Справа № К-36337/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.

при секретарі
Шевченко Ю.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на
постанову апеляційного суду Донецької області від 31.10.2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_1до Волноваського районного відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, третя особа -
Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області,
про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії на поновлення
порушеного права, -

встановила:

У травні 2006 р. ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Волноваського РВ ГУ
МВС України у Донецькій області, третя особа - ГУ МВС України в Донецькій
області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії
на поновлення порушеного права.

Постановою Волноваського районного суду Донецької
області від
23.08.2006 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов'язано Волноваський РВ ГУ МВС України у Донецькій області нарахувати
ОСОБА_1 компенсацію за продовольчий пайок за період з 17.03.2000 р. по
01.12.2004 р. в сумі 2046 грн. Зобов'язано Волноваський РВ ГУ МВС України у
Донецькій області виплатити ОСОБА_1 суму за продовольчий
пайок - 2046 грн. - після скасування призупинення дії частини 2 статті 9 Закону
України від 20.12.1991 р. № 2011 «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду Донецької
області від 31.10.2006 р. вказане рішення скасовано в частині
задоволення позову та постановлено нову постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної
інстанції, посилаючись на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм
матеріального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної
інстанції та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судове
рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, немає.

Судами вірно встановлено, що ОСОБА_1 наказом начальника Волноваського РВ УМВС України в
Донецькій області від 07.12.2004 р. № 42
було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з 01.12.2004 р. за
пунктом 63 «б» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до положень Указу Президента України «Про
надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів
внутрішніх справ України за безперервну службу» від 24.04.2003
р. № 370/2003 Голові Служби безпеки України та Міністрові внутрішніх справ
України надано право встановлювати відповідно військовослужбовцям Служби
безпеки України і працівникам органів внутрішніх справ України щомісячні
надбавки за безперервну службу в органах безпеки і органах внутрішніх справ у
відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби. Порядок і умови виплати зазначених
надбавок визначаються Головою Служби безпеки України та Міністром внутрішніх
справ України.

Судом апеляційної інстанції
зроблено правильний висновок, що не
підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про виплату щомісячної надбавки за
безперервну службу в органах внутрішніх справ та щорічної грошової допомоги на оздоровлення, оскільки виплата надбавки
позивачу за безперервну службу в органах внутрішніх справ проводилась
відповідно до вимог Указу Президента України «Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів внутрішніх
справ України за безперервну службу» від 24.04.2003
р. № 370/2003 та виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки
або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Дію частини 2 статті 9 Закону України Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призупинено в частині
одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України,
Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який
зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців) згідно із Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000
р. № 1459.

Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від
17.02.2000
р. № 1459 на час розгляду справи не втратив чинності в частині призупинення дії частини 2 статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей», а також позивачу нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація замість речового майна та продовольчих пайків до
введення в дію вказаного Закону, тому судом апеляційної інстанції зроблений
обґрунтований висновок щодо відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 по стягненню заборгованості по виплаті
грошової компенсації замість речового майна та продовольчих пайків.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову
апеляційного суду Донецької області від 31.10.2006 р. по справі за позовом
ОСОБА_1до Волноваського районного відділу Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Донецькій області, третя особа - Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, про визнання
бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії на поновлення
порушеного права - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)