Справа № 2а-5959/08
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18
липня 2008 року Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого
- судді Присяжнюк О.В.,

за
участю секретаря судового засідання - Макєєвої Г.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Богодухівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації
про зобов'язання відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної адміністрації провести перерахунок належної
позивачу до виплати щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 2510 гривень
(5х526=2630-120=2510) та щорічної разової допомоги з урахуванням вимог діючого
законодавства в сумі 3448 гривень (8х481=3848-400=3448) за 2008 рік,
зобов'язання відповідача виплатити належні відповідачу перераховані щорічну
допомогу на оздоровлення та щорічну одноразову допомогу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

На підставі висновку МСЕК при інвалідності
другої групи позивач має статус інваліда війни, оскільки інвалідність пов'язана
з перебуванням на військовій службі, а також віднесений до першої
категорії учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

У зв'язку із вищезазначеним, позивач
має право на отримання різних пільг, компенсацій і допомоги, передбачених
Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме, право на отримання щорічної грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, згідно із ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», і на виплату щорічної одноразової
допомоги відповідно до ст. 13 зазначеного Закону.

Проте, нарахування та виплата
вказаних допоміг здійснюється відповідачем в значно менших розмірах ніж
передбачено законодавством.

3 червня 2008 року відповідачем було
відмовлено позивачеві задовольнити його вимогу щодо проведення перерахунку
належних йому виплат, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином,
надав до канцелярії суду заяву з проханням розгляд справи проводити без його
участі.

Відповідач Богодухівського
управління праці та соціального захисту населення районної державної
адміністрації свого представника в
судове засідання не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглядати за
їх відсутності та заперечення на
адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволені позовних
вимог, вказав, що компенсаційні виплати, передбачені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» здійснюються за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо
ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення
(в подальшому - Фонд).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про формування, порядок надходження на
використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення», Фонд утворюється у
складі Державного бюджету України. Розпорядником коштів є Міністерство праці та
соціальної політики України.

Відповідно до ст. ст. 62, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, а порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання органами
виконавчої влади та міністерствами й
іншими центральними органами виконавчої влади.

Починаючи з 1996 року в законах, що визначали розмір мінімальної заробітної
плати встановлювалося, що до прийняття Верховною Радою України змін до законів,
в яких для розрахунків застосовувалась мінімальна заробітна плата, Кабінету
Міністрів України було доручено застосовувати норми, виходячи з реальних
можливостей державного бюджету. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розміри всіх доплат, пенсій, компенсацій підвищуються
Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати.

Пунктом 3 Постанови Верховної Ради України від 20 лютого 1996 року № 49
"Про порядок введення в дію статей 10, 33, 34 Закону України "Про
оплату праці" та встановлення мінімального розміру пенсій за віком"
передбачено, що до внесення відповідних змін до чинного законодавства виплати,
крім пенсій, тарифні ставки та оклади, розраховані на основі мінімальної
заробітної плати, здійснюються у розмірах, які діють станом на 1 лютого 1996
року Законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на
відповідні роки передбачалось до прийняття Верховною Радою України змін до
законів, у нормах яких для розрахунків застосовується мінімальний розмір
заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення
розмірів допомоги, компенсаційних та інших доплат. Кабінету Міністрів України
доручалось здійснювати перегляд цих норм, виходячи з реальних можливостей
видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік на ці цілі.

3 метою виконання законів, що встановлювали розмір мінімальної заробітної
плата, 26 липня 1996 року було прийнято Постанову КМУ № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та 12 липня 2005 року Постанову КМУ №562 „Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” відповідно до якої
позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії 2 групи
інвалідності у 2008 році була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в
розмірі 120 гривень.

Зазначеними постановами розміри виплат встановлено, виходячи з норм
прийнятих законів про розмір мінімальної заробітної плати та видатків,
передбачених на ці цілі законами про державний бюджет на відповідний рік, як це
і передбачено Конституцією України.

Головне управління праці та
соціального захисту населення як розпорядник коштів Фонду здійснює пропорційний
розподіл коштів по районах області відповідно до наданих розрахунків на потребу
в коштах і в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної
класифікації.

Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" ОСОБА_1, як інваліду війни 2 групи, щорічно до 5
травня передбачена виплата разової грошової допомоги у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 17 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, в тому числі і виплата щорічної разової допомоги відповідно
до ст. ст. 12 - 16 вказаного вище Закону.

Порядок виплати зазначеної допомоги урегульовано ст. 17-1 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Головним
розпорядником бюджетних коштів з питань виплати щорічної допомоги до 5 травня є
органи праці та соціального захисту населення, які здійснюють виплату до 30
вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Мінімальна пенсія за віком, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів
України № 279 від 13 березня 2002 року
„Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону
України „Про пенсійне забезпечення", та мінімальні пенсії за віком
відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - це пенсії, виплата яких здійснюється за рахунок коштів
Пенсійного фонду України. Пунктом 3 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої
статті 28 застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з цим
Законом.

Виплата щорічної разової допомоги здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету. Кабінетом Міністрів України 3 січня 2002 року було прийнято постанову
№ 1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету". Пункт 2 зазначеної вище постанови визначає, що
виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок підвищення,
передбаченого Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Також слід зазначити, що при підвищені розміру
пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення", які були врегульовані постановами Кабінету Міністрів
України від 13 березня 2002 року № 279, від 15 квітня 2003 року № 544,
визначалось, що збільшення мінімального розміру пенсій, передбачених цими
постановами, не застосовується для визначення розмірів надбавок, підвищень та
інших доплат до пенсій.

Зважаючи на викладене вище, позивач мав би отримати щорічну разову допомогу
відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” у такому
розмірі: 2008 рік - 19,91 гривень X 8 = 159,28 гривень.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 183 від 12 березня
2008 року „Про розміри одноразової грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та „Про жертви
нацистських переслідувань”, установлено, що ця допомога інвалідам війни 2 групи
у 2008 році виплачується у розмірі 400 гривень. Пунктом 20 розділу ІІ „внесено
зміни до деяких законодавчих актів України” Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік” з метою
приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом на 2008 рік
зупинена дія ч.5 ст. ст. 12, 13, 14, 15 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплати
щорічної разової допомоги ветеранам війни.

Відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядник
бюджетних коштів, яким у даному випадку є Головне управління праці та
соціального захисту населення облдержадміністрації на нижчому рівні, бере
бюджетні зобов'язання та проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановленими затвердженими кошторисами.

Конституція України не містить норм, які б встановлювали ієрархічну
залежність одних законів від інших. Прийняті Верховною Радою України закони є
актами рівної юридичної сили.

Єдиний закон України, який
Конституція України відокремлює серед інших, це Закон „Про Державний бюджет
України". Згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та
має визначений термін дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України
"Про Державний бюджет України" визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Закон про Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових
ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами
державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного
періоду. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади
здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Частиною 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього
Кодексу та Закону про Державний бюджет України. Будь-які зобов'язання, взяті
фізичними та юридичними особами за кошти Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених
Бюджетним кодексом України та Законом про Державний бюджет України, не
вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття
таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Із врахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що Управління праці та
соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації
діяло в межах своїх повноважень, передбачених законодавством, і виплати
позивачу проведені згідно з чинним законодавством і в межах бюджетних
асигнувань.

Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі
обставини.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, має
пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів
війни, а також віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації № Д.44 від 3 червня 2008 року, заява ОСОБА_1 про
нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат і
щорічної разової допомоги у розмірі восьми мінімальних заробітних плат залишена
без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІ групи щорічна допомога на
оздоровлення виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно із ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять
мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ
групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 8 п. 20 розділу ІІ „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” Закону України
„Про Державний бюджет України на 2008
рік” з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом на
2008 рік зупинена дія ч.5 ст. ст. 12, 13, 14, 15 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру
виплати щорічної разової допомоги ветеранам війни.

Постановою Кабінету Міністрів України № 183 від 12 березня 2008 року „Про
розміри одноразової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно
до Законів України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” та „Про жертви нацистських переслідувань”,
установлено, що разова грошова допомога
інвалідам війни 2 групи у 2008 році виплачується у розмірі 400 гривень.

Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Статтею 56 Закону України „Про Державний бюджет на
2008 рік” були встановлені наступні розміри
мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2008 року: з 1 січня 2008
року розмір мінімальної заробітної плати 515 гривень, з 1 квітня 2008 року -
525 гривень, з 1 жовтня 2008 року - 545 гривень та з 1 грудня 2008 року - 605
гривень на місяць.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі за конституційними
поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” і 101
народного депутата України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 -
100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України”

(справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни,
внесені підпунктом „б” підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України від 28
грудня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 -
18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12
пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві
положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”, визнаних неконституційними.

Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних
заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими
визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень
щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою
реалізації ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Доводи відповідача, що
ОСОБА_1 правомірно виплачена щорічна допомога на оздоровлення, виходячи із
розмірів, що встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Встановлений ще в 1996 році
Постановою КМУ № 839 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом багатьох
років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими Законами
України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо застосування ст..
48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких
рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню
підлягає саме ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного
закону України про визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а
не Постанова № 839.

Також, посилання відповідача Управління праці та соціального захисту
населення Богодухівської районної державної адміністрації, що ОСОБА_1 було
проведено виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумі відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір
допомоги на оздоровлення інвалідам ІІ групи - становить 120 гривень, суд вважає безпідставним, оскільки, відповідно
до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного
забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони
дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони
здоров'я; екологічної безпеки, а єдиним органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України.

А тому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Також суд вважає безпідставними
доводи відповідача, що щорічна разова грошова допомога повинна бути виплачена у
розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів
України № 183 від 12 березня 2008 року „Про розміри одноразової грошової
допомоги, що виплачується в 2008 році”,
відповідно до Законів України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та „Про жертви
нацистських переслідувань”, оскільки зазначеною постановою встановлені сталі
розміри грошових виплат відповідно до вищезазначених законів, а зміни, внесені
до цих законів, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008
року N 10-рп/2008, визнані
неконституційними та рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, визнаних
неконституційними.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та необхідно зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації: виконати перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення та щорічної одноразової допомоги з урахуванням діючого законодавства,
зобов'язати виплатити перераховані виплати недоплачених щорічної допомоги на
оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 19 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 76 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про соціальні гарантії
громадян», ст. ст. 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинення дій задовольнити в
повному обсязі.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області виконати
перерахунок належної до видачі ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в сумі 2510 ( дві тисячі
п'ятсот десять) гривень з урахуванням діючого законодавства.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області виконати
перерахунок належної до видачі ОСОБА_1
щорічної разової допомоги за 2008 рік в сумі 3448 ( три тисячі чотириста
сорок вісім) гривень з урахуванням діючого законодавства.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області після
здійснення перерахунку виплатити ОСОБА_1
суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області після
здійснення перерахунку виплатити ОСОБА_1
суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня складання
постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, з одночасної подачею її копії до суду апеляційної
інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви
про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Постанову в повному обсязі виготовлено 23 липня
2008 року.

Суддя О.В.
Присяжнюк