Справа № К-6950/06
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2008-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ К-6950/06

ВИЩИЙ АдміністративниЙ
СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“28” лютого 2008р. Вищий адм
іністративний суд України у
складі колегії суддів:
головуючого
Конюшка К.В.
суддів:
Ланченко Л.В.

Нечитайло О.М.

Пилипчук Н.Г.

Федорова М.О.

при секретарі: Каліушко
Ф.А.
за участю представників:

позивача: Мучінський І.Д.
відповідача-1: Церетелі Л.А.

відповідача-2: неявка
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні касацій
ну скаргуДержавної подат
кової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська на постан
ову Луганського апеляційно
го господарського суду від 18.0
4.2005 р.

у справі № 3/108

за позовом
Товариства з обмеженою відп
овідальністю «Компанія «ЛЕО
»
до 1) Д
ержавної податкової інспекц
ії у Жовтневому районі м.
Луганська, 2) Відділення Держа
вного казначейства у Жовтне
вому районі м. Луганська
про стяг
нення 72757,15 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2004 року
Товариство з обмеженою відп
овідальністю «Компанія «ЛЕО
» звернулось до Господарсько
го суду Луганської області з
позовом до Державної подат
кової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська (з урахув
анням заяви про уточнення по
зовних вимог) про зобовяза
ння податкового органу внест
и зміни до картки особового р
ахунку та зменшити суму нара
хувань по сплаті вартості 184 т
оргових патентів за 1-4 квартал
2004р. на 322 525,00 грн., зменшити суму п
ені, нараховану позивачу за н
есвоєчасну сплату торгових п
атентів в сумі 7 752,36 грн. шляхом
внесення відповідних змін до
картки особового рахунку, по
вернути на рахунок позивача
зайво сплачену вартість пате
нтів за 2004 рік в сумі 78 814,69 грн.
В обґрунтування позо
вних вимог позивач послався
на те, що його вимоги про зобо
вязання податкового орган
у внести зміни до картки особ
ового рахунку та зменшити су
му нарахувань по сплаті варт
ості 184 торгових патентів є пр
авомірними, з огляду на те, що
рішеннями місцевих та апеляц
ійних господарських судів у
справах № 6/90 н та 1/115н, які набрал
и законної сили, податкові ви
моги відповідача про наявніс
ть податкового боргу по опла
ті патенту у сфері грального
бізнесу, визнані недійсними
, а тому у позивача є всі закон
ні підстави для звернення до
Державної податкової інспек
ції у Жовтневому районі м. Луг
анська про вирішення питання
про зарахування зайво сплач
ених коштів в рахунок майбут
ніх платежів.
В ході судового розг
ляду ухвалою Господарського
суду Луганської області від
11.01.2005р. до участі в справі було з
алучено другого відповідача
Відділення Державного ка
значейства України у Жовтнев
ому районі м. Луганська.
Рішенням Господарс
ького суду Луганської област
і від 08.02.2005р., залишеним без змін
постановою Луганського апел
яційного господарського суд
у від 18.04.2005р., позов задоволено. З
обовязано Державну податк
ову інспекцію у Жовтневому р
айоні м. Луганська внести змі
ни до картки особового рахун
ку позивача (Товариства з обм
еженою відповідальністю «Ко
мпанія «ЛЕО») шляхом зменшен
ня сум нарахувань за 1-4 кварта
ли 2004 р. у розмірі 322 525,00 грн. Зобов
язано Державну податкову
інспекцію у Жовтневому райо
ні м. Луганська зменшити суму
пені, нараховану за несвоєча
сну сплату торгових патенті
в в сумі 7 752,36 грн., шляхом внесен
ня відповідних змін до картк
и особового рахунку, Товарис
тва з обмеженою відповідальн
істю «Компанія «ЛЕО». Товари
ству з обмеженою відповідаль
ністю «Компанія «ЛЕО» поверн
уто з місцевого бюджету надм
іру сплачену вартість торгі
вельних патентів за 2004 рік в су
мі 78 814,69 грн.
Не погоджуючись з рі
шенням суду апеляційної інст
анції, Державна податкова і
нспекція у Жовтневому районі
м. Луганська оскаржила його
в касаційному порядку.
В касаційній скарзі
скаржник послався на те, що пр
и прийнятті оскаржуваного су
дового рішення судом порушен
о норми матеріального та про
цесуального права, просив йо
го скасувати та прийняти нов
е рішення про відмову у задов
оленні позовних вимог.
В судовому засіданні
представник скаржника (відп
овідача-1) підтримав вимоги ка
саційної скарги.
Представник позивач
а заперечував проти задоволе
ння касаційної скарги та про
сив рішення попередніх судов
их інстанцій залишити без зм
ін.
Представники відпов
ідача-2 в судове засідання не з
явились.
Справу розглянуто відпов
ідно до приписів ч.4 ст.221 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України.
Заслухавши суддю-до
повідача, пояснення присутні
х у судовому засіданні предс
тавників сторін, розглянувши
та обговоривши доводи касац
ійної скарги, перевіривши пр
авильність застосування суд
ами норм матеріального та пр
оцесуального права і матеріа
ли справи, колегія суддів вва
жає, що касаційна скарга підл
ягає частковому задоволенню
з огляду на таке.
Як встановлено судам
и попередніх інстанцій, Това
риство з обмеженою відповіда
льністю «Компанія «ЛЕО» здій
снює діяльність у сфері грал
ьного бізнесу на підставі то
ргових патентів та знаходить
ся на обліку як платник подат
ків.
У грудні 2003р. позиваче
м було придбано 184 торгових па
тента. При цьому з наявних в ма
теріалах справи платіжних до
ручень № 27 від 10.12.2003р. та № 30 від 12.12.20
03р. вбачається, що Товариством
з обмеженою відповідальніст
ю «Компанія «ЛЕО» за період з
01.01.2004р. по 31.03.2004р. сплачено 64 400 грн. з
а 184 торгових патента, тобто по
350 грн. за 1 торговий патент.
Проте, податковим ор
ганом було надіслано позивач
у першу податкову вимогу від
10.01.2004р. № 1/1 з нарахованою сумою п
одаткового зобовязання по
сплаті за торгові патенти за
перший квартал 2004 р. у розмірі
63 436,28 грн.
Не погоджуючись з вк
азаною податковою вимогою п
озивач звернувся до Господар
ського суду Луганської облас
ті. Рішенням Господарського
суду Луганської області від
20.04.2004року у справі № 6/90н, залишен
им без змін постановою Донец
ького апеляційного господар
ського суду від 08.06.2004р., позов за
доволено, податкова вимога №
1/1 від 10.01.2004р. визнана недійсною.

Після цього податков
им органом було надіслано по
зивачу першу податкову вимог
у № 1/315 від 23.03.2004р. на суму 121 203,93 грн., я
ка нарахована відповідачем з
а другий квартал 2004р. та за оста
нні три місяці строку дії 184 то
ргових патента.
Рішенням Господарсь
кого суду Луганської області
від 14.05.2004р. у справі № 1/115н податк
ова вимога № 1/315 від 23.03.2004р. визнан
а недійсною.
На підставі вищевказ
аних судових рішень позивач
звернувся до відповідача з л
истом про зарахування зайво
сплачених коштів у розмірі 63
436,28 грн. в рахунок оплати патен
тів за 3-й квартал 2004р.
Державною податково
ю інспекцією у Жовтневому ра
йоні м. Луганська було відмов
лено позивачу у задоволенні
його клопотання, оскільки, на
думку податкового органу, вн
есена платником податку плат
а вартості за торгові патент
и не може бути надмірно сплач
еною, оскільки її розмір відп
овідає вимогам чинного закон
одавства.
Задовольняючи позов
ні вимоги, суд першої інстанц
ії дійшов висновку, що збільш
ення вартості торгового пате
нту на надання послуг у сфері
грального бізнесу Законом У
країни «Про Державний бюджет
України на 2004р.» суперечить пр
авилам статті 1, частини 2 стат
ті 7 Закону України «Про систе
му оподаткування і частини 3 с
татті 27 Бюджетного кодексу Ук
раїни. А тому, у позивача наявн
а переплата за 1-4 квартали 2004р. в
сумі 322 525,00 грн.
Апеляційний господа
рський суд, в свою чергу, пого
дився з твердженням місцевог
о господарського суду про до
ведення позивачем факту пере
плати вартості торгових пат
ентів за 1-4 квартали 2004р.
Проте, переглядаючи
рішення суду першої інстанці
ї в апеляційному порядку, суд
апеляційної інстанції не вз
яв до уваги те, що місцевим гос
подарським судом не було нал
ежним чином повідомлено відп
овідача-2, а саме Відділення Де
ржавного казначейства у Жовт
невому районі м. Луганська, пр
о дату, час і місце судового за
сідання.
Так, відповідно до ст
. 87 Господарського процесуаль
ного кодексу України (далі - ГП
К України), який підлягав заст
осуванню судом першої інстан
ції на час вирішення спору, рі
шення та ухвали розсилаються
сторонам, прокурору, який бра
в участь в судовому процесі, т
ретім особам не пізніше пя
ти днів після їх прийняття аб
о вручаються їм під розписку
, якщо інше не передбачено цим
Кодексом.
Проте, як вбачається
з відмітки на зворотній стор
оні ухвали Господарського су
ду Луганської області від 21.01.20
05р., якою розгляд справи № 3/108 від
кладено на 08.02.2005р., копії даної у
хвали було роздруковано в кі
лькості 3 примірників (1- до спр
ави, 2- позивачу, 3- відповідачу).
Також, на штампі про відправк
у вказано про надіслання при
мірників в кількості 2 екземп
лярів, хоча дана ухвала повин
на була бути надіслана позив
ачу, відповідачу-1 та відповід
ачу-2. До того ж, з протоколу суд
ового засідання та самого те
ксту рішення Господарського
суду Луганської області від
08.02.2005р. вбачається, що воно було
прийнято у відсутності пред
ставника Відділення Державн
ого казначейства у Жовтневом
у районі м. Луганська.
Отже, судом першої ін
станції дана справа була роз
глянута за відсутності предс
тавників Відділення Державн
ого казначейства у Жовтневом
у районі м. Луганська, яке нале
жним чином не було повідомле
не про дату, час і місце судово
го засідання.
Луганським апеляцій
ним господарським судом не в
раховано, що відповідно до пр
иписів ст. 104 ГПК України вказа
не порушення процесуального
закону судом першої інстанц
ії було в будь-якому випадку п
ідставою для скасування ріше
ння місцевого господарськог
о суду.
Крім того, суд касаці
йної інстанції також не може
погодитись з висновками суд
ів попередніх інстанцій викл
адених у прийнятих судових р
ішеннях, з огляду на те, що вон
и зроблені з порушенням норм
матеріального права та не ві
дповідають фактичним обстав
инам.
Так, відповідно д
о вимог ч. 5 ст. 15 Закону України
«Про патентування деяких ви
дів підприємницької діяльно
сті» від 23.03.1996р. № 98/96-ВР (далі - Зако
н України від 23.03.1996р. № 98/96-ВР) опла
та вартості торгового патент
у на здійснення операцій з на
дання послуг у сфері грально
го бізнесу провадиться щоква
ртально до 15 числа місяця, що п
ередує звітному кварталу.

Як вбачається з наяв
них в матеріалах справи плат
іжних доручень № 122 від 12.03.2004р., № 41
від 14.06.2004р. та № 199 від 09.09.2004р. позива
чем була здійснена оплата 184 т
оргових патенту за 2-4 квартали
2004р. в сумі 64400,00 грн., тобто по 350 грн
. за кожний патент.
Але, станом на день о
плати позивачем 184 торгових па
тенту за 2-4 квартал 2004р., а саме 12.0
3.2004р., 14.06.2004р. та 09.09.2004р. відповідно
до ч. 3 ст. 5 Законом України ві
д 23.03.1996р. № 98/96-ВР (в редакції Закон
у України «Про Державний бюд
жет на 2004 рік» від 27.11.2003р. № 1344-ІV) в
артість торгового патенту на
здійснення операцій з надан
ня послуг у сфері грального б
ізнесу: для використання гра
льного автомата з грошовим а
бо майновим виграшем склада
ла - 2800 грн. на рік, або 700 грн. за од
ин патент в квартал.
Отже, з урахуванням з
мін, які були внесені до ч. 3 ст.
5 Закону України від 23.03.1996р. № 98/
96-ВР, здійснюючи оплату 184 тор
гових патентів за 2-4 квартал 2004
р. позивач повинен був сплати
ти суму в іншому розмірі, ніж 6
4400,00 грн., яка була сплачена ним ф
актично.
Проте, при визначенн
і факту переплати позивачем
вартості торгових патентів з
а 1-4 квартал 2004 р. судами не бул
о надано відповідної правово
ї оцінки вказаним обставинам
та не враховано приписи чинн
ого законодавства, яке підля
гало застосуванню до спірних
правовідносин, а отже, не вста
новлено достовірно, чи дійсн
о мав місце факт переплати по
зивачем вартості 184 торгових п
атенту за 2-4 квартали 2004року.
Таким чином, при пере
вірці доводів позивача про н
аявність в нього переплати з
а торгові патенти у 2004р. судам с
лід було зясувати це з урах
уванням ставок, визначених з
аконодавством на час оплати
торгових патентів та фактичн
о сплачених позивачем сум за
торгові патенти у конкретно
му кварталі. І вже з огляду на
встановлене визначити з розб
ивкою по кварталам, в якому з н
их і за яку кількість патенті
в позивачем було сплачено бі
льшу суму ніж встановлено чи
нним законодавством на час з
дійснення оплати.
Суд касаційної інс
танції також не може погодит
ись з твердженням місцевого
господарського суду про те, щ
озбільшення вартості торг
ового патенту на надання пос
луг у сфері грального бізнес
у Законом України «Про Держа
вний бюджет України на 2004р.» су
перечить правилам статті 1, ча
стини 2 статті 7 Закону України
«Про систему оподаткування»
і частини 3 статті 27 Бюджетног
о кодексу України, оскільки
п. 1 ч. 2 ст. 92 Основного Закону Ук
раїни Конституції України
визначено, що виключно закон
ами України встановлюється с
истема оподаткування, податк
и і збори.
Крім того, пунктом
1 частини 1 статті 2 Бюджетного
кодексу України (далі Коде
кс) встановлено, що бюджет п
лан формування та використан
ня фінансових ресурсів для з
абезпечення завдань і функці
й, які здійснюються органами
державної влади, органами вл
ади Автономної Республіки Кр
им та органами місцевого сам
оврядування протягом бюджет
ного періоду.
Зі змісту пункту 3 час
тини 1 статті 4 Кодексу виплива
є, що нормативно-правовими ак
тами, що регулюють бюджетні в
ідносини в Україні, є, зокрема
, закон про Державний бюджет У
країни.
Згідно з пунктом 19 час
тини 1 статті 2 Кодексу доходи
бюджету усі податкові, неп
одаткові та інші надходження
на безповоротній основі, спр
авляння яких передбачено зак
онодавством України (включаю
чи трансферти, дарунки, грант
и).
Закон про Державний
бюджет України на поточний р
ік регулює бюджетні відносин
и, зокрема, у сфері наповнення
бюджету через механізми спр
авляння податків. Отже, дія за
значеного закону поширюєтьс
я, у тому числі, і на податкові
правовідносини, оскільки од
ним із джерел формування дох
одної частини Державного бюд
жету на поточний рік є податк
и, які справляються за встано
вленими ставками. Закон про Д
ержавний бюджет України на п
оточний рік передбачає розмі
р кожної доходної статті бюд
жету, зокрема шляхом визначе
ння розміру податкових ставо
к, зупинення дії податкових з
обовязань для визначеного
кола субєктів і звільненн
я окремих субєктів господа
рювання від сплати певних ви
дів податків.
Таким чином, закон пр
о Державний бюджет України в
становлює, зокрема, основи ре
гулювання податкових віднос
ин у частині спрямування под
атків до Державного бюджету
як елементу його доходної ча
стини. Виходячи із зазначено
го, цим Законом можуть змінюв
атись окремі положення подат
кових законів, вводитися под
аткові пільги та інше.
Отже, у даному випадк
у, порядок встановлення став
ок оподаткування шляхом внес
ення змін до Закону України в
ід 23.03.1996р. № 98/96-ВР Законом України
«Про Державний бюджет Украї
ни на 2004 рік» від 27.11.2003р. № 1344-ІVвідп
овідає положенням Конститу
ції України. А тому, при розгля
ді даної справи судам необхі
дно було врахувати зміни вне
сені до ч. 3 ст. 5 Закону України
від 23.03.1996р. № 98/96-ВР.
Відповідно до ч.2 ст.227 К
одексу адміністративного су
дочинства України підставою
для скасування судових ріше
нь апеляційної інстанції і н
аправлення справи на новий с
удовий розгляд є порушення н
орм матеріального чи процесу
ального права, які призвели а
бо могли призвести до неправ
ильного вирішення справи і н
е можуть бути усунені судом к
асаційної інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 227 Код
ексу адміністративного судо
чинства України судові рішен
ня обовязково скасовуютьс
я з направленням справи на но
вий судовий розгляд, якщо спр
аву розглянуто за відсутност
і будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чин
ом не повідомлених про дату, ч
ас і місце судового засіданн
я.
Отже, враховуючи вик
ладене та межі перегляду суд
ових рішень касаційною інста
нцією, ухвалені судом першої
та другої інстанцій судові р
ішення не ґрунтуються на вим
огах чинного законодавства і
підлягають обовязковому с
касуванню, а справа відповід
но до приписів ч.4 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України - направленню на н
овий судовий розгляд до суду
першої інстанції.
Під час нового розгл
яду справи суду необхідно вр
ахувати викладене, всебічно
та повно зясувати і переві
рити всі фактичні обставини,
обєктивно оцінити докази,
що мають юридичне значення д
ля розгляду справи та виріше
ння спору по суті, і в залежнос
ті від встановленого правиль
но визначити норми матеріаль
ного права, що підлягають зас
тосуванню до спірних правові
дносин, та прийняти обґрунто
ване і законне судове рішенн
я.
Керуючись ст.ст. 220, 221, 223,
227, 230, 231 Кодексу адміністративно
го судочинства України, суд к
асаційної інстанції

У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Д
ержавної податкової інспекц
ії у Жовтневому районі м. Луга
нська задовольнити частково
.
Рішення Господарськ
ого суду Луганської області
від 08.02.2005р. та постанову Лугансь
кого апеляційного господарс
ького суду від 18.04.2005р. у даній сп
раві скасувати, а справу напр
авити на новий розгляд до суд
у першої інстанції.
­­­­­­­­­­­­­­­­­­­­
Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення і
може бути оскаржена з підста
в, у строк та у порядку, визнач
еними ст.ст. 237 239 КАС України.

Головуючий
(підпис)
Конюшко К.В.

Судді

(підпис)

Ланченко Л.В.

(підпис)

Нечитайло О.М.

(підпис)

Пилипчук Н.Г.

(підпис)

Федоров М.О.

З оригіналом згідно
Відповідальний секрета
р
А.О. Патюк