Справа № К-13677/07
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

10 липня 2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Гуріна
М.І. (суддя-доповідач)

суддів Амєліна
С.Є.

Мойсюка М.І.

Гаманка
О.І.

Юрченка
В.В.

при секретарі судового засідання Міненку
І.М.,

у відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси на рішення Київського
районного суду міста Одеси від 31.08.2005 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 23.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2005 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси про перерахунок пенсії відповідно статті 37№
Закону України “Про державну службу” з врахуванням винагороди за вислугу років
у розмірі 35% від суми окладу та надбавки за ранг державного службовця,
матеріальної допомоги, надбавки за особливі умови праці у розмірі 50% від суми
окладу і надбавки за ранг державного службовця, надбавки за високі досягнення
праці у розмірі 50% від суми окладу і надбавки за ранг державного службовця,
надбавки, встановленої Указом Президента України “Про посилення соціального
захисту працівників органів державної податкової служби” від 20.06.2002 року №
575 у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне
звання або ранг державного службовця.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від
31.08.2005 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 23.05.2007 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
Київського районного суду міста Одеси від 31.08.2005 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 23.05.2007 року, а у справі ухвалити
нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування
судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у
справі в межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
позивач з 07.06.2004 року отримує пенсію згідно з Законом України “Про державну
службу”.

Відповідно до статті 37 Закону України “Про державну
службу” пенсії державним службовцям, в тому числі і працівникам органів
державної податкової служби призначаються в розмірі 80-90 відсотків (залежно
від стажу державної служби) від сум їх заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування. При цьому, статтею
33 даного Закону визначено складові заробітної плати державного службовця, а
саме - посадовий оклад, премії, доплата за ранг, надбавка за вислугу років в
державній службі та інші.

Статтею 37№ Закону України “Про державну службу” передбачено, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій, виходячи із сум заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на
момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси не погоджується з висновками судів про те, що
ОСОБА_1 має право на отримання 35% надбавки за вислугу років, оскільки на думку
відповідача, відповідно до частини п'ятої статті 33 Закону України “Про
державну службу” надбавка позивачу повинна нараховуватися у розмірі 20% за стаж
державної служби 10 років 22 дні.

Не погоджується із включенням матеріальної допомоги до
складу заробітної плати, оскільки відповідно до статті 2 Закону України “Про
оплату праці” матеріальна допомога не є складовою
заробітної плати і не враховується в грошове забезпечення при обчисленні пенсії.

Ухвалюючи рішення про зобов'язання
відповідача включити при перерахунку пенсії ОСОБА_1 35% від суми окладу, суди
виходили з того, що позивач, працюючи на посаді головного державного
податкового ревізора - інспектора отримувала таку надбавку з якої нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому доводи касаційної
скарги про рішення в цій частині є необґрунтованими.

Однак, включаючи матеріальну допомогу до складу заробітної
плати та зобов'язуючи управління Пенсійного фонду врахувати її при перерахунку
пенсії суди ухилились від дослідження питання про те, чи входить матеріальна
допомога до складу заробітної плати, чи нараховувався на цю допомогу збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, у той час, як відповідно довідок, на які посилаються суди
неможливо зробити висновок про це.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України є перевірка правильності застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки
обставин у справі. Крім того, суд касаційної інстанції не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне
скасувати ухвалені судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд,
оскільки порушення судами норм матеріального та процесуального права призвели
до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Керуючись статтями 160, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду
міста Одеси від 31.08.2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області
від 23.05.2007 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

М.І. Гурін

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Мойсюк

(підпис)

О.І. Гаманко

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар І.М.
Міненко