Справа № 22-а-1436/08
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2008-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 року м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,

суддів Заверухи О.Б.,

Шавеля Р.М.,

при секретарі
Ступницькій Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу

за
апеляцйною скаргою представника позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2

на
постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської
області від 20 серпня 2007р. у справі №2а-104/07

за
позовом прокурора Надвірнянського району в інтересах ОСОБА_1

до ВДВС Надвірнянського районного управління юстиції,

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3

про неправомірні дії державного виконавця ВДВС Жигалюка І.В.,-

в с т а н о в и л а:

прокурора Надвірнянського району в
інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до ВДВС
Надвірнянського районного управління юстиції, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 в якому просив визнати
неправомірними дії державного виконавця ВДВС Жигалюка І.В.

Постановою
Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2007 р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не
погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2. , як представник
ОСОБА_1., оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена
з порушенням норм матеріального та процесуального права..

В
апеляційній скарзі зазначає, що В
судовому засіданні встановлено, що при
виконанні рішення суду про стягнення з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3. коштів в сумі 22420 грн. 94 коп. виконавчою службою було накладено арешт на майно боржника , а саме
житловий будинок , що розташований по
АДРЕСА_1. На переконання суду
представництво інтересів ОСОБА_1. прокурором є недоцільним та не відповідає вимогам
Закону України ст.. 36-2 Закону України «Про прокуратуру». Однак з таким твердження суду не погоджується.
Вважає, що судом не вирішено по суті предмет позову. Крім того зазначає, що у
відповідності до вимог ст.. 55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт
майна боржника та оголошення заборони його відчуження може бути накладений в межах суми стягнення за виконавчим документом,
така суму становить 22420 грн. 94 коп., що складає менше 6-ї частини вартості будинковолодіння. Крім того судом не враховано й положень ст.. 62 Закону
України «Про виконавче провадження». При цьому суд не врахував фізичний стан боржника, не витребував відповідних медичних документів, не оцінив його матеріальний стан, його
похилий вік. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарг,
колегія суддів вважає що вона підлягає частковому задоволенню з наступних
міркувань.

У
відповідності дж ост. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування , їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при
здійснення ними владних управлінських
функцій на основі законодавства , в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

У
відповідності до ст.. 3 КАС України справа
адміністративно юрисдикції - переданий
на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір , у якому
хоча б однією зі сторін є орган
виконавчої влади, орган місцевого самоврядування , їхня посадова чи службова
особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції Головне
управління державного казначейства України у Хмельницькій області сонові законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За
формальними ознаками даний спір належав
би до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак суд першої інстанції розглядаючи даний позов
не звернув увагу на ту обставину, що позивачем оскаржувались дії органу державної виконавчої служби при
виконання рішення суду про стягнення боргу, котре було
постановлене за правилами ЦПК України. А відтак суд не взяв до уваги положення
ч.1 ст. 181 КААС України згідно якої
учасники виконавчого провадження
(крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо законом не встановлений інший порядок судового оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця. В даній спірні ситуації
інший порядок оскарження дій органу державної виконавчої служби передбачений ст..
383 ЦПК України, а відтак колегія суддів вважає, що даний спір належить до
розгляду за правилами ЦПК України а не в порядку адміністративного судочинства.

Тому
з огляду на вище наведене суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні
скарги слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції слід
скасувати, оскільки вона винесена з порушенням норм процесуального права, а
провадження у справі закрити.

Керуючись ч.3 ст. 160, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 203,
ст.205, ст. 207, ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2

- задоволити частково, скасувати
постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської
області від 20 серпня 2007р. у справі за позовом прокурора Надвірнянського
району в інтересах ОСОБА_1 до ВДВС Надвірнянського районного управління
юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про неправомірні дії державного виконавця ВДВС Жигалюка
І.В., провадження у справі закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

На
ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом місяця з наступного дня після її
проголошення.

Суддя доповідач :
М.А.Пліш

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель