Справа № 2-а-130/08
Суддя: Сімонова С.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня
2008 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючої - судді Сімонової С.Г.

при секретарі - Костенко Т.В.

з участю позивача
ОСОБА_1 . (фізичної особи),

розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації, Головного управління Державного
Казначейства України, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги
учаснику бойових дій,

встановив:

Позивач
ОСОБА_1. 13 травня 2008 року звернувся до суду з позовом до Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації, Головного управління Державного Казначейства України у
Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги
учаснику бойових дій.

Ухвалою
суду від 1.07.2008 року залучено до участі у справі в якості другого
відповідача Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській
області.

У
судовому засіданні позивач доповнив позовні вимоги і пояснив, що
він є ветераном війни і кожний рік до 5 травня йому повинна
виплачуватися одноразова грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, проте, всупереч вимогам Закону допомога виплачується не в повному
обсязі. Просить стягти з відповідачів недоплачену грошову допомогу в сумі
13004грн.05коп. за період з 1999 року по 2008 рік.

Представники відповідачів у судове
засідання не з”явилися, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність, з позовом не згідні через
його безпідставність, а також через те, що позивач звернувся до суду поза
межами строку звернення до суду.

Судом
установлено:

Позивач
ОСОБА_1 . є ветераном війни, що підтверджується копією посвідчення (а.с.6).

Відповідно до статей 5,6 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (в
редакції, що діяла до 28.12.2007 року)
позивач належить до пільгової категорії населення і у відповідності з п.22
ст.12 вказаного Закону( в редакції
Закону №367-14 від 25.12.1998 року) кожний рік до 5 травня йому повинна
виплачуватися одноразова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за
віком.

Проте, позивач отримував допомогу у
менших розмірах, ніж передбачено у вищевказаному Законі відповідно до Законів
України ”Про державний бюджет України”.

Рішенням Конституційного суду України
від 01.12.2004 року №20-рп 2004 визнанні неконституційними положення статей 44
Закону України „Про державний бюджет України на 2004рік”, які обмежували дію
соціальних пільг ветеранам війни. Рішенням від 09.07.2007 року №6-рп/2007
Конституційний Суд визнав неконституційними положення статей 44 Закону України
„Про державний бюджет України на 2007 рік”, які зупинили дію соціальних пільг
громадянам, що стосується і розмірів щорічної грошової допомоги ветеранам війни
на 2004 і 2007рр.

При таких обставинах, суд уважає, що
вимоги позивача про стягнення щорічної грошової допомоги ветеранам війни за
2004,2007 роки є обґрунтованими.

Проте, згідно до ч.2 ст.99 КАС
України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду лише 13
травня 2008 року, тоді як виплату щорічної грошової допомоги отримав до 5
травня 2007 року.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи позивача про те, що про порушення своїх прав на отримання допомоги до 5
травня у більшому розмірі він дізнався з публікацій в газеті, так як про
порушення свого права він міг знати при отриманні допомоги.

При таких обставинах, суд уважає, що
позивач звернувся до суду не в межах встановленого річного строку.

Крім того, вимоги позивача про
стягнення одноразової грошової допомоги за 2008 рік не підлягають задоволенню,
оскільки згідно ч.5 ст.12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”(в ред. від 28.12.2007 року) щорічно до 5 травня учасникам
бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається
Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом
про Державний бюджет України.

Згідно ст..104 КАС України до
адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа,
яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Проте, суд уважає, що у частині
виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня 2008 року права позивача з вищевказаних
підстав не порушені, а тому в цій
частині підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст.100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Оскільки відповідачі наполягають на
тому, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, у
задоволенні позову і в частині стягнення грошової допомоги за 1999-2007рр.
повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст.99,100, 104 КАСУ,
суд -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, Головного управління Державного Казначейства
України у Полтавській області, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення
недоплаченої щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій відмовити.

На
постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд протягом 10
днів із дня проголошення постанови та апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -