Справа № 22-а-3487/08
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Казюк О.О.
Першотравневий районний суд м. Чернівці №2а-6/2007
Справа 22а-3487/08
Доповідач: Багрій В.М.
Постанова

Іменем України

08
вересня 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

при
секретарі: Гідей К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 07.11.2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до
виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа - ОСОБА_1про
визнання частково незаконними п. 2.1 рішення виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 20.07.2004 року №639/14, п. 3 рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 14.12.2004 року №1071/23, п. 3.2 рішення
виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.03.2005 року №231/5,-

в с т
а н о в и л а :

У квітні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовною заявою до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про
визнання частково незаконними п. 2.1 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської
ради від 20.07.2004 року №639/14, п. 3 рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 14.12.2004 року №1071/23, п. 3.2 рішення
виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.03.2005 року №231/5.

Позивачка свої позовні вимоги мотивувала
тим, що оскаржувані рішення виконавчого комітету міської ради з узаконення самовільної будівлі сараю літ.
«І» порушують її права власника, які гарантовані Конституцією України та
законами України, а також заподіюється шкода, що виражається у знижені якості
житла, прямій загрозі безпечності проживання у ньому.

Влаштування підвалу в самовільно
побудованому сараї літ. «І» призвело до появи тріщин на стінах її будівлі, а
виконком міської ради, дії якого оскаржуються, прийнявши в експлуатацію
самовільно побудований сарай літ. «І», порушив її права та законні інтереси.

На підставі вищенаведеного, позивачка
просила визнати частково незаконними п. 2.1 рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 20.07.2004 року №639/14, п. 3 рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від 14.12.2004 року №1071/23, п. 3.2 рішення
виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.03.2005 року №231/5.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від
07.11.2007 року позов задоволено.

Визнано незаконними п. 2.1 рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 20.07.2004 року №639/14, п. 3 рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від 14.12.2004 року №1071/23, п. 3.2 рішення
виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.03.2005 року №231/5 в
частині прийняття в експлуатацію сараю літ. «І» поАДРЕСА_1 і видачі свідоцтва про право власності на цей
об'єкт.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив ОСОБА_1 , подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що
висновки суду, викладені в постанові не відповідають обставинам справи,
оскільки при прийнятті цієї постанови суд допустив неповне з'ясування обставин
та визнав встановленими недоведені позивачем обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, порушив норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття незаконної
постанови.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що
підвал, який на думку позивача, порушує її права, знаходиться не в сараї літ.
«І», а в сараї літ. «Г», що підтверджується висновком експерта-будівельника.
Жодної інформації щодо існування будь-яких підвалів в будинковолодінніАДРЕСА_1,
рішення відповідача не містять.

Крім того, в договорі дарування від
23.11.2004 року, який позивач не додала до позову, і на підставі якого вона
отримала від матері у власність житловий будинок літ. «Б» (квартиру №3) чітко
зазначено, що на земельній ділянці, яка закріплена за даним будинковолодіння,
знаходиться в тому числі і сарай літ. «І».

З огляду на наведені обставини, апелянт
просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від
07.11.2007 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позову.

До апеляційної скарги приєднався виконавчий комітет Чернівецької міської ради.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянтаОСОБА_1., яка апеляційну
скаргу підтримала, ОСОБА_2та її представника, які апеляційну скаргу просять
відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2.,
суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що рішення Чернівецького
міськвиконкому від 20.07.2004р. про прийняття в експлуатацію самовільно
побудованого сараю літ. «І» порушує законні права та інтереси позивачки.

Проте, з такими висновками суду
погодитися не можна.

В справі встановлено, що відповідно до
п.2.1 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 20.07.2004р.
№639/14 затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в
експлуатацію індивідуального житлового
будинку по АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними спорудами.

Зокрема, ОСОБА_3., співвласнику 67/100
частин будинку, узаконено житловий будинок літ. «Б» з трьох кімнат, житлова
площа 40,3 кв.м, загальна площа 70,00 кв. м, в житловому будинку літ.А квартиру
№1 з двох кімнат житловою площею 21,8 кв.м, загальна площа 26,3 кв.м, Крім
того, гараж літ.»В», сарай літ.»З», вбиральню літ. «Е», 2/3 огорожі 1-4.

ОСОБА_4. - співвласнику 33/100 частин
будинку, узаконено в житловому будинку літ.А квартиру №2 з двох кімнат житловою
площею 26 кв.м, загальною площею 41,2 кв.м та крім того: сарай літ. «Г», сарай
літ. «Д», вбиральню літ. «Ж», сарай літ. «І» та 1/3 огорожі 1-4.

Підставою для прийняття такого
рішення став акт державної технічної
комісії про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку від
5.07.2004р., яка вийшла на місце в зв'язку з добудовою ОСОБА_3. до квартири та
побудовою гаража літ. «В» та зміною, в зв'язку з цим, ідеальної долі в спільній власності, що видно з листа
Чернівецького МКБТІ від 5.07.2004р. №1410.

Комісія прийшла до висновку про те, що
благоустрій садиби разом з конструктивною частиною є задовільними . Кожен з співвласників з висновками державної
комісії та з рішенням міськвиконкому про затвердження її акту, підписаного
всіма членами державної комісії, погодилися, про що свідчить та обставина, що вони
не оскаржували акту комісії та рішення міськвиконкому у встановленому законом
порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
спірний сарай літ. «І» станом на час складання акту державної комісії, тобто на
5.07.2004р., вже існував, тому не може прийняти як обґрунтовані доводи
позивачки ОСОБА_2в тій частині, що сарай літ.»І» самовільно збудував наступний співвласник квартири ОСОБА_5..

Більше того, жодного підвалу в
будь-якому з приміщень співвласників будинковолодіння державна комісія не
виявила, а Чернівецький міськвиконком рішення про його узаконення не приймав.

Далі, як видно з матеріалів справи,
приміщення підвалу, яке позивачка вважає причиною пошкодження стін в її частині
будинку, знаходиться не в приміщенні сараю літ. «І», законність існування якого
оспорює ОСОБА_2 ., а в сараї, позначеному на плані під літ. «Г», що
стверджується висновком будівельно-технічної експертизи, проведеної в справі.

За таких обставин, коли Чернівецький
міськвиконком своїм рішенням від 20.07.2004р. не проводив узаконення підвалу в
сараї літ. «І», як і підвалу в жодному іншому приміщенні, жодних підстав
вважати, що таке рішення порушує права та законні інтереси позивачки, немає.

Чернівецький міськвиконком оскаржуваним
рішенням, прийнятим в межах повноважень, встановлених законом, прийняв в
експлуатацію добудову до будинку та надвірні споруди в умовах повної згоди
співвласників будинку, не маючи при цьому на увазі жодного підвалу в надвірних
спорудах, тому наявність підвалу в приміщенні «Г», питання про правомірність якого
позивачка не ставить, не може бути підставою для визнання протиправним рішення
міськвиконкому, як про це вважав суд першої інстанції.

Питання про відшкодування шкоди,
заподіяної позивачці внаслідок влаштування підвалу ОСОБА_2 може вирішити в
порядку цивільного судочинства, а не адміністративного, оскільки дії суб'єкта
владних повноважень не порушують її прав та законних інтересів.

Прийняття наступних рішень Чернівецького
міськвиконкому, правомірність яких оспорює позивачка, пов'язана з вступом в
свої спадкові права спадкоємців померлої ОСОБА_4.

Так, рішенням міськвиконкому від
14.12.2004р. було внесено зміни в попереднє рішення від 20.07.2004р. з записом,
що власником 33/100 частин будинку після смерті ОСОБА_4. став ОСОБА_5., а
згідно рішення від 29.05.2005р. співвласниками її частини стали ОСОБА_5. та
ОСОБА_6.

Зазначені рішення прийняті на підставі
повідомлень Чернівецького МКБТІ та нотаріальних документів про право на
спадщину і жодного порушення законних прав та інтересів позивачки за собою не
тягнуть.

23.11.2004р. ОСОБА_3 . свою частину
будинку подарувала ОСОБА_2З тексту договору дарування видно, що на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 розташований, крім
іншого, цегляний сарай літ. «І», про що
знала позивачка.

ОСОБА_5. свою частину будинку подарував,
а ОСОБА_6. свою частину продала ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції цих обставин не
врахував, прийнявши постанову з порушенням норм матеріального права, не
зясувавши дійсних обставин справи та не давши належної оцінки доказам в ній.

За таких обставин постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові
з підстав, наведених вище.

Доводи позивачки та її представника в
суді таких доводів не спростовують, а тому на увагу не заслуговують.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207 КАС України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 07.11.2007 року скасувати та прийняти нову постанову, якою
у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. На
постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом місяця з наступного дня після її
проголошення.

Головуючий:
В.М.Багрій

Судді :
І.М. Обрізко

Т.В.
Онишкевич