Справа № 2-а-64/07
Суддя: Чернобривко Л.Б.
Дата ухвалення: 2008-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня
2008 року Лисичанський міський
суд Луганської області

у складі : головуючої
судді Чернобривко
Л.Б.

при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1
до Управління праці і соціального захисту населення Лисичанської міської ради, 3 особа Головне управління Державного казначейства
України у Луганській області про
оскарження дій суб"єкта владних повноважень та виплату щорічної одноразової допомоги ,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до
відповідача з уточненим позовом про оскарження дій суб"єкта владних
повноважень та виплату щорічної грошової допомоги, посилаючись на
те, що він є інвалідом війни 2 групи.
Відповідно до ст.13 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
йому , як інваліду війни 2 групи,
повинна виплачуватись щорічна грошова
допомога до 5 травня у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком. Відповідно
до Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" мінімальний
розмір пенсій за віком з 01.04.2007 року складає 410,06 грн. і на момент
виплати розмір допомоги повинен складати 3280,48 грн.( 410, 06грн.х8).
Відповідачем щорічна разова допомога за 2007 рік була йому виплачена 05.05.2007 року у розмірі 360 грн., недоплата
становить 2920,48 грн. (3280,48-360).

Відповідно ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на
2008 рік», розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01.04.2008 року
становить 481грн. На день виплати
разової допомоги сума виплати
становить 3848 грн. ( 481х8) . Фактично виплачено 400грн. Недоплата становить 3448 грн. ( 3848грн.- 400).

На його письмове звернення до відповідача про доплату грошової допомоги за 2007 -2008 рік, відповідач відмовив. Тому просив
позов задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі
і просить його задовольнити.

Представник
відповідача у судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позов не
визнала і у письмовому запереченні пояснила, що
дійсно Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту, передбачено виплату одноразової щорічної допомоги до Дня
Перемоги інвалідам війни 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно ч.3 ст.
28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключено
для визначення розмірів пенсій, призначених згідної з цим Законом. Застосування цього
розміру для визначення надбавок , підвищень до пенсій та розміру допоміг цим
Законом не передбачено. Статтею 95 Конституції України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове використання цих видатків. Відповідно до п.2. ст.4 Бюджетного Кодексу
України при здійснення бюджетного процесу в Україні положення
нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не
суперечать положенням Конституції України, Бюджетного Кодексу України та Закону
про Державний бюджет України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію
ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" зупинено на 2007 рік в частині виплат допомоги у розмірах
відповідно до мінімальної пенсії. Цим же Законом передбачено розмір щорічного
одноразової грошової допомоги до 9 Травня у розмірі 360 грн.

Згідно Закону
України «Про Державний
бюджет на 2008 рік» , Постанови КМУ від 12.03.2008 року № 183 «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, стаття 13
викладена в такій редакції, що виплата разової грошової допомоги інвалідам
війни 2 групи здійснюється у розмірі 400грн.
Відповідач не є прибутковою
організацією, а тільки являється розпорядником бюджетних коштів. Щорічна
одноразова грошова допомога до 5 Травня фінансується виключно з Державного
бюджету. Бюджетні призначення
встановлюються законом про Державний бюджет України. Просить
відмовити у задоволенні позову позивачу .

Представник 3 особи подала до
суду заяву, в якій просить розглянути
справу без її участі, у письмові відзові на адміністративний позов просить у
задоволені позову позивачу відмовити посилаючись на те, що Державне
казначейство України здійснює розрахункове - касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів. Рахунки по виплаті щорічної компенсації на
оздоровлення, та щорічної разової
грошової допомоги ветеранам війни та праці відкриті на ім"я
відповідача. Тобто вони є розпорядниками цих коштів, органи казначейства лише
перераховують кошти і процедура перерахування бюджетних коштів це виключено
банківська операція. Державне
казначейство контролює цільове спрямування
бюджетних коштів на стадії проведення платежу на підставі підтверджених
документів, наданих розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів. Відповідальність за взяті зобов"язання
та цільове використання бюджетних коштів несуть розпорядники та одержувачі
бюджетних коштів згідно із законодавством.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

відповідь
УПСЗН у м. Лисичанську позивачу від 19.06.2008
року, копія посвідчення НОМЕР_1, письмові заперечення на позов; відзив на
позов 3 особи.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи
позов суд виходить з наступного.

У
судовому засіданні встановлено, що позивач
є інвалідом війни - 2групи ( а.с.2а), що не оспорюється відповідачем.

19.06.2008 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою про доплату
йому щорічної одноразової допомоги до 5
Травня, як інваліду війни 2 групи за
2007-2008 роки , в чому позивачу було відмовлено.

У
судовому засіданні також встановлено, що позивач є інвалідом війни 2 групи і згідно п.27 ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як
інвалід війни, має право на щорічну одноразову допомогу у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, яка виплачується
щорічно до 5 травня. Саме право позивача
на отримання грошової допомоги відповідачем не оспорюється.

Згідно Закону України "Про Державний
бюджет на 2007 рік" розмір мінімальної пенсії за віком з 01.04.2007 року
становить 410,06 грн. Відповідачем позивачу виплачено 360 грн., недоплата становить 2920,48 грн. (3280,48-360).

Згідно Закону України
"Про Державний бюджет на 2008
рік" розмір мінімальної пенсії за віком з 01.04.2008 року становить 481 грн. Відповідачем позивачу виплачено 400 грн., недоплата становить 3448 грн. (481х8=3848
грн.). Відповідно до Закону
України "Про Державний бюджет на 2008
рік" передбачено розмір щорічної одноразової грошової допомоги до 5 Травня
у розмірі 400 грн.
, що значно нижче встановленого Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту". Цим Законом також не передбачено
обмеження розміру таких виплат наявністю певних коштів чи фінансування.

Згідно ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних законів. Конституція України має
вищу юридичну силу порівняно з іншими Законами України.

Суд не бере до уваги пояснення представника
відповідача про те, що ст.
13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та мінімальної
пенсії, тому що в рішенні Конституційного Суду України по
справі 1-29/2007 зазначено, що метою і особливістю закону про Держаний бюджет
України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов"язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний
захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій. Відповідно до
ст. 48 Конституції України передбачається право кожного на достатній
життєвий рівень . Тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і
обов"язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами
України. Цим рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (
є неконституційними), такі положення
Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" : статті 29 за якою
у 2007 році виплата щорічної грошової допомоги до Закону "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у розмірах інвалідам 2 групи у розмірі 360грн. в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати.

Суд також не
бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що
ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії, тому
що рішенням Конституційного Суду України по справі 1-28/2008 від
22.05.2008 року № 10-рп/2008 вважає це
призупинення визнано неконституційним.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду
з прав людини" суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про
захист прав людини і основоположних свобод та протокол до неї і практику
Європейського Суду як джерело права.
Відповідно до ст.. 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична особа
має право мирно володіти своїм майном,
ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом
і загальними принципами міжнародного права. Розглядаючи борги по виплатам у сенсі поняття
власності, яке міститься у ст.1 ч.1 Протоколу №1 до Конвенції, ці борги становлять майно, а отже
майнові права і таким чином підпадають під поняття власності. Тому при розгляді
справи "Качко до України" Європейський Суд з прав людини зауважив, що
в межах свободи дій держави визначити, які
надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може
вводити, призупиняти чи закінчувати виплату надбавок, вносячи відповідно зміни
в законодавство однак, якщо чинне
правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні
положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов"язань. Тому посилання представника відповідача на
відсутність фінансових можливостей держави не може бути прийнята до уваги,
оскільки правові положення, які передбачають виплату позивачу разової щорічної
допомоги як інваліду війни 2 групи є
чинними, тобто не скасовані, не змінені
і позивач має право на їх отримання, органи державної влади не можуть
свідомо їх зменшувати . Вимоги позивача правомірні і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст. 13 п.27
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",
ст.ст.2, 11, 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту
населення Лисичанської міської ради, 3
особа Головне управління Державного
казначейства України у Луганській області
про оскарження дій суб"єкта владних повноважень та виплату щорічної одноразової допомоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці і соціального захисту
населення Лисичанської міської ради щодо
відмови виплатити недоплачену щорічну
грошову допомогу до 5 травня за 2007-2008 роки.

Зобов»язати Управління праці і соціального захисту
населення Лисичанської міської ради зробити
перерахування щорічної допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену
щорічну допомогу до 5 травня за 2007 -2008 роки у сумі 6368
(шість тисяч
триста шістдесят вісім ) грн. 48 коп.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова
може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Лисичанського міського суду
заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня її проголошення або
подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається
протягом 20-ти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним
позовом, посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи, має право на пільги встановлені
заокнодатсвом України для ветеранів віни-інвалідів війни

Частиною 1 ст. 48 Закону України ""Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачена одноразова
компенсація інвалідам 2 групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, ч.4 ст.
48 цього ж Закону передбачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік" встановлена
мінімальна заробітна плата у розмірі 350 грн. і тому сума одноразової
компенсації повинна складати 15750грн.( 350 грн.х45). Йому відповідачем було
виплачено 284 грн. 40 коп. Недоплата становить 15465 грн. 60 коп. Сума на
оздоровлення повинна складати за 2006 рік 1750грн.( 350 грн. х5),
виплачено120грн., недоплата становить 1630грн.

Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік" станом на
червень 2007 року встановлена мінімальна
заробітна плата у розмірі 420 грн. і сума на оздоровлення повинна складати за
2007 рік 2100грн.( 420 грн. х5), виплачено120грн., недоплата становить 1980грн.

Стаття 13 Закону України "
Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
передбачена виплата до 5 Травня разової грошової допомоги, яка йому як інваліду
2 групи передбачена у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Законом України
"Про Державний бюджет на 2006 рік" встановлена мінімальна заробітна плата
у розмірі 350 грн., тому одноразова грошова допомога повинна складати 2800
Грн.( 350 грн. х8). Відповідачем виплачено 330 грн., недоплата становить 2470
грн.

Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік" станом на
червень 2007 року встановлена мінімальна
заробітна плата у розмірі 410 грн. виплата до 5 Травня разової грошової
допомоги повинна становити 3280 грн. , виплачено 360грн, недоплата становить
2920грн.

За його заявою про доплату йому не доплачених сум, відповідач відмовив. Тому просив задовольнити позовніу
вимоги в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.
В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві, в
обґрунтування яких надав суду відповідні
докази.

Представник позивача ОСОБА_2 просив задовольнити позов в повному обсязі на підставі прийнятих
Законів України та ст. 22 Конституції
України.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та письмово та усно пояснила, що згідно ч.4
ст. 48 Закону України " Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам 2 групи в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, а ч. 3 ст. 48 цього ж Закону передбачено виплату одноразової
компенсації як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС при встановлені 2 групи інвалідності в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.
Однак, починаючи з 1996 року у Законах України "Про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати", які приймались Верховною радою України на
відповідні роки, встановлено, що до прийняття Верховною Радою України змін до
законів, у нормах яких для розрахунків
застосовується розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його як
розрахункову вели чину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та
інших виплат. КМУ доручалось
здійснювати застосування цих норм, виходячи з реальних можливостей видаткової
частини Державного бюджету України на відповідній рік. Стаття 62 цього Закону
передбачає, що порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов"язковими для виконання. Цей
порядок було визначено постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 " Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої щорічна компенсація на
оздоровлення інвалідам 2 групи була передбачена у розмірі 120 грн., а одноразова компенсація передбачена
у розмірі 284, 40 грн.

Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачено виплату одноразової щорічної допомоги до
Дня Перемоги інвалідам 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Однак ,
відповідно до ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключено для визначення розмірів пенсій , призначених згідно з
цим Законом. Застосування цього розміру для визначення надбавок, підвищень до
пенсій та розмірів допомог цим Законом не передбачено.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" зупинено на 2006 та 2007 роки в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії. Цими ж Законами передбачено
розмір щорічної одноразової грошової допомоги до 5 Травня інвалідам 2 групи у
розмірі відповідно 330 грн. та 360 грн.
Щорічна допомога на оздоровлення, компенсація при встановлені групи
інвалідності та щорічна одноразова
грошова допомога до 5 Травня фінансуються виключено з Державного бюджету
України. Бюджетні призначення
встановлюються законом про Державний бюджет України.

Ст. 99 КАС України встановлює річний строк звернення до
адміністративного суду. Позивач отримав одноразову компенсацію при встановлені
2 групи інвалідності, щорічну допомогу на оздоровлення за 2006 рік та
одноразову грошову допомогу до 9 Травня за 2006 рік у 2006 році, тому просила
застосувати строк звернення до
адміністративного суду і відмовити в задоволенні позову про виплату
одноразової компенсації як інваліду 2 групи, щорічної допомоги на оздоровлення
за 2006 та 2007 роки, одноразової грошової допомоги до 9 Травня за 2006 та 2007
роки.

Представник 3 особи в судове засідання не з"явився, належним чином
був повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи, про причину
неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило.

Судом досліджені наступні докази:

копія заяви
ОСОБА_3 від 12.03.2008 року, відповідь
начальнику УПСЗН від 18.03.2008
року, копія посвідчення НОМЕР_2, копія
посвідчення серія Е № 105153,
заперечення на позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню
частково .

Задовольняючи позов частково суд виходив з наступного .

Відповідно
до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5 травня ветеранам війни- інвалідам 2
групи виплачується разова грошова
допомога у розмірі 8і мінімальних пенсій за віком.

Позивач є інвалідом 2 групи, що
підтверджується копією посвідчення (а.с.7а) і відповідачем не оспорюється.

Законодавством встановлено мінімальний
розмір пенсії за віком у 2006 році - 350 грн. Таким
чином, згідно зазначеної норми Закону щорічна допомога повинна складати у 2006
році - 2800 грн. Позивачеві виплачено щорічну допомогу відповідно до бюджетного
законодавства у 2006 році - 330 грн., що
не заперечується сторонами.

Частиною 1 ст. 48 Закону України ""Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачена одноразова
компенсація інвалідам 2 групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, ч.4 ст.
48 цього ж Закону передбачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік" встановлена
мінімальна заробітна плата у розмірі 350 грн. і тому сума одноразової
компенсації повинна складати 15750грн.( 350 грн.х45). Відповідачем було виплачено 284 грн. 40 коп.
Недоплата становить 15465 грн. 60 коп. Сума на оздоровлення повинна складати за
2006 рік 1750грн.( 350 грн. х5), виплачено120грн., недоплата становить 1630грн.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" дія ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту "та ст. 48
Закону України ""Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
призупинена в частині виплати щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги у
розмірах відповідно до мінімальної пенсії за віком та в частині виплати
одноразової компенсації у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивач не має право на до
отримання щорічної разової допомоги до дня Перемоги у розмірі, встановленому
ст. 13 ч.5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту " та ст. 48
Закону України ""Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за
2006 рік.

Згідно ст. 17-1 ч.1 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту " щорічну виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи
праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через
установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за
місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Судом встановлено, що позивачеві виплачувалась щорічна одноразова допомога
до Дня Перемоги відповідно до бюджетного законодавства у 2007 році в
розмірі 360грн., а повинна була виплачуватись у розмірі 8 мінімальних пенсій за
віком в сумі 3280грн. ( 410 грн. х8) , тому недоплата допомоги за 2007 рік становить у сумі 2920 грн.

Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік" станом на
червень 2007 року встановлена мінімальна
заробітна плата у розмірі 420 грн. і сума на оздоровлення повинна складати за
2007 рік 2100грн.( 420 грн. х5), виплачено120грн., недоплата становить 1980грн.

Згідно до ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод при прийняття нових законів або внесення змін до
чинних законів. Конституція України має вищу юридичну силу порівняно з іншими
Законами України.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те,
що дія ст. 29 Закону України "Про
Державний бюджет на 2007 рік" за якою у 2007 році виплата щорічної разової
грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту
здійснюється у розмірі :
інвалідам 2 групи -360грн. та п.30 ст.
71 в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати Закону України , яким зупинено
дію ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", бо Рішенням Конституційного Суду від 09.07.2007 року по
справі № 1-29/2007 визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними) положення закону України "Про
Державний бюджет на 2007 рік" ст.
29 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту
та п.30 ст. 71 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко
визначений у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати
обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених законами
України.

Крім того, згідно ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень
та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України
при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду , як
джерело права. Відповідно до ст.1
Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм
майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При розгляді
справи "Качко проти України"
Європейський суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави
визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи
закінчити виплату надбавок , вносячи
відповідно зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних
надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не
можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні положення є чинними.
При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як
на причину невиконання свої зобов'язань. Оскільки правові положення, які
передбачають виплату разової щорічної
допомоги учаснику війни інваліду війни
до Дня Перемоги є чинними, тобто не скасовані, не змінені і позивач має право
на їх отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати ці
виплати.

Виходячи з вище означеного суд вважає за необхідне задовольнити позов
позивача в частині стягнення недоплаченої
одноразової грошової допомоги до Дня Перемоги за 2007 рік в сумі 2920 грн. та недоплачену щорічну
компенсацію на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1980 грн.

Керуючись ст.22 Конституції України,
ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 13 п.27 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", ст.ст.2, 11, 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Управління
праці і соціального захисту населення
Лисичанської міської ради, 3 особа
Головне управління Державного казначейства України у Луганській області про
виплату компенсації на оздоровлення та щорічної грошової допомоги
задовольнити частково .

Стягнути з Управління праці і
соціального захисту населення
Лисичанської міської ради на користь
ОСОБА_3 недоплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2007 рік у
сумі 1980(одна тисяча дев"ятсот вісімдесят ) гривень.

Стягнути з Управління праці і соціального захисту населення Лисичанської міської ради на користь ОСОБА_3
недоплачену щорічну допомогу до 5
травня за 2007 рік у сумі 2920 (дві тисячі дев"ятсот двадцять)
гривень .

В частині позову ОСОБА_3 до
Управління праці і соціального захисту населення Лисичанської міської ради про виплату
компенсації на оздоровлення та щорічної грошової допомоги відповідно до Законів
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" за 2006 рік відмовити за необгрунтованістю.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня її проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя: