Справа № к-4267/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Штульмана І.В.,
Мироненка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною
скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2на ухвалу апеляційного суду Закарпатської
області від 14 липня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_2на рішення та
неправомірні дії начальника Відділу ДВС Закарпатського обласного управління
юстиції, державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Ужгородського
міського управління юстиції в Закарпатській області, Відділу ДВС Закарпатського
обласного управління юстиції та Закарпатського обласного управління юстиції
щодо скасування незаконних постанов, визнання дій неправомірними, -

встановила:

В жовтні 2003 рокуОСОБА_2звернулась
до суду зі скаргою в порядку глави

31-А ЦПК України 1963 року, яку в
березні 2004 року, усуваючи недоліки, змінила на скаргу в порядку глави 31-Г
ЦПК України 1963 року.

В обґрунтування свої вимог
скаржниця та її представник вказували, що на виконанні у державного виконавця
Ужгородського міського відділу ДВС Ужгородського міського управління юстиції в
Закарпатській області (надалі - Ужгородський МВ ДВС) знаходився
виконавчий лист за №2-1353 від 26.08.2003 року, виданий на підставі рішення
Ужгородського міського суду від

26.08.2003 р. щодо поновлення на
роботі та стягнення заборгованості, за яким постановою Ужгородського МВ ДВС
27.08.2003 р. було відкрито виконавче провадження №14-713/03.

Рішення суду в частині поновлення
скаржниці на посаді голови правління ВАТ "Птахофабрика
"Ужгородська" і стягнення заробітної плати за один місяць підлягало
негайному виконанню.

Проте, постановою начальника
Відділу ДВС Закарпатського обласного управління юстиції 06.10.2003 року під час
здійснення перевірки виконавчого провадження №14-713/03 було встановлено
порушення п.8 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження",
згідно якого порушення провадження у справі про банкрутство є обставиною, що
зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

У зв'язку з тим, що ухвалою
господарського суду Закарпатської області від 31.07.2003 р. було порушено провадження про банкрутство відносно ВАТ "Птахофабрика
"Ужгородська" вказаною постановою було скасовано всі процесуальні
документи, складені державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС після винесення
постанови про відкриття виконавчого провадження та закінчення строку для
добровільного його виконання. Разом з тим, зобов'язано державного виконавця
Ужгородського МВ ДВС винести постанову про зупинення виконавчого провадження на
підставі п.8 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв'язку з цим 06.10.2003 року
державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС було винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження №2-1353 від 27.08.2003 р. до вирішення по суті справи у
господарському суді.

Посилаючись на те, що постанова
начальника Відділу ДВС Закарпатського обласного управління юстиції 06.10.2003
р. не містить належних реквізитів, а неправомірні дії щодо зупинення
виконавчого провадження послугували
підставою для невиконання
рішення суду про негайне
поновленняОСОБА_2на роботі, чим порушені її Конституційні права на працю та
отримання у зв'язку з цим заробітної плати, соціальний захист, не вчинено
жодних дій щодо виконання виконавчого провадження №14-763/03 по стягненню
заробітної плати за один місяць, скаржниця просила суд визнати неправомірними
дії суб'єктів оскарження та скасувати постанову начальника Відділу ДВС
Закарпатського обласного управління юстиції від 06.10.2003 р. та постанову
державного виконавця Ужгородського МВ ДВС від 06.10.2003 р.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 09.06.2004 року у задоволенні скаргиОСОБА_2було
відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 14.07.2004
року касаційну скаргу на вказане рішення визнано неподаною та повернуто
скаржниці у зв'язку з пропуском процесуального строку.

В касаційній скарзі, поданій до
Верховного Суду України в порядку визначеному ЦПК України 1963 року,
ОСОБА_1просить ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 липня 2004
року скасувати та, прийнявши до розгляду, вирішити касаційну скаргу на рішення
апеляційного суду Закарпатської області від 09.06.2004 р. по суті.

Листом Верховного Суду України від
13.10.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено,
що ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 14.07.2004 року
касаційну скаргуОСОБА_2на рішення цього ж суду від 09.06.2004 року визнано
неподаною та повернуто скаржниці через пропуск строку на касаційне оскарження.

Повертаючи касаційну скаргу, суд
апеляційної інстанції зазначив, що касаційна скарга подана з порушенням вимог
ч.1 ст. 321 ЦПК України 1963 року, чинного на момент вирішення справи, а саме -
з пропуском місячного терміну, перебіг якого закінчився 08.07.2004 року.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦПК
України 1963 року касаційна скарга подається протягом одного місяця з дня
проголошення ухвали або рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 87 вказаного
Кодексу строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число
останнього місяця строку.

З матеріалів справи (а.с. 137)
вбачається, щоОСОБА_2подала касаційну скаргу на рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 09.06.2004 р. безпосередньо до суду 09.07.2004 року,
тобто в останній день строку на касаційне оскарження, таким чином дотримавшись
вимог ч.2 ст. 87, ч.1 ст. 321 ЦПК України 1963 року.

А відтак слід визнати, що
апеляційним судом помилково, без достатніх правових підстав було прийнято
рішення про повернення касаційної скарги у зв'язку з пропуском строку на
касаційне оскарження.

Враховуючи те, що апеляційним судом
було допущено вказане порушення норм процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи, оскаржувана ухвала апеляційного суду
Закарпатської області від 14.07.2004 р., відповідно до ст. 227 КАС України,
підлягає скасуванню, а справа - передачі для розгляду до суду касаційного
інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 14 липня 2004 року - скасувати.

Прийняти до розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_2на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня
2004 року для вирішення питання про її прийняття.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і підлягає оскарженню за винятковими
обставинами у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які визначені
статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: