Справа № К-1984/07
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

06 серпня 2008 р. Справа №
2-А-162/06

к/с № К-1984/07

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Костенко М.І.

Маринчак Н.Є.

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції
у Миколаївській області

на постанову

Апеляційного суду Миколаївської області

від

20.12.2006 р.

у справі

2-А-162/06

за позовом

Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_1

до

Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції
у Миколаївській області

про

визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Вознесенський
міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до
Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції (надалі - відповідач,
Вознесенська ОДПІ) про визнання нечинним податкового повідомлення Вознесенської
ОДПІ №/0 від 13 червня 2006 року.

Постановою
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області (суддя - Вострікова
Л.В.) від 19 жовтня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Вказане
судове рішення мотивовано тим, що позивач не є спадкоємцем першого ступеня
спорідненості, а тому, в силу вимог Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», зобов'язаний сплатити податкове зобов'язання у розмірі 13% від
вартості успадкованого майна, визначене згідно вказаного закону.

Постановою
апеляційного суду Миколаївської області (судова колегія у складі: головуючий:
Вовненко Г.Ю., судді Галущенко О.І., Колосовський С.Ю.) від 20.12.2006 року
апеляційну скаргу Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області
задоволено, постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області
від 19 жовтня 2006 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов
Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської областів інтересах ОСОБА_1
задоволено, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Вознесенської ОДПІ
від 13 червня 2006 року № 007691700/0, про стягнення з ОСОБА_1 податку в
розмірі 3 843 грн. 48 коп. з прийнятих ним у спадщину об'єктів нерухомого та
рухомого майна.

Вказане
судове рішення мотивовано тим, що об'єкти нерухомого та рухомого майна
оподатковуються за нульовою ставкою при отриманні спадщини членами сім'ї
другого ступеня спорідненості, таким чином, оскільки судом апеляційної
інстанції встановлено наявність другого ступеня спорідненості, то нарахування
відповідачем податкового зобов'язання у розмірі 13% від вартості успадкованого
майна здійснено необгрунтовано.

Крім
того, судом апеляційної інстанції зазначено про необгрунтованість кваліфікації
успадкованого майна у якості корпоративних прав.

Вознесенська ОДПІ, не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, з підстав
порушення при його прийнятті норм матеріального права, звернулась до Вищого
адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову апеляційного суду Миколаївської області від
20.12.2006р. та прийняти рішення, яким у позові Красовському Ігорю
Юрійовичу відмовити.

Заперечень
на вказану касаційну скаргу від позивача та прокурора не надійшло.

Відповідно
до частини 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне:

Згідно
довідки Дорошівської сільської ради встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1997 року проживав однією сім'єю з онуком ОСОБА_1

22
квітня 2005 року Красовський І.Ю., на підставі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, отримав спадкове майно, яке складається з права на земельну
частку (пай) розміром 4,86 умовних кадастрових га у землях КСП «Дружба» с.
Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області та майнового паю в
пайовому фонді КСП «Дружба» в сумі 4 241 грн.

Вознесенська
ОДПІ, у зв'язку із отриманням ОСОБА_1, спадщини прийняла податкове
повідомлення-рішення від 13.06.2006р. № /0, яким нарахувала
останньому податкове зобов'язання у розмірі 13% на підставі норм Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України, заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла
наступних висновків.

Відповідно
до пп. 1.20.4 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб», передбачається, що для цілей цього Закону, членами сім'ї фізичної особи
є її дружина або чоловік, діти як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка
(у тому числі усиновлені), батьки, баба або дід як фізичної особи, так і її
дружини або чоловіка, брати чи сестри як фізичної особи, так і її дружини або
чоловіка, онуки як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, інші
утриманці такої фізичної особи або її опікуни, визнані такими згідно із
законом.

Членами
сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки та батьки
її чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої фізичної особи,
так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти. Інші члени
сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Таким
чином, судом апеляційної інстанцій обгрунтовано встановлено факт другого
ступеня спорідненості між позивачем та спадкодавцем.

Згідно
із змінами, внесеними п. 6 Розділом 17 Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших
законодавчих актів України, підпункт13.2.1, пункту 13.2 ст. 13 підпункт «а»
доповнено абзацом такого змісту: «вартості власності, визначеної у підпунктах
«а», «б» пункту 13.1 цієї статті, яка успадковується членом сім'ї спадкодавця
першого ступеня споріднення, що не є одним із подружжя, та другого ступеня
споріднення».

Враховуючи
викладене, судом апеляційної інстанції обгрунтовано встановлено, що успадковане
майно оподатковується за нульовою ставкою, відповідно до Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Крім
того, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає нормативно
обгрунтованою правову позицію апеляційного суду в частині встановлення
неправомірності посилань відповідача на те, що право на земельну частку (пай)
та право на майновий пай у пайовому фонді є - об'єктами комерційної власності,
а саме корпоративними правами, з огляду на наступне.

Статею
167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права
особи, частка якої визначається в статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні
господарською організацією, отриманні певної частки прибутку (дивідендів) організації
та інші права, передбачені статутними документами.

Таким
чином, корпоративне право включає в себе відносини, які виникають між
акціонером, учасником господарської організації і самою корпорацією, а також
між самими учасниками чи акціонерами з приводу реалізації їх прав власності на
акції чи права власності на частку в статутному фонді корпорації.

Оскільки,
право власності на земельну частку (пай) та право власності на майновий пай не
визначає прав власника цих паїв у статутному фонді господарської організації та
не встановлює його прав на участь в управлінні підприємством та отриманні
частки прибутку, то таке право не може бути віднесено до корпоративних прав.

Таким
чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі № 2-А-162/06, суд апеляційної інстанцій
дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і
правильно застосували до спірних правовідносин сторін норми матеріального
права.

Мотивація
та докази, надані у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду
касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували
правову позицію суду апеляційної інстанцій.

За таких
обставин, касаційна скарга Вознесенської ОДПІ підлягає залишенню без задоволення,
а постанова Апеляційного суду Миколаївської області від 20.12.2006р. - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1.
Касаційну скаргу Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції на
постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 20.12.2006р. залишити без
задоволення.

2.
Постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 20.12.2006р. залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя:
Нечитайло О.М.

Судді
Костенко М.І.

Маринчак Н.Є.

Рибченко А.О.

Степашко О.І.