Справа № 2-А-393/07
Суддя: Білий В.М.
Дата ухвалення: 2007-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-393/2007
РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2007
року м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева В.О.,
суддів - Білого В.М., Жука М.І., при секретарі - Бабич В.Д.,

з участю:
позивача, його представника - адвоката ОСОБА_1, представника відповідача - Шепеля М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Міністра оборони України про визнання дій неправомірними та
скасування наказу,

встановив:

13.06.2007 року позивач звернувся до суду з позовом по визнання
неправомірними дій відповідача по накладенню на нього дисциплінарного стягнення
у вигляді позбавлення військового звання майор та скасування наказу від
04.06.2007 року №311.

В обґрунтування позову зазначив, що при накладенні стягнення відповідачем
не враховано характер правопорушення, його попередня поведінка, тривалість
військової служби, рівень знань та інші обставини, які мають значення. Крім
того порушено процедуру накладення стягнення.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на
задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що при
накладенні на позивача дисциплінарного стягнення Міністром оборони України повністю
дотримано вимоги діючого законодавства України, у зв'язку з чим просив у
задоволенні позову відмовити.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач проходив військову службу на посаді заступника
військового комісара Бобровицько-Носівського об'єднаного районного військового
комісаріату Чернігівської області і мав військове звання майор. Наказом
Міністра оборони України від 04.06.2007 року № 311 позивача визнано винним в
порушенні вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і
позбавлено військового звання.

Види дисциплінарних стягнень та права командирів щодо їх застосування
визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (далі по тексту
-Статут).

Відповідно до п. 68 Статуту на старших офіцерів можуть
бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

1)
зауваження;

2)
догана;

3)
сувора догана;

4)
попередження про неповну службову відповідність;

5)
пониження в посаді;

6)
пониження військового звання;

7)
звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

8)
позбавлення військового звання.

Згідно з п. 84 Статуту прийняттю рішення про накладення на підлеглого
дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Пунктом 86 Статуту визначено, що після розгляду письмової
доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з
військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця
повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного
стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду
враховуються: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки,
попередня поведінка військовослужбовця та рівень знань про порядок служби.

З наведеного вбачається, що позбавлення військового
звання є найбільш суворим видом дисциплінарного стягнення, застосування якого
тягне за собою звільнення військовослужбовця з військової служби. За таких
обставин, приймаючи рішення про позбавлення військового звання проведення
службового розслідування є обов'язковим, не зважаючи на те, що положення п. 84
Статуту мають диспозитивний характер.

Проте, приймаючи рішення про позбавлення позивача військового звання
відповідач не провів з ним бесіди та не з'ясував усіх обставин, що мають
значення, зокрема: характер та обставини вчинення правопорушення, його
наслідки, попередня поведінка та рівень знань про порядок служби, чим порушив
вимоги п. 86 Статуту.

Як убачається з пояснень представника, виданий відповідачем наказ
ґрунтується лише на обставинах встановлених постановою військового місцевого
суду Київського гарнізону від 31.05.2007 року. Проте, на момент видання
оскаржуваного наказу постанова суду не набрала законної сили, а тому посилання
на встановлені в ній обставини є передчасними.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачений

Конституцією та законами України;

2)
з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення;

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи

несправедливій дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття
рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вчинені відповідачем дії по накладенню на позивача дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення військового звання без проведення службового розслідування
та обов'язкової бесіди не відповідають принципам обґрунтованості,
добросовісності, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття
рішення, а тому є неправомірними.

За викладених обставин позов підлягає задоволенню, а оскаржуваний наказ
скасуванню.

Керуючись
статтями 2,9,158 - 163,186 КАС України, суд

постановив:

позов задовольнити. Визнати дії Міністра оборони України по накладенню на
ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання
майор неправомірними та скасувати виданий ним наказ від 04.06.2007 року №311.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга -
протягом 20 днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо подається в строк,
встановлений для подання заяви.