Справа № 2а-29/2007
Суддя: Діденко О.П.
Дата ухвалення: 2007-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-29 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007
року

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді
Діденко О.П.,

при
секретарі Овчарику В.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині справу за
адміністративним позовом міського голови міста Ніжина ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_2, до секретаря
Ніжинської міської ради ОСОБА_3, треті
особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання протиправними виданих
відповідачем розпоряджень та їх скасування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, повноваження якого як міського голови м.
Ніжина були затверджені рішеннями територіальної виборчої комісії та першої
сесії Ніжинської міської ради У скликання 28.04.2006 року, звернувся з позовом до секретаря Ніжинської
міської ради ОСОБА_3, в якому просив
визнати протиправними та скасувати видані ним розпорядження від 23 червня 2006
року № 49-к про призначення на посаду заступника міського голови, керівника апарату виконкому ОСОБА_5 та від 14
серпня 2006 року № 67-к про призначення ОСОБА_4
на посаду заступника міського голови. Свої вимоги міський голова ОСОБА_1
обґрунтував тим, що секретар Ніжинської
міської ради ОСОБА_6 у зазначений вище період не мав законних підстав для
виконання обов'язків міського голови у зв"язку із скасуванням постановою
апеляційного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2006 року рішення 1У
сесії Ніжинської міської ради У скликання від 13 червня 2006 року щодо
дострокового припинення повноважень Ніжинського міського голови та
розпорядження секретаря Ніжинської міської ради ОСОБА_3 від 14.06.2006 року про
взяття на себе виконання повноважень міського голови, а відповідно і не мав права видавати від його
імені та підписувати розпорядження про призначення на посади при відсутності
законного розпорядження про виконання повноважень міського голови, так як відповідно до п.20 ч.3 ст. 42,
ч.8 ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні" міський голова в межах своїх повноважень
видає розпорядження, це право є
виключним і лише міський голова може його здійснювати. Оскільки секретар ради
ОСОБА_3 не мав повноважень на виконання обов'язків міського голови, то відповідно не мав повноважень видавати та
підписувати розпорядження від імені міського голови без спеціального на те
доручення, так як відповідно до ст. 50 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" секретар міської ради не може видавати та
підписувати жодних розпоряджень, в тому
числі і з кадрових питань, оскільки відповідно до
п.7 ч.2 ст. 42 цього ж закону керівництво

апаратом виконавчого комітету віднесено до компетенції міського
голови, а не секретаря ради, а крім того ОСОБА_7 була призначена на посаду
заступника міського голови в той час, як
цю посаду обіймала ОСОБА_2 Вважає, що
секретарем ради ОСОБА_6 порушено його,
як міського голови, право
видавати розпорядження з кадрових питань,
передбачене п.п.7, 20 ч.3 ст. 42
та ч.8 ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні",
тому просив визнати протиправними та скасувати зазначені розпорядження.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8
позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити із зазначених у позові підстав та додатково до
зазначеного в позові пояснила, що
міський голова ОСОБА_1 дійсно хворів із 09 червня 2006 року по 15 серпня 2006
року, але вважає, що наявність листка непрацездатності не є
підставою вважати, що він не міг
виконувати своїх повноважень, оскільки
про це в листку непрацездатності не зазначено,
що існує чітке розмежування неможливості виконання повноважень і
відсутності на роботі і хоч це стосується заступника міського голови, але за аналогією це розмежування понять
можливо застосувати і до міського голови,
оскільки під неможливістю виконання повноважень слід розуміти
перебування за межами України чи якісь інші випадки, в яких чітко зазначено про неможливість
виконання обов"язків. Також ОСОБА_8
пояснила, що можливо в ЗУ „Про місцеве
самоврядування в Україні" і не передбачено, що в разі відсутності міського голови ним
повинно видаватися розпорядження про покладення обов"язків міського голови
на секретаря ради, але вона вважає, що таке розпорядження повинно бути, а так як міський голова під час його хвороби
розпорядження на виконання обов'язків міського голови секретарю ради не
давав, то і з цих підстав він не міг
виконувати повноваження міського голови на час хвороби останнього та видавати
оспорювані розпорядження. їй невідомо,
чи є в ЗУ „Про місцеве
самоврядування в Україні" обмеження щодо кола обов'язків, які на час відсутності міського голови
покладаються на секретаря ради, але вона
вважає, що саме міський голова повинен
вирішувати, кому і які повноваження
виконувати на час його відсутності.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, у їх
задоволенні просив відмовити та пояснив,
що повноваження міського голови він виконував у період з 09 червня 2006
року по 15 серпня 2006 року, коли
міський голова хворів, тому вважає їх
виконання правомірним, що він виконував
усі його повноваження, так як жодні
обмеження кола повноважень, які виконує
секретар міської ради у разі неможливості виконання міським головою своїх
повноважень, Законом України , Дро
місцеве самоврядування в Україні" не передбачені, як і не передбачено видання міським головою
розпорядження про покладення виконання обов"язків міського голови на
секретаря ради, оскільки це прямо
передбачено в чЗ п.1 ст. 50 ЗУ „Про місцеве
самоврядування в Україні" і що виконання ним повноважень міського голови, яке викликано хворобою останнього, ніяким чином не залежало від рішення сесії
ради від 13 червня 2006 року про дострокове припинення повноважень міського
голови та розпорядження від 14 червня 2006 року про здійснення повноважень
міського голови, які постановою
апеляційного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2006 року визнані
протиправними та скасовані. Що ОСОБА_4
та ОСОБА_5 були обрані заступниками міського голови рішенням сесії ради, яке було обов'язковим для виконання, тому ним
під час виконання повноважень міського голови і були видані

оспорювані позивачем розпорядження та що зазначені рішення ради є діючими й
на даний час, що підтверджується ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 08 лютого 2007 року.

Третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог позивача
заперечувала та пояснила, що
повноваження заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів
ради та керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету закінчуються після
сформування нового складу виконавчого комітету,
а так як виконавчий комітет Ніжинської міської ради був сформований
рішенням У1 сесії Ніжинської міської ради У скликання 26 липня 2006 року, то повноваження ОСОБА_2, як заступника міського голови, вже закінчились на момент прийняття
оспорюваного розпорядження від 14 серпня 2006 року про призначення її, ОСОБА_4 ,
на посаду заступника міського голови,
до того ж у лютому 2007 року ОСОБА_2 звільнена з роботи за власним
бажанням. Оскільки рішення сесії
ради, яким вона обрана на посаду
заступника міського голови є діючим,
міський голова тривалий час хворів,
то вона вважає, що секретар ради
зобов"язаний був видати розпорядження про її призначення на посаду
заступника міського голови, що вона в
даний час працює на даній посаді і самим міським головою ОСОБА_1 08 лютого 2007
року видано розпорядження, яким
виконання обов'язків заступника міського голови ОСОБА_5 в разі його відсутності
чи неможливості виконання ним своїх обов'язків покладені на неї, ОСОБА_4,
і навпаки, її обов'язки - на
ОСОБА_5, що також вона вважає свідченням
її правомірного призначення на посаду заступника міського голови.

Треті
особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 - на стороні позивача, ОСОБА_5 - на стороні відповідача, в судове засідання не заявилися і письмово
просили розглянути справу в їх відсутність,
що суд визнав можливим, так як
представник позивача, відповідач та
третя особа на стороні відповідача проти цього не заперечували.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Частина
2 ст. 71 КАС України покладає обов'язок
доказування правомірності дій чи рішень суб"єкта владних повноважень на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно
до ч. 1 п.1 ст. 43 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" питання обрання заступника голови ради вирішуються виключно на
пленарних засіданнях ради. ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 були обрані на посади заступників міського голови рішенням У сесії У
скликання Ніжинської міської ради від 22 червня 2006 року. Постановою
Ніжинського міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року відмовлено у
задоволенні позову міського голови ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про
скасування рішення ради, яким на посади
заступників міського голови обрані ОСОБА_4
та ОСОБА_5, а ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 08 лютого 2007 року, яка набрала законної сили, постанова Ніжинського.міськрайонного суду від
23 листопада 2006 року була скасована, а
провадження в справі закрито у зв"язку з тим, що справа не підлягала розглядові в порядку
адміністративного судочинства, бо
оспорюване рішення ради відноситься до внутрішньої діяльності ради, є її виключною компетенцією і зазначеним
рішенням не порушені які-небудь законні права та інтереси Ніжинського

міського;
голови. Відповідно до частини 1 ст. 72
КАС України зазначені обставини, як
встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини. Оспорювані позивачем розпорядження були видані відповідачем на
підставі зазначеного рішення ради,
яке, як на час видання
розпоряджень, так і на час розгляду
справи в суді, є діючим, тобто для видання розпоряджень про
призначення на посади заступників міського голови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були правові підстави -
вищезазначене рішення сесії Ніжинської міської ради. Заслуговують також на
увагу заперечення проти позову третьої особи ОСОБА_4 відносно припинення повноважень попереднього
заступника міського голови ОСОБА_2 у зв"язку із сформуванням нового складу
виконавчого комітету на час видання оспорюваного розпорядження від 14 серпня
2006 року, яке представником позивача не
спростовано, а навпаки, нею підтверджено, що ОСОБА_2 звільнена з роботи за власним
бажанням, до того ж нею самостійні
вимоги на предмет спору не заявлені.

Досліджуючи питання правомірності видання
зазначених розпоряджень
саме секретарем ради, тобто відповідачем, суд приймає до уваги слідуюче:

Постановою
апеляційного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2006 року, яка набрала законної сили, рішення 1У сесії Ніжинської міської ради У скликання
від 13 червня 2006 року щодо дострокового припинення повноважень Ніжинського
міського голови ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано у зв"язку з.
порушенням порядку скликання сесії,
встановленого ч.б ст. 46 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки до відома міського голови, який з 09 червня 2006 року перебував у
лікарні, не було доведено звернення групи
депутатів про скликання позачергової сесії і він був позбавлений свого права
дати доручення секретарю ради в разі неможливості самому скликати сесію через
хворобу або вирішити це питання протягом двох тижнів, а розпорядження секретаря Ніжинської міської
ради ОСОБА_3 від 14 червня 2006 року про здійснення ним повноважень міського голови
визнано протиправним та скасовано як похідне від незаконного рішення сесії.
Зазначені обставини відповідно до частини 1
ст. 72 КАС України доказуванню в даній справі не підлягають.

Суд не
може погодитися з доводами представника позивача відносно того, що секретар ради ОСОБА_3 не мав права
видавати оспорювані розпорядження у зв"язку з скасуванням постановою
апеляційного суду від 12 жовтня 2006 року виданого ним розпорядження про
здійснення повноважень міського голови від 14 червня 2006 року, а приймає до уваги заперечення проти позову
секретаря ради ОСОБА_3, оскільки
вважає, що виконання секретарем ради
ОСОБА_3 повноважень міського голови в період з 09 червня 2006 року, тобто з того часу, коли захворів міський голова ОСОБА_1, не є похідним від скасованого
розпорядження, оскільки відповідно до
ч.1 ст.
42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" у разі
неможливості виконання міським головою своїх повноважень його повноваження
здійснює секретар ради, що також
передбачено і в ч.3 п.1 ст. 50 цього
Закону. Жодних обмежень щодо кола повноважень,
які здійснюються секретарем ради у разі неможливості виконання міським
головою своїх повноважень, а також
необхідності видання окремого розпорядження,
яким би повноваження міського
голови в разі неможливості ним їх виконання покладались

на заступника міського
голови, Закон України „Про місцеве самоврядування в Україні", не містить. Оскільки п.20 ч.3 ст. 42,
ч.8 ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні міському голові надано право видавати
розпорядження у межах своїх повноважень,
а він в період з 09 червня 2006 року по 28 липня 2006 року перебував на
стаціонарному лікуванні спочатку в Ніжинській ЦМЛ, а потім у обласному кардіодиспансені, а з 31 липня 2006 року по 15 серпня 2006 року
лікувався амбулаторно, що
підтверджується листками непрацездатності,
а тимчасова непрацездатність якраз і є неможливістю за станом здоровая
виконувати роботу протягом часу, на який
видані листки непрацездатності, то
виданими секретарем ради оспорюваними розпорядженнями не порушено право
міського голови видавати розпорядження з кадрових питань, передбачене п.п.7, 20 ч.3 ст. 42 та ч.8
ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки у зазначений час міський голова не
мав можливості реалізувати зазначене право,
тобто не мав можливості виконувати свої повноваження, до яких входить і видання розпоряджень з
кадрових питань.

З огляду
на встановлене, суд приходить до
висновку про необхідність у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.
ст. 158-161 КАС України, п.20 ч.3
ст. 42, ч.8 ст. 59,
ч.1 ст. 42, ч.3 п.1
ст. 50 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", суд

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог міського голови міста Ніжина ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_2, до секретаря
Ніжинської міської ради ОСОБА_3, треті
особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування
розпоряджень секретаря Ніжинської міської ради від 23 червня 2006 року № 49-к
про призначення на посаду заступника міського голови, керівника апарату виконкому ОСОБА_5 та від 14
серпня 2006 року № 67-к про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника міського
голови, відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження
і подання після-цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку ч.5 ст.
186 КАС України.