Справа № 2а-68/07
Суддя: Литвиненко О.Л.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 68/2007 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня
2007 року Баришівський районний суд
Київської області у складі

головуючою
судді Литвиненко О.Л.

при
секретарі Лунгун Т.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в Баришівському районному суді Київської
області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Баришівської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1
звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вона є учасником ліквідації на
Чорнобильській АЕС 1986 року 2 категорії. Згідно законодавства має право на
щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі п'ять мінімальних заробітних
плат, розмір якої визначається на момент
виплати. За 2003 - 2005 роки отримала значно менші суми на оздоровлення і
відповідач відмовився доплатити суму одноразової допомоги на оздоровлення.
Просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової грошової
допомоги на оздоровлення за 2003 - 2005 роки у розмірі 4276 гривень 60 копійок.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги та
пояснила, що вона є учасником ліквідації
на Чорнобильській АЕС 1986 року 2 категорії. Згідно законодавства має право на
щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі п'ять мінімальних заробітних
плат, розмір якої визначається на момент
виплати. Згідно розрахунку недоотриманих сум на оздоровлення за 2003 рік
отримала в 2004 році 26 гривень 70 копійок,
недоотримала 998 гривень 30 копійок. В 2005 році отримала 26 гривень 70
копійок за 2004 рік, недоотримала 1523
гривні 30 копійок. В 2006 році отримала 120 гривень за 2005 рік, недоотримала 1755 гривень 60 копійок. Всього
недоотримала 4 276 гривень 60 копійок щорічної грошової допомоги на
оздоровлення. Просить стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за 2003 - 2005 роки у розмірі 4276 гривень 60
копійок.

В
судовому засіданні представник відповідача управління праці та соціального
захисту населення Баришівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 не
визнана позовні вимоги та пояснила, що
виплата вказаної допомоги на оздоровлення позивачу проведена у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів
України, управління праці та соціального
захисту населення не є розпорядником бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань і не може
виходити за межі бюджетних призначень,
визначених Державним бюджетом України.

Заслухавши
пояснення представника позивачки ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи суд вважає,
що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до ст.
48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачена щорічна допомога на оздоровлення ліквідаторам
аварії на ЧАЕС 2 категорії - п'ять мініматьних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна допомога
на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами
соціального захисту населення.

Відповідачем
виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачці проводилась за 2003-2005
роки.

Зазначена
допомога на оздоровлення виплачена в такому розмірі, який встановлений постановою KM
України від 26.07.1996 року за № 836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період до 2005 року та постановою KM
України від 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 2005 року.

За ст. 113 Конституції України KM
України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно
ч.1 ст.
9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір
допомога на оздоровлення, визначений
вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України, суперечить вимогам ст. 48
Закону та іншим нормам Законів.

ст. 89
Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік » установлений
мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2004 року - 205 гривень на
місяць, з 1 вересня 2004 року - 237
гривень на місяць.

ст. 83
Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" установлений
з 1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати 262 гривні на
місяць, з 1 квітня 2005 року -290
гривень, з 1 липня 2005 року - 310
гривень, з 1 вересня 2005 року - 332
гривні.

Згідно ст. 82
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"
установлений з 1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати 350
гривень на місяць, з 1 липня 2006 року -
375 гривень, з 1 грудня 2006 року - 400
гривень.

Вказані
Закони не мали обмежень щодо застосування
ст. 48 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає право позивачки на щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Отже, оскільки 'закони України мають вищу юридичну
силу над урядовими нормативними актами,
то суд вважає, що при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню саме положення ст. 48
Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та положення зазначених вище Законів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати, а не
постанови Кабінету Міністрів України № 836 та № 562.

Крім
того, згідно ч. 4 ст. 9
КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Судом
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії.
Поскільки до справи додано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році на прізвище ОСОБА_1. А позивачка ОСОБА_1 не має
посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС і відповідно не має права на отримання
вказаної допомоги на оздоровлення. Крім того,
до справи додано копію паспорта на ОСОБА_1, яка теж не має права на отримання вказаної
допомоги на оздоровлення.

Отже, враховуючи наведене, управління праці та соціального захисту населення не повинно
виплачувати позивачці щорічну допомогу на оздоровлення.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідача в проведенні позивачу
доплати недоотриманих сум грошової допомоги на оздоровлення є правомірною, а тому суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позову.

Керуючись ст.
ст. 19, 113 Конституції України,
ст. ст. І,
ІЗ, 48, 62,
70, 71 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.
89 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік » , ст.
82 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік", ст.
82 Закону України "Про Державний

бюджет України на 2006 рік", ст.
ст. 6, 9,
17, 89, 99,
100, 158 - 163, 185,
186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в
задоволенні позову
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Баришівської районної державної адміністрації про стягнення 4276(чотири тисячі
двісті сімдесят шість) гривень 60 копійок недоотриманої суми одноразової
грошової допомоги.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного сулу через
Баришівський районний суд Київської області протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення
постанови.