Справа № 22-а-309/2008
Суддя: Горошко Н.П.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

06.10.2008

Справа № 22-а-309/08 Попередня справа №
2-а-309/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Горошко Н.П.,

суддів Дадінської Т.В. ,

Лядової
Т.Р.

секретар судового засідання Ланчева Г.Є.

за участю:

прокурор м.Судак Автономної
Республіки Крим: не з'явився

позивач:ОСОБА_1-
не з'явилась

представник відповідача:
Управління праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради - не
з'явився

представник 3-тьої особи: Міністерства
праці та соціальної політики України - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради на
постанову Судацького міського суду (суддя
Лисовська В.В.) від 24.06.08 у
справі № 2-а-309/08

за позовом Прокурора м. Судак Автономної Республіки Крим
(вул. Яблунева, 10, м.Судак, Автономна Республіка Крим, 98000)

в інтересах ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
Управління праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради (вул.
Леніна, 85 а, м.Судак, Автономна Республіка Крим, 98000)

3-тя особа:

Міністерство праці та соціальної
політики України
(вул.Еспланадна, 8/10, м.Київ, 01023)

про визнання неправомірною
бездіяльність щодо проведення нарахування та виплати державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Судацької міського суду Автономної республіки Крим від 24.06.08 у справі № 2-а-309/08 за позовом
Прокурора м. Судак Автономної Республіки Крим в інтересах ОСОБА_1до Управління
праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради, третя особа
Міністерство праці та соціальної політики України про визнання неправомірною
бездіяльність щодо проведення нарахування та виплати державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволено.

Не погодившись з рішенням
суду Управління праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради
звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати,
відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові
витрати покласти на позивача.

Управління
праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради вважає, що
постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, ухваленою з недотриманням
норм матеріального права.

В своїй апеляційній скарзі
відповідач посилається на те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення
нею 3-річного віку призначена ОСОБА_1. у чіткій відповідності до Постанови
Кабінету Міністрів України № 13 «Порядок призначення та виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового
соціального страхування».

Також Управління праці та
соціального захисту населення Судацької міської Ради зазначає, що воно не
уповноважено вирішувати питання фінансування та виконання Державного бюджету,
отже відсутні будь-які порушення законодавства, а саме протиправні дії
Управління праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради, що
порушують конституційні права і свободи ОСОБА_1. та позбавляють її законного
права на проведення перерахунку допомоги.

На думку відповідача,
Управління праці та соціального захисту населення Судацької міської Ради як
головний розпорядник бюджетних коштів, керуючись вимогами чинного законодавства,
забезпечує виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірах, визначених Верховною Радою України в Законі про
Державний бюджет на відповідний календарний рік. Вини Управління праці та
соціального захисту населення Судацької міської Ради у бездіяльності щодо
вирішення питання застосування норм Рішення Конституційного Суду України немає.
Отже, в порушення вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував всі обставини, що мають
значення для вирішення спору. Виключно Законом про державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на потреби всього суспільства, розмір та
цільове призначення цих видатків. Судом першої інстанції також не взяті до
уваги доводи відповідача стосовно того, що збільшення розміру компенсаційних
виплат та допомоги, передбачених законодавством, на місцях можливо лише за
умови зміни матеріального та технічного забезпечення, що проводиться у централізованому порядку.

В судове засідання позивач,
представник відповідача та представник третьої особи не з'явились, про час та
місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли клопотання
від ОСОБА_1. та Міністерство праці та соціальної політики України про розгляд
справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач - ОСОБА_1є матір'ю малолітньої дитини -ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, тобто має право отримувати допомогу по догляду за
дитиною, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7).
Позивачка є застрахованою особою і відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(у
редакції що була чинною до 31.12.07) має право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка надається застрахованій особі у
розмірі не меншому ніж розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

04.10.08 ОСОБА_1. звернулась до відповідача із заявою про проведення
перерахунку та виплати щомісячної допомоги у передбаченому законодавством
розмірі (а.с. 5). 25.10.08 у відповідь на її звернення Управлінням праці та
соціального захисту населення Судацької міської Ради надіслано лист
Міністерства праці та соціального захисту населення України з посиланням на те,
що Міністерство праці та соціального
захисту населення України забезпечує виплату зазначеної державної допомоги у
розмірах, встановлених Верховною Радою України, у законі про Державний бюджет
України на відповідний календарний рік (а.с. 8-9).

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України “Про державну допомогу сім'ям з дітьми”№ 2811-ХІІ від 21.11.1997
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у
розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років.

На підставі абзацу 3 частини 2 статті
56, пункту 7 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007
рік” дію статті 15 Закону України “Про державну допомогу сім'ям з дітьми” від
21.11.1997 було зупинено.

Але, Конституційний Суд України у
своєму Рішенні від 09.07.2007 зазначив, що зупинення Законом України “Про
Державний бюджет України” інших законів України, щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення
іншого (додаткового) правового регулювання відносин ніж передбачено законами
України, не відповідає статтям 1, 3 частині 2 статті 6, частині 2 статті 8,
частині 2 статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини 2 статті 92, частинам 1,
2, 3 статті 95 Конституції України.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду
України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони
не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Тобто чинне правове положення
передбачає виплату допомоги і якщо дотримано всі вимоги, необхідні для цього,
органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні
положення є чинними.

З огляду на правову позицію
Європейського суду з прав людини та положення частини 1 статті 58 Конституції
України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових
актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність,
слід мати на увазі, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням
бюджетних коштів та базується на спеціальних та чинних на час виникнення
спірних правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань. А тому посилання органів державної влади на відсутність
коштів, як на причину невиконання своїх обов'язків, не повинні прийматися до
уваги.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної
скарги про відсутність фінансових можливостей держави для здійснення виплат
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку колегія суддів
не приймає до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 14
Закону України “Про державну допомогу сім'ям з дітьми” від 21.11.1997 допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з
дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Прожитковий мінімум на дітей
віком до 6-ти років, згідно статті 62
Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік” встановлений з 1 квітня -
463,00грн., з 1 жовтня - 470,00грн.

Таким чином, позивач звернулася до
відповідача із заявою про нарахування і виплату допомоги в передбаченому
законом розмірі.

Враховуючи наведене, судова
колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення
позову в частині виплати допомоги ОСОБА_1по догляду за дитиною у розмірі,
встановленому частиною 1 статті 15 Закону України “Про Державну допомогу сім'ям
з дітьми” з 09.07.2007.

Керуючись статтями 195,
198, 200, п. 1 ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Судацької міської Ради залишити без задоволення.

Постанову Судацького
міського суду від 24.06.08 у справі №
2-а-309/08 залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
підпис Н.П.Горошко

Судді
підпис
Т.В. Дадінська

підпис
Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Помічник судді
С.Є.Рубан