Справа № 2-а-109/08
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-109/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2008
року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

при секретарі Годжаєвій З.Ф.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кобиш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Богуславському районі Київської області про визнання неправомірною
бездіяльності щодо включення стажу роботи для призначення пенсії за вислугу
років, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись з даним позовом до суду, просить визнати
протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Богуславському
районі, Київської області, що полягає у відмові зарахувати йому до
педагогічного стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, двох років шести
місяців і тринадцяти днів роботи у відрядженні на посаді викладача креслення в
Республіці Мозамбік та зобов'язати відповідача зарахувати йому до педагогічного
стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, два роки шість місяців і
тринадцять днів роботи у відрядженні з основного місця роботи в Богуславському середньому
професійно-технічному училищі №7 на посаді викладача креслення в Республіці
Мозамбік.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 травня 1980 року він розпочав свою педагогічну
діяльність майстром виробничого навчання
Богуславського МПТУ №7, після чого працював на різних посадах в цьому училищі,
а на даний час працює заступником директора з виховної роботи Богуславського
ЦПТО №1.

Відповідно до наказу №125-к від 10.07.1989
року директора Богуславського СПТУ №7 Муценка М.П. він з 16.07.1989 року був
відряджений до Держкомітету СРСР з народної освіти для послідуючого відрядження
в Республіку Мозамбік, де повинен був займатися викладацькою (педагогічною)
роботою.

В Республіці Мозамбік він працював викладачем
креслення з 19.07.1989 року по 21.01.1992 року, що стверд­жується довідкою
Торгпредства СРСР в Республіці Мозамбік м. Мапуту від 16.01.1992 року, тобто
пропрацював він там 2 роки 6 місяців і 13 днів. Крім цього, в його трудовій книжці на аркуші 20 є запис про відрядження в
Республіку Мозамбік.

Відповідно до п «е» ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» він має право, як працівник освіти, на пенсію за
вислугу років при наявності спеціального стажу роботи 25 років, незалежно від
віку.

За його підрахунками вислуга років з
урахуванням викладацької роботи в Республіці Мозамбік складає 26 років 05
місяців та 15 днів.

Так як стаж педагогічної роботи дає право на
отримання такої пенсії, то він 19.12.2007 року звернувся із заявою до управління
Пенсійного фонду України у Богуславському районі, в якій просив надати йому
відповідь стосовно можливості оформлення пенсії по вислузі років.

17.01.2008 року він отримав відповідь від
відповідача, в якій зазначається, що йому з 16 липня 1989 року по 29 січня 1992
року, тобто за період відрядження у Республіці Мозамбік, не виплачувалася
заробітна плата за основним місцем роботи, що підтверджено актом перевірки від
17.01.2008 року, а тому порахувати цей період у вислугу років для призначення
пенсії не має можливості. Таким чином йому було відмовлено в зарахуванні до
педагогічного стажу термін перебування на викладацькій роботі в Республіці
Мозамбік, що складає 2 роки 6 місяців та 15 днів.

Він вважає, що така відмова є незаконною, так
як чинним законодавством передбачені умови праці громадян за кордоном, які
визначають право на зарахування йому вказаного вище педагогічного стажу.

Так постановою Державного комітету Ради
Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 року були
затверджені Правила про умови праці радянських працівників за кордоном, які
були введені в дію з 01.01.1975 року.

Відповідно до підпункту в) п.1 Загальних
положень цих Правил, визначені ними правила розповсюджувалися на радянських
спеціалістів, направлених за кордон для надання технічної допомоги та інших
послуг (таким спеціалістом був і він, так як надавав послуги, працюючи там
викладачем креслення).

Пунктом 6 вказаних Правил передбачено, що з
працівниками, які направлені на роботу за кордон, проводився повний розрахунок
за місцем їх роботи в СРСР, включаючи розрахунок за відпустку.

Заробітну плату він отримував як в іноземній
валюті, яка перераховувалася і зберігалася у Зовнішекономбанку СРСР на рахунку
НОМЕР_1, так і в карбованцях СРСР, що перераховувалися та зберігалися в
Ощадбанку.

Відповідно до п.52 Правил „в трудових книжках
спеціалістів, що направлені на роботу за кордон, підприємства (установи,
організації) проводять запис про відрядження їх в розпорядження міністерств
(відомств) для використання на роботі за кордоном. Трудові книжки спеціалістів
схороняються на підприємствах, в установах, в організаціях, де вони працювали
до виїзду за кордон. Записи до трудових книжок спеціалістів проводяться по
закінченню їх роботи за кордоном підприємствами (установами, організаціями), в
яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств та
відомств. В довідках вказується час роботи за кордоном і посада, яка займалася,
а також підстави її видачі (номер і дата відповідних наказів).

Саме ці правила і були дотримані при
відрядженні його на роботу в Республіку Мозамбік.

Після повернення з відрядження відповідно до
наказу №21-к від 04.02.1992 року він був призначений на посаду заступника
директора Богуславського СПТУ-7, з якої був відряджений за кордон, так як ця посада
зберігалася за ним відповідно до п.70 вказаних вище Правил.

Відповідно до п. 50 Правил в стаж роботи по
спеціальності (педагогічна, медична тощо) включається час роботи в установах
СРСР за кордоном за даною спеціальністю.

Таким чином, час роботи в якості викладача
креслення в Республіці Мозамбік (2 роки 6 місяців і 13 дів) в обов'язковому
порядку повинен зараховуватися до його педагогічного стажу, що дасть йому право
на отримання пенсії за вислугу років.

Оскільки відповідач не бажає зарахувати до його
педагогічного стажу час викладацької роботи в Республіці Мозамбік, хоча законні
підстави для цього є, то така бездіяльність відповідача є протиправною, що
змусило його звертатися до суду за захистом
порушених прав.

В судовому засіданні позивач та його представник позов
підтримали, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами.

Представник відповідача Кобиш О.В. в судовому засіданні
позов не визнала і пояснила, що заява позивача про зарахування йому часу роботи
в Республіці Мозамбік до його педагогічного
стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугу років, була
розглянута з виїздом на місце роботи позивача. При перевірці документів про
роботу позивача в ЦПТО №1 було встановлено, що заробітна плата йому за період
відрядження в Республіку Мозамбік не нараховувалась і не виплачувалась, що підтверджено актом перевірки від 17.01.2008 року, а
тому було дано відповідь ОСОБА_1, що порахувати період роботи в Республіці
Мозамбік у вислугу років для призначення пенсії не має можливості. Крім того,
згідно постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 із
змінами, внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2002
року №1436, визначено перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років. Згідно
ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено
призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти, незалежно від віку та
при стажі роботи, що дає право на призначення даного виду пенсії не менше 25
років. При визначенні права на пенсію необхідно перевірити чи є дана установа в
переліку, а в разі наявності, перевірити чи передбачена та чи інша посада цим
переліком. Перевіряючи ті документи, які надав позивач, неможливо визначити установу,
в якій працював позивач в Республіці Мозамбік, так як в довідці від 16.01.1992
року вказана тільки посада, яку він займав, перебуваючи у відрядженні.

Суд, заслухавши позивача і його представника,
представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за
необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до наказу №125-к
від 10.07.1989 року директора Богуславського СПТУ №7 Муценка М.П. з 16.07.1989
року був відряджений до Держкомітету СРСР з народної освіти для послідуючого
відрядження в Республіку Мозамбік терміном на два роки, що підтверджується
копією вказаного наказу.

В Республіці Мозамбік позивач працював
викладачем креслення з 19.07.1989 року по 21.01.1992 року, що стверд­жується
довідкою Торгпредства СРСР в Республіці Мозамбік м. Мапуту від 16.01.1992 року.

Із копії трудової книжки позивача вбачається,
що на аркуші №20 є запис про відрядження
в Республіку Мозамбік на роботу терміном на два роки згідно вищевказаного
наказу. На цьому ж аркуші під номером 23 є запис «вважати ОСОБА_1 як такого, що
повернувся з відрядження з Мозамбік 29 січня 1992 року, підстава лист торгового
представництва Росії в Республіці Мозамбік».

Відповідно до наказу №21-к від 04.02.1992
року ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника директора Богуславського
СПТУ-7, з якої був відряджений за кордон, в зв'язку з поверненням з відрядження
в Республіку Мозамбік, що підтверджується копією вказаного наказу та записом в
трудовій книжці позивача.

Таким чином із наданих позивачем документів
вбачається, що він протягом двох років шести місяців і 13 днів перебував у
відрядженні в Республіці Мозамбік, де працював викладачем креслення.
Відряджений позивач був із Богуславського СПТУ №7.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КЗпП України за
відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце
роботи (посада) і середній заробіток.

Крім того, постановою Державного комітету
Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 року були
затверджені Правила про умови праці радянських працівників за кордоном, які
були введені в дію з 01.01.1975 року.

Відповідно до підпункту в) п.1 Загальних
положень цих Правил, визначені ними правила розповсюджувалися на радянських
спеціалістів, направлених за кордон для надання технічної допомоги та інших
послуг.

Пунктом 6 вказаних Правил передбачено, що з
працівниками, які направлені на роботу за кордон, проводився повний розрахунок
за місцем їх роботи в СРСР, включаючи розрахунок за відпустку.

З пояснень позивача вбачається, що він
заробітну плату отримував як в іноземній
валюті, яка перераховувалася і зберігалася у Зовнішекономбанку СРСР на рахунку
НОМЕР_1, так і в карбованцях СРСР, що перераховувалися та зберігалися в Ощадбанку.

Відповідно до п.52 Правил „в трудових книжках
спеціалістів, що направлені на роботу за кордон, підприємства (установи,
організації) проводять запис про відрядження їх в розпорядження міністерств
(відомств) для використання на роботі за кордоном. Трудові книжки спеціалістів
схороняються на підприємствах, в установах, в організаціях, де вони працювали
до виїзду за кордон. Записи до трудових книжок спеціалістів проводяться по
закінченню їх роботи за кордоном підприємствами (установами, організаціями), в
яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств та
відомств. В довідках вказується час роботи за кордоном і посада, яка займалася,
а також підстави її видачі (номер і дата відповідних наказів).

Як вбачається із копії трудової книжки
позивача ці правила були дотримані при
відрядженні його на роботу в Республіку Мозамбік та після його повернення.

Згідно
ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено
призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти, незалежно від віку та
при стажі роботи, що дає право на призначення даного виду пенсії не менше 25
років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4
листопада 1993 року №909 із змінами, внесеними згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.09.2002 року №1436,
визначено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу
років.

До вказаного переліку входять професійно-технічні заклади, а також посади в
цих закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної роботи, викладачі,
майстри виробничого навчання, педагоги професійного навчання та інші.

Оскільки за позивачем зберігалася за основним місцем роботи протягом усього
терміну відрядження його посада заступника директора з навчально-виховної
роботи, то виходячи із вищевказаного Переліку він як працівник освіти має право
на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від віку, так як його стаж
роботи з урахуванням терміну відрядження в Республіці Мозамбік становить більше
25 років.

Зважаючи на викладене відмова відповідача зарахувати позивачу до
педагогічного стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, двох років шести
місяців і тринадцяти днів роботи у відрядженні на посаді викладача креслення в
Республіці Мозамбік являється неправомірною і позбавляє позивача скористатись
своїм правом на звернення до управління Пенсійного фонду України в
Богуславському районі з метою призначення пенсії за вислугу років та на
призначення такої пенсії.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 159- 163
КАС України, ст. 19 Конституції України,
ст. 55 п."е" Закону України "Про пенсійне забезпечення",
п.п. 1, 6, 50, 52, 70 Правил про умови праці радянських працівників за
кордоном, затверджених постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з
питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 року, ст. 121 КЗпП
України, Постановою Кабінету Міністрів
України від 4 листопада 1993 року №909 із змінами,
внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року №1436
"Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу
років", суд -

П О С Т
А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі, що полягає у відмові зарахувати ОСОБА_1 до педагогічного
стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, двох років шести місяців і
тринадцяти днів роботи у відрядженні на посаді викладача креслення в Республіці
Мозамбік.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі
зарахувати ОСОБА_1 до педагогічного стажу, що дає право на пенсію за вислугу
років, два роки шість місяців і тринадцять днів роботи у відрядженні з
основного місця роботи в Богуславському
середньому професійно-технічному училищі №7 на посаді викладача креслення в
Республіці Мозамбік.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду через Богуславський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку визначеному ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий : суддя (підпис) Тітов М.Б.