Справа № 2а-94/2007
Суддя: Клочко О.В.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 94/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007
року Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

· головуючого
- Клочко О.В.

· суддів -
Безверхого І.В., Кучеренка В.Г.

· при
секретарі - ДроботІЛ.

· за
участю адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до
Департаменту Державної виконавчої служби,
Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа без самостійних вимог - начальник
Соснівського районного відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського
управління юстиції Поліщук Максим Валерійович про визнання наказу про
звільнення з займаної посади не чинним та його скасування , визнання неправомірною бездіяльність
Головного управління юстиції в Черкаській області , поновлення на роботі та стягнення середнього
місячного заробітку за час вимушеного прогулу-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання наказу не чинним та скасування , визнання неправомірною бездіяльність
Головного управління юстиції в Черкаській області щодо порушення переважного
права ОСОБА_1 на поновлення на посаді та
укладення трудового договору в зв'язку з реорганізацією органів Державної виконавчої
служби , поновлення на роботі та
стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу , вказуючи ,
що відповідно до наказу Департаменту Державної виконавчої служби № 596
від 26 березня 2007 року його звільнено з посади начальника Державної
виконавчої служби у Соснівському районі м . Черкаси на підставі п.1 ст. 40
КзПП України у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої служби згідно
постанови Кабінету Міністрів України №1622 від 16.11.2006 року «Про ліквідацію
Департаменту Державної виконавчої служби « ,
правонаступником Департаменту Державної виконавчої служби є Міністерство
Юстиції України , а тому , відповідно до вимог ст.
42-1 КзПП України працівник з яким розірвано трудовий договір з підстав
, передбачених п.1 ст. 40
КзПП України протягом одного року має право на укладення трудового договору у
разі поворотного прийняття на роботу,
якщо власник або уповноважений ним орган провадить прийняття на роботу
працівників аналогічної кваліфікації . Також просив суд визнати неправомірною
бездіяльність Головного управління юстиції в Черкаській області щодо порушення
переважного права на поновлення на посаді та укладення трудового договору в
зв'язку з реорганізацією органів Державної виконавчої служби та стягнути
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги . Підтримав вимоги ОСОБА_1 і його адвокат ОСОБА_3

Представник
Департаменту Державної виконавчої служби Бондарець Л.С. заперечила задоволення позовних вимог ОСОБА_1
, надавши письмові заперечення на позов.
Представник Головного управління юстиції у Черкаській області - начальник цього
управління Денисов Г.В. позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнав , надавши письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи без самостійних вимог - начальника Соснівського
районного відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління
юстиції Поліщука М. В. - Бондарець Л.С.
заперечила задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Суд , заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до беззаперечного висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ,
виходячи з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до наказу
№229/к від 05.09.2006 року Департаменту Державної виконавчої служби був
призначений начальником Державної виконавчої служби у Соснівському районі м
Черкаси.

Наказом Щ 596 від 26.03.2007 року Департаменту Державної виконавчої служби
був звільнений з займаної посади у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої
служби у Соснівському районі м. Черкаси
на підставі п.1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України.

Правовою підставою для прийняття наказу про звільнення позивача є прийняття
постанови Кабінету Міністрів України №1622 від 16.11.2006 року „Про ліквідацію
департаменту Державної виконавчої служби",
відповідно ліквідовано департамент Державної виконавчої служби, що діє у складі Міністерства юстиції
України, як урядовий орган державного
управління.

Вимоги Закону України, Діро державну
виконавчу службу" передбачають наступні положення.

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів,
а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських
управлінь юстиції; районні, міські (міст
обласного значення), районні в містах
відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції. Районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої
служби є юридичними особами, мають
поточні та вкладні (депозитні) рахунки в органах Державного казначейства
України, гербову печатку.

Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України здійснює керівництво органами державної виконавчої
служби та контроль за їх діяльністю,
добір кадрів, методичне
керівництво діяльністю державних виконавців,
підвищення їх професійного рівня,
фінансове і матеріально-технічне забезпечення органів державної
виконавчої служби, розглядає скарги на
дії державних виконавців, організовує
виконання рішень відповідно до закону,
надає роз'яснення та рекомендації щодо виконання державними виконавцями
рішень у порядку, встановленому законом.

Структура, склад та функціональні
обов'язки Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції
України, відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь
юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної
виконавчої служби відповідних управлінь юстиції затверджуються Міністерством
юстиції України.

Працівники органів державної виконавчої служби (державні виконавці, керівні працівники і спеціалісти Департаменту
державної виконавчої служби Міністерства юстиції* України, відділів державної виконавчої служби
Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських
управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції) є державними службовцями.

Державним виконавцем може бути громадянин України, який має юридичну освіту, здатний за своїми особистими і діловими
якостями виконувати покладені на нього обов'язки.

Начальники підрозділів
примусового виконання рішень відділів Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці
Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських
управлінь юстиції, їх заступники, начальники районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів Державної
виконавчої служби призначаються на посаду та звільняються з посади начальниками
Головного управління юстиції Міністерства юсщції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських
управлінь юстиції за поданням начальників відділів Державної виконавчої служби
зазначених управлінь юстиції.

Постановою Кабінету Міністрів України №1622 від 16.11.2006р. „Про
ліквідацію департаменту Державної виконавчої служби" визначено, що Міністерство юстиції України є
правонаступником департаменту Державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим
ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст. 42-1 КЗпП України, працівник з яким розірвано трудовий договір з
підстав, передбачених п. 1 ст. 40
КЗпП України протягом одного року має право на укладення трудового договору у
разі поворотного прийняття на роботу,
якщо власник або уповноважений ним орган провадить прийняття на роботу
працівників аналогічної кваліфікації.

З наданих відповідачем доказів вбачається,
що працівники Державної виконавчої служби у Соснівському районі м .
Черкаси після проведеної ліквідації були переведені до новоутвореного Соснівського
відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління
юстиції, який створений на базі
ліквідованої Державної виконавчої служби у Соснівському районі. Це фактично
визнано і представниками відповідача.

Посилання відповідача у своєму запереченні на те, що звільнення працівників за переведенням для
подальшої роботи відбувається на підставі листа начальника Головного управління
юстиції про згоду на звільнення конкретної особи за переведенням, відповідної заяви цієї особи та подання голови
комісії з ліквідації про звільнення із займаної посади в порядку переведення п.
5 ст.
36 КЗпП України, а звільнення
позивача за переведенням неможливо в зв'язку з відсутністю відповідного подання
до ліквідаційної комісії Департаменту ДВС не заслуговує на увагу з огляду на
те, що відповідно до ст. 43
Конституції України, кожен має право на
працю, а держава створює умови для
повного здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного
навчання, підготовки і перепідготовки
кадрів відповідно до суспільних потреб.

Проте , аналізуючи процедуру
звільнення ОСОБА_1 з посади , в судовому засіданні встановлені обставини
, які ніяким чином не узгоджуються із
нормами чинного трудового законодавства ,
Конституції України , якою
визначено право громадянина на працю, та
прямо протирічать їм, а саме :

· проведення
розрахунку з ОСОБА_1 та надання йому
трудової книжки всупереч ст. ст.
47, 48, 116 КзІШ України

· направлення
Головним управлінням юстиції у Черкаській області ще 16 березня 2007 року
ОСОБА_1 повідомлення про те , що йому пропонується посада начальника
відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції за відсутності наказу про
звільнення ОСОБА_1 із займаної посади
, а також за відсутності будь - яких
доказів про належне доведення вказаної інформації ОСОБА_1 / повідомлення від 16.03.2007 року, а наказ про звільнення з посади -26.03.2007
року /.

складення
начальником Головного управління юстиції у Черкаській області та його
заступником акту від 16.03.2007 року про те,
що ОСОБА_1 у письмовій формі

було
запропоновано посаду начальника відділу ДВС Черкаського районного управління
юстиції , і ОСОБА_1 в усній формі відмовився від запропонованої
посади , а в письмовій форм} засвідчити
відмову відмовився - ніяким чином не узгоджується із фактичними обставинами
справи і суперечить їм , оскільки
фактично за виключенням ОСОБА_1 всі
решта працівників ДВС у Соснівському районі м . Черкаси були переведені до
новоутвореного Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції
, який створений на базі ліквідованої
ДВС Соснівського району м . Черкаси . Вказаний Акт складено без наявності
наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади, такий Акт ОСОБА_1 вперше побачив в судовому засіданні і
обставини складання йому невідомі . А враховуючи ті обставини , що він складений за підписами двох осіб
-начальника Головного управління юстиції та його заступника , які в тій чи іншій мірі зацікавлені у
вирішенні спору, суд оцінює даний акт
від 16.03.2007 року - критично

-
відсутні будь - які докази про належне доведення до ОСОБА_1 даних акту ,
наказу про звільнення , з
посиланням на те , що повідомлення
направлялись за адресою , яку вказав
ОСОБА_1 при прийнятті на роботу, в той час коли ОСОБА_1 станом на 16.03.2007 року виконував обов'язки
начальника ДВС Соснівського району м . Черкаси , відповідачу достовірно відоме робоче місце
позивача .Вищевказані обставини свідчать про упередженість, дивовижну поспішність та незаконність
звільнення.

Частиною
1 ст.
8 КАС України передбачено, що суд
при вирішенні справи керуюється конституційним принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст,
спрямованість діяльності держави.

Таким
чином, колегія суддів виходить з
того, що нормативні акти та дії
державної влади мають бути підпорядковані праву як мірі загальної та рівної для
всіх свободи та справедливості.

Закон не
може бути інструментом свавілля як фізичних і юридичних осіб, так і держави. Принцип верховенства права
означає, що свобода особи має
забезпечуватись таким правовим порядком,
коли ніхто не змушує робити чогось,
не передбаченого законом.

17 липня
1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини та основних
свобод і окремі Протоколи до неї, які у
відповідності до Закону України від 10.12.1991р. „Про дію міжнародних договорів
на території України" стали невід'ємною частиною національного
законодавства, а у відповідності до
Закону України від 22.12.1993 року „Про міжнародні договори України" мають
пріоритет норм у разі їх колізії з національним законодавством. Поряд з цим,
Конвенція має ту особливість, що
її положення, забезпечуючи принцип
невичерпності прав і свобод особи містять значну кількість оціночних і
абстрактних понять, які тлумачаться
Європейським судом через судові рішення.

Статтею
13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на ефективний засіб
правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено
особами, що діяли як офіційні особи.

Так, у справі ОСОБА_4, ОСОБА_5і ОСОБА_6проти Великобританії (1985р)
Європейський суд з прав людини констатував,
що оскільки британські суди розглядали лише правильність застосування
внутрішнього національного законодавства і підзаконних актів, частиною яких Конвенція не є, і оскільки підзаконні акти були в дійсності
застосовані владою формально правильно,
то у заявників скарги у відповідності з британським законодавством не
було ефективних засобів правового захисту їх порушених прав, передбачених Конвенцією.

Отже, у спірному випадку, формально застосовуючи за національними
нормативними актами підстави для звільнення позивача з роботи, відповідач ухилився від дотримання принципу
непорушності права позивача на працю,
фактично позбавив позивача ефективного засобу правового захисту його
законних інтересів і обов'язків.

З огляду
на викладене, суд приходить до висновку
про порушення права позивача протягом одного року на укладення трудового
договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо Міністерство юстиції України через свої
структурні підрозділи здійснює прийняття на роботу працівників аналогічної
кваліфікації, так як позивач має
переважне право на працю в новоутвореному органі Державної виконавчої служби з
огляду на те, що фактично відбулась не
ліквідація органу Державної виконавчої служби,
а її фактична реорганізація з щцедачею правонаступником всіх прав та
обов'язків. Згідно до наданої довідки Головного управління іостиції у
Черкаській області № 1321-05 від 2.07.2007 року про середньомісячну заробітну
плату ОСОБА_1 вона становить 1375
гривень 75 копійок . Оскільки звільнення ОСОБА_1 з посади відбулось з порушенням чинного
трудового законодавства , суд вважає
, що порушені права ОСОБА_1 підлягають відновленню , шляхом визнання не чинними та з послідуючим
їх скасуванням наказів про звільнення з займаної посади , поновленням ОСОБА_1 на посаді начальника Соснівського відділу ДВС
Черкаського міського управління юстиції та стягненні середнього місячного
заробітку за весь час вимушеного прогулу,
що становить 5434 гривні 07 копійок .Постанова суду в частині поновлення
на посаді та стягненні заробітку в межах суми стягнення за один місяць підлягає
до негайного виконання відповідно до
ст. 256 КАС України . Судові
витрати по розгляду справи слід віднести на рахунок держави.

На
підставі наведеного , ст. ст.
2, 3, 6, 8, 17.19, 90, 94, 104-106 КАС України , керуючись
ст. ст. 158-163 КАС України , ст.
ст. 21, 23, 36, 40, 42-1, 47,
116, 117, 235 КзПП України , Законом
України «Про Державну службу «, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати не чинними та скасувати наказ
Департаменту Державної виконавчої служби № 596 від 26 березня 2007 року про
звільнення ОСОБА_1 з займаної посади начальника Державної виконавчої служби у
Соснівському районі м . Черкаси та наказ Державної виконавчої служби Черкаської
області № 275 від 26 березня 2007 року про оголошення наказу Департаменту
Державної виконавчої служби від 26.03.2007 року №596.

Визнати
неправомірною бездіяльність Головного управління юстиції в Черкаській області
щодо порушення переважного права ОСОБА_1 на поновлення на посаді та укладення
трудового договору в зв'язку з реорганізацією органів Державної виконавчої
служби.

Зобов'язати
Головне управління юстиції в Черкаській області поновити ОСОБА_1на посаді
начальника Соснівського відділу Державної виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції з 26 березня 2007 року.

Стягнути
з Департаменту Державної виконавчої служби на користь ОСОБА_1 середньомісячний
заробіток за час вимушеного прогулу з 26 березня 2007 року по 19 липня 2007
року в сумі 5434 гривні 07 копійок.

Постанова
суду в частині поновлення на посаді та стягненні заробітку у межах суми
стягнення за один місяць -1375 гривень 75 копійок підлягають до негайного
виконання. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може-бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення постанови . Апеляційну скаргу на постанову
суду може бути подано протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження постанови суду через суд першої інстанції до Київського апеляційного
адміністративного суду.