Справа № К-11435/06
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2008-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
лютого 2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є.,
Шипуліної Т.М.

розглянувши у письмовому
провадженні

касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 06.06.2005р.

у справі № 25/9А господарського
суду Донецької області

за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м.
Маріуполя

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.03.2005р. позов
задоволено: визнано недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ в
Приморському районі м. Маріуполя № /0 від 19.05.2004 р., №
/1 від 15.06.2004 р., № /2 від 26.08.2004 р., №
/3 від 15.12.2004 р. про визначення суб'єкту підприємницької
діяльності Кочину В.Ф. податкового зобов'язання за платежем з прибуткового
податку з доходів громадян у сумі 1463,00 грн.; рішення ДПІ у Приморському
районі м. Маріуполя № /0 від 19.05.2004 р., № /1 від
15.06.2004 р., № /2 від 26.08.2004 р., № /3 від 27.10.2004
р., № /4 від 15.12.2004 р. про застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 1700,00 грн.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову
вмотивований тим, що ДПІ безпідставно збільшила за результатами перевірки
оподатковуваний доход СПД ОСОБА_1 за 2002 рік на 9101,00 грн., оскільки дохід
позивача від надання в оренду приміщення був оподатковуваний у податковому
періоді, на який припадає дата відображення цих доходів у книзі обліку доходів
по даті виписки рахунків на сплату орендної плати. Що ж до фінансових санкцій,
з приводу правомірності накладення яких на позивача виник спір, то суд дійшов
висновку про недоведеність в судовому процесі факту продажу позивачем в
роздрібній торгівлі алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії в
період з 08.05.2002 р. по 16.05.2002 р.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.06.2005 р.
рішення суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено з тих підстав, що
отримання позивачем у 2002 році доходу в сумі 9101,00 грн. від надання в оренду
приміщення, який не був ним оподатковуваний,
підтверджується виписками про рух коштів по банківському рахунку;
здійснення ж позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з
08.05.2002 р. по 16.05.2002 р., коли у нього була відсутня відповідна ліцензія,
підтверджується щоденними фіскальними звітами у книзі обліку розрахункових
операцій № р/2 від 20.12.2001 р. за вказаний період.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом підпункту «а» пункту 1 ст.19 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», частини 4 ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», ст.ст. 241,
250 Господарського кодексу України.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до
висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з абзацами другим, третім ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян» оподатковуваним доходом вважається сукупний
чистий доход, тобто різниця між валовим доходом / виручки у грошовій та
натуральній формі / і документально підтвердженими витратами, безпосередньо
пов'язаними з одержанням доходу.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать
витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва / обігу / або
підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Підпунктом «а» пункту 1 ст. 19 цього Декрету встановлено, що громадяни,
доходи яких підлягають оподаткуванню відповідно до цього Декрету, зобов'язані
вести облік доходів, одержаних протягом року, і витрат, безпосередньо
пов'язаних з їх одержанням, за формою, що встановлюється Головною державною
податковою інспекцією України. Зазначена умова не поширюється на громадян, які
одержують доходи лише за місцем основної роботи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в 2002 році суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 отримав доходи від реалізації товарів у сумі
48166,00 грн. та від надання в оренду приміщення в сумі 14116,00 грн., що
підтверджується звітами по реєстратору розрахункових операцій та виписками про
рух коштів по банківському рахунку, тоді як ним було оподатковано доходи від
надання в оренду приміщення на 9101,00 грн. менше, ніж отримано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про
заниження позивачем оподатковуваного доходу за 2002 рік на 9101, 00 грн. та
податкового зобов'язання за цей рік на 1463,00 грн. та про правомірність
визначення контролюючим органом податкового зобов'язання з прибуткового податку
в зазначеній сумі згідно спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідає правильному застосуванню ст. 43 ГПК України, за правилами якого
здійснено судовий розгляд справи, і висновок суду апеляційної інстанції про
здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності
ліцензії в період з 08.05.2002 р. по 16.05.2002 р. Такий висновок
підтверджується Z- звітами по РРО за вказаний період часу, а також тією обставиною, що дія
ліцензії закінчилася 07.05.2002 р.

Встановлені абзацом 5 частини 2 ст. 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів» фінансові санкції за порушення вимог
частини 6 ст. 15 цього Закону щодо наявності відповідної ліцензії як
обов'язкової умови здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами підпадають під визначення
адміністративно-господарських санкції, закріплене в частині 1 ст. 238
Господарського кодексу України. Застосування уповноваженим органом цих санкцій
повинно здійснюватися з дотриманням строків, встановлених статтею 250
зазначеного Кодексу.

Оскільки рішення про застосування до позивача фінансових санкцій за
порушення частини 6 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» були прийняті
контролюючим органом поза межами річного строку з дня вчинення порушення, ці рішення
є незаконними та підлягають визнанню недійсними судом відповідно до заявлених
позовних вимог.

З врахуванням наведеного постанова суду апеляційної інстанції в частині
відмови в задоволенні позову про визнання недійсними рішень ДПІ у Приморському
районі м. Маріуполя № /0 від 19.05.2004 р., № /1 від
15.06.2004 р., № /2 від 26.08.2004 р., № /3 від 27.10.2004
р., № /4 від 15.12.2004 р. про застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 1700,00 грн. підлягає скасуванню як така, що не відповідає ст. 250
Господарського кодексу України, із залишенням в силі рішення суду першої
інстанції про задоволення позову в цій частині позовних вимог з інших підстав.

Часткове задоволення позову відповідно до частини 3 ст.94 КАС України є
підставою для стягнення на користь позивача судових витрат, підтверджених
наявними у справі письмовими доказами, в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 224, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від
06.06.2005 р. в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсними
рішень ДПІ у Приморському районі м. Маріуполя
№ /0 від 19.05.2004 р., № /1 від 15.06.2004 р., №
/2 від 26.08.2004 р., № /3 від 27.10.2004 р., №
/4 від 15.12.2004 р. про застосування до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.,
залишивши в силі в цій частині позовних вимог рішення господарського суду
Донецької області від 29.03.2005 р.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного господарського суду від
06.06.2005 р. залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України судові витрати
по сплаті державного мита в сумі 42,50 грн. / сорока двох гривень 50 коп. /,
витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 59,00
грн. / п'ятидесяти дев'яти гривень 00 коп. /, витрат на оплату правової
допомоги в сумі 300,00 грн. /трьохсот гривень 00 коп. /.

Головуючий підпис Усенко
Є.А.

Судді підпис Бившева
Л.І.

підпис Костенко
М.І.

підпис Маринчак
Н.Є.

підпис Шипуліна
Т.М.