Справа № 2-а-2596/07
Суддя: Кухар С.В.
Дата ухвалення: 2007-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-2596/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

М. Запоріжжя 02.08.2007.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого, судді Кухаря
СВ.

при секретарі Живогляд
І.О.

за участю представника позивача Діордієва С. Г., позивача ОСОБА_1, представників відповідача Машко Г.В. таСніжко
І.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним позовом Військового прокурора Запорізького
гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Запорізького обласного
військового комісаріату про визнання бездіяльності, зобов'язання виконання дій, та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У суд з вказаним позовом звернувся позивач та просив суд:

1. Визнати протиправними та незаконними дії суб'єктів владних повноважень -
Запорізького обласного військового комісаріату та Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у проведені
нарахування та здіснення виплати громадянину ОСОБА_1, передбаченої статтею 16
Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" надбавки до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного
члена сім'ї.

2. Визнати право громадянина ОСОБА_1 на щомісячне отримання з лютого 2007
року, відповідно до вимог Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", передбаченої
статтею 16 цього Закону, надбавки до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного
члена сім'ї, в сумі 190 гривень.

3. Зобов'язати суб'єкт владних повноважень - Головне управління Пенсійного
фонду України в Запорізький області з лютого 2007 року обчислити та призначити
до виплати громадянину ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог
Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тобто з урахуванням, передбаченої
ст. 16 цього Закону надбавки до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного
члена сім'ї, в сумі 1867 грн, 46 коп.

4. Зобов'язати суб'єкт владних повноважень - Головне управління Пенсійного
фонду України в Запорізький області провести нарахування та здійснити виплату
громадянину ОСОБА_1 заборгованості з недоплаченої надбавки до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного
члена сім'ї, за період з лютого 2007
року по травень 2007 року у сумі 760 гривень.

В обгрунтування своїх вимог позивач та представник позивача пояснили, що проведеною військовою прокуратурою
Запорізького гарнізону за зверненням громадянина ОСОБА_1 перевіркою
встановлено, що з жовтня 1986 року він
являється пенсіонером Міністерства оборони України, та отримує відповідну пенсію, а також отримував надбавку, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного
члена сім'ї - донькуОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначену надбавку, в розмірі 190
гривень, пенсіонер ОСОБА_1 отримував до
січня 2007 року, після чого, на підставі рішення Запорізького ОВК, виплату зазначеної надбавки громадянину
ОСОБА_1 було припинено.

Як встановлено прокурорською перевіркою,
у зв'язку з припиненням виплати надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного
члена сім'ї, громадянин ОСОБА_1, в березні поточного року звернувся з заявою
про нарахування та виплату пенсії в повному обсязі з урахуванням наведеної вище
надбавки до Запорізького обласного військового комісаріату та Головного
управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як органу,
який відповідно до ст. 99 Закону України №489-V від 19.12.2006 року
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" з 1 січня 2007 року
здійснює нарахування та виплату пенсійного забезпечення пенсіонерам Міністерства
оборони України, що вимагає визначення
саме цих суб'єктів владних повноважень відповідачами по справі.

За результатами розгляду надісланих звернень, військовим комісаром Запорізького обласного
військового комісаріату та заступником начальника Головного управління
Пенсійного фонду України в

Запорізькій області - начальником управління пенсійного забезпечення, були прийняті рішення про відмову в їх
задоволенні з тих мотивів, що з
урахуванням вимог ст. ст. 16
та ЗО Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких
інших осіб" виплата надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних
членів сім'ї - дітей, здійснюється до
досягнення ними 18-річного віку.

Така позиція посадових осіб Запорізького ОВК та Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій області,
на думку позивача, є
помилковою, оскільки грунтується на
довільному трактуванні норм матеріального права.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, в тому числі
право на пенсійне забезпечення їх у випадках,
які передбачені законом.

Умови пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які перебували на військовій службі, визначені Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (далі - Закон), який був
опублікований в офіційному друкованому виданні газеті "Урядовий
кур'єр" та набрав чинності з моменту його опублікування тобто з 29.04.2006
року.

Згідно вимог статей 1, 1-2 та 12
Закону, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани звільнені зі служби та
якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, мають право на пенсійне забезпечення на
умовах цього Закону.

Статтею 16 наведеного вище Закону визначено, що до пенсії за вислугу років, яку у нашому випадку отримує громадянин
ОСОБА_1, що призначається особам
офіцерського складу, які мають право на
пенсію за цим Законом, нараховується:

а) надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних
членів сім'ї що

належать до осіб,
які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30 Закону)
- на кожного

непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили

працездатність.

Статтею 30 цього ж Закону визначено коло осіб - членів сім'ї, які мають право на пенсію в разі втрати
годувальника, тобто осіб, які перебувають на утриманні з непрацюючого
пенсіонера та на яких, відповідно призначається
нарахування та виплата зазначеної надбавки.

Так, частиною 6 статті 30 Закону
України "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та деяких інших осіб" визначено, що вихованці,
учні, студенти, слухачі (крім курсантів та слухачів
військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ і
державної пожежної охорони), стажисти
мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних
закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Враховуючи, вище викладені норми
законодавства, того, що, як
на час звернення громадянина ОСОБА_1 до Запорізького ОВК та Головного
управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, так і на теперішній час, його донька -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є студенткою юридичного факультету
Запорізького національного університету денного відділення, та остання не досягла 23-річного віку, наведеними суб'єктами владних повноважень при
проведенні нарахування та здісненні виплати пенсійного забезпечення було
порушено гарантоване державою право громадянина ОСОБА_1 на отримання пенсійного
забезпечення у повному обсязі, тобто з
урахуванням надбавки як непрацюючому пенсіонеру на особу, яка перебуває на його утриманні.

Ці протиправні дії відповідачів, на
думку представника позивача, привели до
того, що протягом лютого

- травня 2007
року пенсія позивачу ОСОБА_1 була призначена та виплачена в сумі 1677 гривень
46 копійок, без

урахування надбавки як непрацюючому пенсіонеру на
особу, яка перебуває на його
утриманні, яка становить -

190 гривень,
щомісячно.

Таким чином, відповідачем - Головним
управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щомісяця в період з лютого по травень 2007
року було безпідставно не нараховано та не виплачено громадянину ОСОБА_1
надбавку як непрацюючому пенсіонеру на особу,
яка перебуває на його утриманні:

· у лютому 2007 року -190 гривень;

· у березні 2007 року -190 гривень; -у квітні 2007 року-190 гривень;

· у травні 2007 року -190 гривень,

а всього за зазначений період в сумі -190 грн. х 4 (місяці) = 760 гривень.

Враховуючи викладене, з урахуванням
наведеної вище надбавки пенсія громадянина ОСОБА_1, відповідно до наведених вимог Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та деяких інших осіб" повинна
щомісяця становити: 1677 грн. 46 коп. + 190 грн. = 1867 гривень 46 копійок.

Таким чином, відповідач, здійснюючи свої владні повноваження, допустив порушення чинного
законодавства, що потребує захисту прав
позивача ОСОБА_1 в судовому порядку.

Представники відповідачів позов не визнали в повному обсязі та пояснили
суду, що вимоги позивача є
безпідставними, оскільки вони
грунтуються на неправильному розумінні норм матеріального законодавства.

Суд вислухавши позивача, та
представників відповідача, допитавши
свідка, вивчивши матеріали справи
вважає, що позов не підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 з жовтня 1986 року
являється пенсіонером Міністерства оборони України, та отримує відповідну пенсію, а також отримував надбавку, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні -донькуОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час, його
донька -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, є студенткою
юридичного факультету Запорізького національного університету денного
відділення, остання не досягла
23-річного віку

Зазначену надбавку, в розмірі 190
гривень, пенсіонер ОСОБА_1 отримував до
січня 2007 року, після чого, виплату зазначеної надбавки громадянину
ОСОБА_1 було припинено.

З 1 січня 2007 року Головне управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області, як органу, який відповідно до ст. 99
Закону України №489-V від 19.12.2006 року
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" здійснює нарахування та
виплату пенсійного забезпечення пенсіонерам Міністерства оборони України.

За результатами розгляду звернень ОСОБА_1 заступником начальника Головного
управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - начальником
управління пенсійного забезпечення, було
прийняте рішення про відмову в їх задоволенні з тих мотивів, що з урахуванням вимог ст.
ст. 16 та 30 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб" виплата надбавки непрацюючим
пенсіонерам, які мають на своєму утриманні
непрацездатних членів сім'ї - дітей,
здійснюється до досягнення ними 18-річного віку.

Така позиція відповідача, як
встановлено судом, не є помилковою, оскільки ґрунтується на правильному
трактуванні норм матеріального права. І навпаки судом встановлено, що позивач та його представник помилково
трактують вказані ними норми законодавства.

Статтею 16 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що: "До пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію
за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується:

а) надбавка непрацюючим пенсіонерам,
які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім % що належать до
осіб, які забезпечуються пенсією в разі
втрати годувальника (стаття ЗО). - на кожного непрацездатного члена сім'ї в
розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність."

Тобто законодавець дає право на надбавку позивачеві, як непрацюючому пенсіонеру, якщо він має на своєму утриманні
непрацездатних членів сім'ї, що належать
до осіб, які забезпечуються пенсією в
разі втрати годувальника, і законодавець
при визначенні цих понять відсилає до
ст. 30 цього ж Закону.

Стаття 30 вказаного Закону має назву: "Члени сім'ї, які мають право на пенсію в разі втрати
годувальника", та повністю
викладена в слідуючій редакції: "Право на пенсію в разі втрати
годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається:
непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили
джерело засобів до існування, а також
непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти
в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії,
каліцтва чи захворювання, що мали
місце під час служби.

Батьки військовослужбовців, інших
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, які загинули (померли) у період
проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після
звільнення зі служби, але внаслідок
поранення, контузії, каліцтва,
отриманих при виконанні обов'язків військової служби (службових
обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на призначення дострокової пенсії
за віком, але не раніше ніж: за 5 років
до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу не менше 25років - для чоловіків і не менше 20 років
- для жінок. ( Частина третя статті 30 в редакції Закону N 3591-IV від 04.04.2006)

Непрацездатними членами сім'ї вважаються:

а) діти, брати,
сестри та онуки, які не досягли
18 років або старші нього віку, якщо
вони

стали інвалідами до досягнення 18 років. При иьому
братам, сестрам та онукам право на

пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків:

б) батьки
та дружина (чоловік), якщо вони досягли
пенсійного віку (чоловіки - 60 років,

жінки - 55 років) або є інвалідами:

( Пункт "б" частини четвертої статті ЗО в редакції Закону^
103/96-ВР від 25.03.96)

в) батьки
та дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб,

які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули,
померли чи пропали безвісти в

період проходження служби або померли після звільнення зі
служби, але внаслідок

поранення,
контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов'язків військової
служби

(службових обов'язків),
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті, ліквідацією

наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку,

мають право на пенсію після досягнення чоловіками 55
років, жінками - 50 років або якщо

вони є інвалідами;

(Пункт "в" частини четвертої статті 30 в редакції Закону N3946-12
від 04.02.94)

г) дід і бабуся - при відсутності
осіб, які за законом зобов'язані їх
утримувати:

д)
дружина (чоловік) або один з батьків чи дід,
бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за
дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого
годувальника, які не досягли 8-річного
віку, і не працює.

Дружина
(чоловік) годувальника, померлого
внаслідок причин, зазначених в пункті
"а" статті 20 цього Закону,
незалежно від того, працює вона
(він) чи ні, має право на пенсію в разі
втрати годувальника.

Вихованиі, учні,
студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів
військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ і
державної пожежної охорони), стажисти
мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних
закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23-річного віку.

( Частина шоста
статті ЗО із змінами, внесеними згідно
із Законами N 3946-12 від 04.02.94, N
1889-1V від 24.06.2004)

У разі
смерті осіб, зазначених у пунктах
"а"-"д" статті 1-2 цього Закону, які загинули (померли) при виконанні
службових обов'язків під час проходження військової служби, служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного
захисту, податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання,
одержаного під час виконання цих обов'язків, і були посмертно нагороджені державними нагородами
України або колишнього Союзу РСР,
непрацездатні члени сім'ї осіб,
зазначені в частині четвертій цієї статті, які мають право на пенсію в разі втрати
годувальника, мають право на
встановлення до пенсії надбавки за умов та в розмірах, що встановлюються Законом України "Про
пенсії за особливі заслуги перед Україною". (Статтю ЗО доповнено частиною
згідно із Законом N 3591-IVвід 04.04.2006)

Для
батьків і дружин (чоловіків) окремих категорій загиблих
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші умови призначення пенсії у
зв'язку із втратою годувальника."

Так, приведеною статтею 30 Закону визначено коло
осіб - членів сім'ї, які мають право на
пенсію в разі втрати годувальника, однак
як було вказано, стаття 16 надає право
позивачу на надбавку не тільки, якщо він
має на своєму утриманні членів сім'ї,
які мають право на пенсію в разі втрати годувальника, а тільки якщо це є непрацюючі члени
сім'ї, що належать до вказаного кола
осіб. Виходячи з вказаної норми закону дочка позивача належить до членів
сім'ї, які мають право на пенсію в разі
втрати годувальника (ч. 6 ст. 30),
однак вона не належить до непрацюючих членів сім'ї. Законодавче
визначення непрацюючих членів сім'ї визначено ч. 4 ст. 30 Закону.

Тому
виходячи з вказаних норм законодавства позивач не має права на виплату надбавки
передбаченої статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з чого в задоволенні позову
необхідно відмовити.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 30 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", ч.1, ч. 4
ст. 9, п.1 ч.1
ст. 17, ч.2 ст. 71,
87, 158, 159-163,
167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову Військового прокурора Запорізького гарнізону в інтересах
ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Запорізького
обласного військового комісаріату про визнання бездіяльності, зобов'язання виконання дій, та стягнення коштів - відмовити повністю.

Повний текст
постанови буде виготовлено 07.08.2007.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови може бути подано до Дніпропетровського
адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня складання постанови
в повному обсязі через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення буду
може бути подана в тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.