Справа № 22-А-6561/07
Суддя: Новіков Р.В.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року листопада місяця 20 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді

Новікова Р.В.

Суддів

Чистякової Т.І.,
Філатової Є.В.

При секретарі

Іванові O.K.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до виконкому Штормрвської сільської ради про зобов'язання
надати земельну ділянку під будівництво і обслуговування житлового будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 7 серпня 2007 р., -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду
відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням судом першої
інстанції вимог процесуального і матеріального законів.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Як
вбачається з матеріалів справи,
предметом позову є зобов'язання виконавчого комітету Штормовської
сільської ради надати земельну ділянку під будівництво і обслуговування
житлового будинку.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог', суд
першої інстанції виходив з таких обставин,
як неодноразова попередня відмова у наданні позивачу земельної ділянки
неоскаржуваними ним рішеннями Штормовської сільської ради № 733 від 24.11.2005 p.,
№ 133 від 07.09.2006
p., № 440 від 18.05.2006 р.,
та ненадання позивачем доказів наявності вільних земельних
ділянок. При цьому, суд не вказав, яке ж значення має відмова ради у наданні
земельної ділянки: неоскарження цих рішень місцевої ради перешкоджає зверненню
з позовом про надання земельної ділянки,
або ж ці рішення ради мають преюдиційне значення, або щось інше.

Відповідно
до принципу диспозитивності,
закріпленому в частині 3
статті 11 КАС
України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій
розсуд. Тому у суду відсутні повноваження визначити відповідний предмет
позовних вимог: це безумовне право позивача,
надане йому процесуальним законом.
Самі ж по собі попередні відмови у наданні земельної ділянки ніяким
чином не свідчать про неможливість позивача в подальшому звернутися до суду з
такими вимогами, зважаючи на відповідні
підстави позову.

До того
ж, згідно з частиною 2 статті 11 КАС
України, суд може вийти за межі
позовних вимог (в частині оскарження рішень місцевої ради про відмову в наданні
земельної ділянки) в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін, про
захист яких вони просять.

2

Що
стосується висновку суду про відмову в позові у зв'язку з ненаданням позивачем
доказів наявності вільних земельних ділянок,
колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно
до частими 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч вказаним положенням суд, по суті,
поклав зазначений обов'язок на позивача,
що є неприпустимим.

Крім
того, положеннями частин 4,
5 статті 11
КАС України саме на суд покладено вжиття передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у
справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної ініціативи і саме суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає. І ци вимоги закону судом не
виконані.

Тому
вказаний висновок суду першої інстанції суперечить вимогам процесуального
закону.

У сенсі
частин 6, 7, 11 статті 118 Земельного кодексу України
обов'язок вирішення питання про надання земельної ділянки покладений чинним
законодавством на відповідну місцеву раду за місцезнаходженням земельної
ділянки. Громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку подають заяву до відповідної місцевої ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У разі відмови органу місцевого
самоврядування у передачі земельної ділянки у власність питання вирішується в
судовому порядку.

Суд
першої інстанції необгрунтовано не прийняв зазначене до уваги, не врахував положення статті 52 КАС України:
і, всупереч, вимогам процесуального закону, вирішив питания
про права та обов'язки особи, яка не
брала участь у справі - Штормовської
сільської ради.

Відповідно
до частини 4 статті 52 КАС України
після заміни сторони, залучення другого
відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Виходячи
з викладеного, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
допущені такі істотні порушення норм процесуального права, які перешкоджають суду апеляційної інстанції
дослідити нові докази і встановити обставини,
які не були предметом розгляду в суді першої інстанції і тому рішення не
може бути визнано обгрунтованим.

На
підставі вказаного і керуючись ч.7
ст. 9,
195, 198, 205-206,
210-212, п.5 ч.3 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим
від 7 серпня 2007 р. скасувати і
направити справу на новий розгляд до суду першої Інстанції.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції у місячний строк.

Справа
№22-А 6561/2007 Головуючий по
першій інстанції

Бондарев Р.В. Доповідач
Новіков Р.В.