Справа № 2а-60/07
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-60 2007рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

18
червня 2007 року Баришівський районний
суд Київської області в складі

головуючого
судді Лисюк О.Д.

при
секретарі Ющенко
Л.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської
селищної ради Київської області, треті
особи: відділ містобудування,
архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної
державної адміністрації Київської області,
ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення виконавчого комітету
Баришівської селищної ради Київської області,

встановив:

позивачка
звернулася до суду з даним адміністративним позовом. Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням від 12 травня 2006 року
виконавчий комітет Баришівської селищної ради Київської області дозволив
громадянину ОСОБА_2 провести переобладнання житлового будинку по АДРЕСА_1.

Вважає, що рішення Виконавчого комітету Баришівської
селищної ради Київської області від 12.05.2006 року про надання дозволу гр.
ОСОБА_2 на проведення переобладнання житлового будинку по АДРЕСА_1 є
протиправним і таким, що підлягає
скасуванню, оскільки порушені її права
та інтереси, які захищені Конституцією
України .

В
судовому засіданні ОСОБА_1
заявлений позов підтримала в повному об'ємі.

Представник
позивачки ОСОБА_3 повністю підтримав позовні вимоги своєї довірительки та
просить суд постановити рішення, яким
визнати незаконним рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради про
надання дозволу на переобладнання житлового будинку в якому вона мешкає.

Представник
Баришівської селищної ради Київської області ОСОБА_4 заперечуючи проти
заявленого позову суду пояснив, що 12
травня 2006 року виконавчий комітет Баришівської селищної ради, приймаючи рішення № 46.71 «Про переобладнання
житлового будинку з одноквартирного на двохквартирний» виходив з наявності тих
документів, які були подані ОСОБА_2
, а саме: його власної заяви та рішення
апеляційного суду Київської області від 24.01.2006 року.

Баришівська
селищна рада Київської області вважає,
що рішення виконавчого комітету № 46.71 прийнято на підставі чинного
законодавства України і немає підстав щодо визнання його протиправним.

Представник
третьої особи - відділу містобудування,
архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної
Державної адміністрації Київської області Колозіна Галина Олександрівна проти
заявленого адміністративного позову не заперечує.

Представник
третьої особи ОСОБА_5 проти заявленого адміністративного позову заперечує
стверджуючи, що після смерті матері в
1976 році -батько її чоловіка ОСОБА_6,
повинен був на захист інтересів неповнолітніх дітей подати заяву до
нотаріальної контори про прийняття спадщини дітьми після смерті матері. Після
оформлення відповідної частини, батько
повинен був звернутися до виконкому Баришівської селищної ради Київської
області з заявою про виділення в користування частини земельної ділянки у
відповідності до часток в будинку.

У
відповідності до ч. 2 ст. 30 Земельного кодексу України при переході
права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частку будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки
між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка
переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Рішенням
Київського апеляційного суду від 24.01.2006 року ОСОБА_2 була виділена 1/8
частини будинку по АДРЕСА_1, але в
справі були відсутні документи на землю. Це рішення не було оскаржено жодною
стороною, тому набуло законної сили.

Рішення
Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області від
12.05.2006 року «Про переобладнання житлового будинку з одноквартирного на
двохквартирний» по АДРЕСА_1 вважає законним,
а тому просить суд постановити рішення,
яким відмовити позивачці в заявленому позові.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що заявлений позов
підлягає до повного задоволення виходячи з наступних міркувань.

Рішенням
колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської
області від 24 січня 2006 року був визнаний частково недійсним договір
дарування від 10 червня 2004 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в частині
дарування останній будинку по АДРЕСА_1. Даним рішенням було визнано за ОСОБА_2
право власності на 1/8 частину будинку за АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті його матері
ОСОБА_7.

22
листопада 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить виділити йому в натурі 1/8
частини вказаного будинку. За його клопотанням,
ухвалою суду від 11 січня 2007 року була призначена будівельно-технічна
експертиза згідно висновку якої,
розподіл будинку та земельної ділянки відповідно ідеальної долі кожної
із сторін, технічно можливий з
добудовою, стороною з правом власності
1/8 певної корисної площі.

На
підставі даного висновку, ОСОБА_2
звернувся до виконавчого комітету Баришівської селищної ради із заявою про дачу
дозволу на переобладнання одноквартирного будинку в двохквартирний.

Розглянувши
дану заяву, виконавчий комітет Баришівської
селищної ради своїм рішенням від 12 травня 2006 року за № 46.71 дав дозвіл
ОСОБА_2 на проведення переобладнання. При цьому, виконавчим комітетом були грубо порушені
норми чинного законодавства, зокрема:

У
відповідності із ст. .41 Конституції України, ст. .321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Ніхто не
може бути протиправно позбавлений права власності Право приватної власності є
непорушним .

Як
вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6
згідно рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 28.06.1994
року є власником земельної ділянки площею 0.017 га яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 а ( нині згідно по господарської книги це АДРЕСА_1). На підставі
вказаного рішення, 12 травня 2005 року
Баришівським районним відділом

земельних
ресурсів ОСОБА_6 був
виданий державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1).

10
червня 2004 року ОСОБА_6 подарував , а ОСОБА_1 прийняла в дар
житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1. Будинок
цегляний, розмір загальної площі
становить 45, 7 кв.м. , житлової площі
43.3 кв.м. , сарай, колодязь,
огорожа.

29
червня 2005 року ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар
земельну ділянку, яка знаходиться в
АДРЕСА_1 розмір земельної ділянки 0.150 - для будівництва та обслуговування
земельної ділянки, 0.017 га для ведення
селянського господарства.

Таким
чином, при розгляді заяви ОСОБА_2
виконавчим комітетом Баришівської селищної ради вказані обставини не були
предметом дослідження, а тому, права ОСОБА_1 як
єдиного власника земельної ділянки,
суттєво порушуються вказаним рішенням.

Стаття
152 ЖК України передбачає, що
переобладнання та перепланування жилого будинку , який належить громадянину на праві
власності, дозволяється проводити лише
із згоди виконавчого комітету місцевої ради. При цьому, органом місцевого самоврядування повинна бути
створена міжвідомча комісія , куди
повинні входити спеціалісти по будівництву,
а також протипожежній, санітарній
та інших служб.

В своєму
рішенні, виконком Баришівської селищної
ради посилається лише на лист відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального
господарства, згідно якого, переобладнання житлового будинку в АДРЕСА_1 який
знаходиться у власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з одноквартирного на двохквартирний можливе при умові добудови
приміщення для обладнання кухні згідно будівельних норм.

Окрім
цього, дозволяючи здійснювати
переобладнання будинку, виконавчим
комітетом не прийнято до уваги, що
переобладнання житлового будинку це коли із нежилого приміщення роблять житлове
і на оборот - житлових в нежилі, в зміні
призначення нежилих приміщень, в
переробці сміжних кімнат в ізольовані. Таким чином, само по собі рішення виконавчого комітету не
відповідає суті заявленого ОСОБА_2 питання,
який на підставі висновку експерта,
просив здійснити перепланіровку даного будинку, тобто здійснити зміни в плануванні
приміщень, які були раніше затверджені.

За таких
фактичних обставин справи суд вважає, що
рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради № 46.71 від 12 травня
2006 року « Про дозвіл на переобладнання житлового будинку з одноквартирного в
двохквартирний» не відповідає вимогам закону,
а тому є незаконним.

Керуючись ст.
ст. 11, 138, 160 - 163, 167 КАСУ,
ст. 41 Конституції України, ст. .321 ЦК України, ст. .152 Житлового Кодексу України, суд

постановив:

1. позов
ОСОБА_1 до
Баришівської селищної ради Київської області,
треті особи: відділ містобудування,
архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної
державної адміністрації Київської області ,
ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення виконавчого комітету
Баришівської селищної ради Київської області,
задовольнити в повному об'ємі.

Визнати
рішення № 46.71 виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської
області від 12 травня 2006 року «Про дозвіл громадянину ОСОБА_2 на
переобладнання житлового будинку АДРЕСА_1 в смт. Баришівка Київської області» протиправним.

Зобов'язати
виконавчий комітет Баришівської селищної ради Київської області скасувати
зазначене рішення.

На
постанову суду першої інстанції може бути подана заява про апеляційне
оскарження, яка подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а
апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.