Справа № К-1607/07
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
травня 2008 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: Панченка О.Н.

суддів:
Горбатюка С.А.

Мироненка
О.В.

Смоковича М.І.

Чумаченко
Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Луганська від 23 жовтня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 18 грудня
2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська про визнання дій неправомірними,
-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кам'янобрідського районного суду
м. Луганська про визнання неправомірними дій, передбачених процесуальним законодавством по конкретній справі
щодо залишення без руху та повернення позовної заяви позивачу.

Ухвалою
Ленінського районного суду міста Луганська від 23 жовтня 2006 року закрито
провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1
статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 18 грудня 2006 року ухвалу Ленінського районного суду міста
Луганська від 23 жовтня 2006 року залишено без зміни.

Не
погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального права, просить скасувати постановлені у справі рішення
судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши
доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки
обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Згідно зі
статтею 126 Конституції України, яка закріплює незалежність та недоторканість
суддів при здійсненні правосуддя, - вплив на суддів у будь-який спосіб
забороняється.

Відповідно до
статті 129 Конституції України судді при здійснення правосуддя незалежні і
підкоряються лише закону.

Відповідно до
вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання
делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно зі статтею
12 Закону України «Про судоустрій» учасники судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому
питання щодо дій чи бездіяльності судів при здійснення ними правосуддя,
пов'язані з підготовкою, розглядом справ або іншими процесуальними діями, мають
розглядатись у порядку відповідного судочинства, передбаченому для оскарження оспорюваних судових рішень.

Як вбачається
з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, вимоги позивача зводяться до розгляду судом першої
інстанції питань, пов'язаних з діями місцевого суду щодо застосування норм
процесуального права, які регулюють порядок прийняття позовних заяв, тобто
питань, що пов'язані із здійсненням правосуддя, а не з діяльністю у сфері
управління.

Відповідно до вимог статті 157
Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний суд закриває
провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції обґрунтовані належним чином і за своїм змістом та формою
відповідають вимогам закону, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які зазначені у
статтях 225-229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись
статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Луганська від
23 жовтня 2006 року року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 18
грудня 2006 у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська
про визнання дій неправомірними - залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: