МНС
України в Закарпатській області, яка є правонаступником ППЧ-9м.Рахів. Позивач
довів у судовому засіданні, що йому не було запропоновано роботу в
новоутвореній пожежній частині, хоча фактично всі посади, які існували на ППЧ-9
м.Рахів до ліквідації збереглися у третій підпорядкованій державній пожежній
частині м.Рахів, Рахівського району Закарпатської області Головного управління
МНС України в Закарпатській області та він, з урахуванням його кваліфікації,
мав першочергове право на зайняття посади водія пожежної частини, однак на
роботу приймалися інші працівники. Також, всупереч ст.47 КЗпПУкраїни, в день
звільнення не було проведено повного розрахунку з ОСОБА_2, тому слід визнати
наказ про звільнення ОСОБА_2 з посади водія ППЧ-9 м.Рахів протиправним та
поновити його на попередньому місці
роботи.

У відповідності
до ч.2 ст.235 КЗпПУ, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен
бути поновлений на попередній роботі. При винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому слід
стягнути з Головного управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у
Закарпатській області в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 11 вересня 2006 року по день поновлення на роботі.

Статтею 237-1
Кодексу законів про працю України передбачається відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику. Позивачем ставилося
питання про стягнення в його користь з відповідача моральної шкоди, яку він
оцінює в суму 10000 гривень, оскільки внаслідок незаконного звільнення він
переніс моральні страждання у зв'язку із незаконним звільненням, втратив
нормальні життєві зв'язки, витрачав додаткові зусилля для організації свого
життя, однак суд вважає, що сума 10000 гривень моральної шкоди є значно
завищеною, а тому позов у цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з
Головного управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області в
користь ОСОБА_2 2000 гривень моральної шкоди.

Судові
витрати в сумі 51 гривню судового збору слід стягнути з відповідача на користь
держави.

Позивач
в ході розгляду справи відмовився від позову в частині стягнення витрат на
юридичні послуги.

У відповідності
до ст.235 Кодексу Законів про працю України та 256 КАС України слід допустити
негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення
середнього заробітку за один місяць.

Вимога
ОСОБА_2. про поновлення строку для звернення до суду підлягає до задоволення,
так як позивач подавав до Рахівського районного суду позов про поновлення його
на роботі та 02 жовтня 2007 року Рахівським районним судом було винесене
рішення у справі за його позовом, однак ухвалою апеляційного суду Закарпатської
області від 27 листопада 2007 зазначене рішення було скасовано та його
повідомлено, що оскільки дані правовідносини відносяться до публічної служби,
тому вирішення цього спору віднесено до юрисдикції адміністративного суду, що
свідчить про поважність причини пропуску строку.

Керуючись ст.9, 11, 17, 86, 94, 159, 160, 256 КАС
України, ст.ст.40,42-1,47,49-2, 221, 232, 233, 234, 235, 236, 237-1 КЗпП , суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов
задовольнити.

Поновити
строк для звернення з позовом до суду.

Визнати
протиправним наказ начальника Головного управління міністерства з надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
у Закарпатській області Гецянина І.В. №150 о/с від 08.09.2006 року про
звільнення ОСОБА_2 зі служби з посади водія професійно-пожежної частини-9
(надалі ПДПЧ-3) м.Рахів Рахівського районного відділу ГУМНС в Закарпатській
області на підставі ст.40 п.1 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підрозділу.

Зобов'язати
Головне управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області
поновити ОСОБА_2 на посаді водія професійно-пожежної частини-9 )надалі ПДПЧ-3) м.Рахів Рахівського районного
відділу ГУМНС в Закарпатській області.

Стягнути з
Головного управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області в користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 вересня 2006 року по
день поновлення на роботі.

Стягнути
з Головного управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській
області в користь ОСОБА_2 2000 гривень моральної шкоди.

Стягнути
Головного управління міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Закарпатській області в
користь держави 51 гривню судового збору.

Допустити
негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2на роботі та стягнення
середнього заробітку за один місяць.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Рахівський районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
: І.І.Тулик

З
оригіналом вірно:

Суддя
Рахівського районного суду: І.І.Тулик