Справа № К-36736/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів:
Білуги С.В.,

Гаманко О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Міненку І.М.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.09.06 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської області від 17.11.06 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністра оборони України, військової частини А-0197 про визнання рішень Міністра оборони
України протиправними, зобов'язання перерахування грошового забезпечення,
стягнення грошового забезпечення, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1звернувся до
Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до
Міністра оборони України, військової частини А-0197 про визнання рішень
Міністра оборони України протиправними, зобов'язання перерахування грошового
забезпечення, стягнення грошового забезпечення.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.09.06 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.11.06 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 22.09.06 року - без змін

У касаційній скарзі ОСОБА_1не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права,
просить скасувати постанову Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22.09.06 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області
від 17.11.06 та ухвалити нове рішення. яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 224-228 Кодексу
адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України № 389 від
05.05.03 року, відповідно до якого Міністру оборони України надано право
встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну військову
службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, які
мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в
таких розмірах: понад 15 років - до 50%, понад 20 років - до 70 %, понад 25
років - до 90 %.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що
Указом Президента України від 05.05.03 року не встановлено точний фіксований
розмір надбавки, про що свідчить приписка «до» перед зазначенням
безпосереднього розміру у відсотках. Конкретний розмір виплат встановлює
Міністр оборони України, виходячи із наявності коштів та фінансування. Порядок
доведення визначеного Міністром оборони України розміру надбавки до військових
частин законодавством не передбачено.

Розміри надбавок до
військової частини доводились
телеграмами.

Міністр оборони встановив, що починаючи з 01.05.03 року виплату щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України виходячи з
наявності фонду грошового забезпечення, проводити в таких відсотках: понад
15 років - 10 %, понад 20 років - 15 %,
понад 25 років - 20 %; за листопад та грудень 2003 року: понад 15 років - 50 %,
понад 20 років - 70 %, понад 25 років - 90 %; з січня 2004 року: понад 15 років
- 10 %, понад 20 років - 15 %, понад 25 років - 20 %; з 01.09.04 року: понад 20
років - 50 %, понад 25 років - 70 %; з січня 2005 року: понад 15 років - 10 %,
понад 20 років - 15 %, понад 25 років - 20 %; з 01.04.05 року: понад 15 років -
50 %, понад 20 років - 60 %, понад 25 років - 85 %.

Суд апеляційної інстанції вірно дійшов висновку про те, що грошове
забезпечення ОСОБА_1 виплачувалось у повному обсязі за встановленими нормами,
заборгованості по виплатам грошового забезпечення, в тому числі і по виплатам
надбавки за безперервну службу у відповідача перед позивачем не було.

Відповідно
до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були доведені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.09.06 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської області від 17.11.06 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністра оборони України, військової частини А-0197 про визнання
рішень Міністра оборони України протиправними, зобов'язання перерахування
грошового забезпечення, стягнення грошового забезпечення - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

судді:
С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М.
Заїка