Справа № К-6243/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Справа № К-6243/06
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. - головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 начальника
відділу Державної виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції
Донецької області на рішення судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Донецької області від 23 травня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
начальника відділу Державної виконавчої служби Сніжнянського міського
управління юстиції Донецької області про визнання нечинною бездіяльності та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а
н о в и л а :

У квітні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом.

Зазначав, що з 2001 року у провадженні відділу Державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області знаходяться
виконавчі документи про стягнення з ТОВ «Будівельне управління № 9» на його
користь заборгованості по заробітній платі, втраченого заробітку, моральної
шкоди, вихідної допомоги та інше, а саме:

- виконавчий лист від 15 листопада 2001 року № 2-3523 на суму 1 405 грн.,

- виконавчий лист від 30 липня 2003 року № 2-1840 на суму
1 149,34 грн.;

- виконавчий лист від 30 жовтня 2003 року №2-754 на суму
4 096, 52 грн.

Вказані кошти по першим двом виконавчим листам позивач отримав не
вчасно, не виконаним залишився
виконавчий лист від 30 жовтня 2003 року №2-754, заборгованість по якому склала
3 187,96 грн.

Просив визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу Державної
виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області
та відшкодувати моральну шкоду в розмірі
3 500 грн.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Сніжнянського міського
суду Донецької області від 11 березня 2005 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність начальника відділу Державної
виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області
по виконанню рішення суду по виконавчому листу № 2-3523 від 15 листопада 2001
року в частині нездійснення належного контролю при накладенні арешту судовим
виконавцем на рахунки підприємства-боржника. В задоволенні решти вимог
відмовлено.

Рішенням судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької
області від 23 травня 2004 року рішення суду першої інстанції в частині відмови
у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано та стягнуто з
відділу Державної виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції
Донецької області 300 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та
постановити нове про задоволення позову, яким визнати неправомірною бездіяльність
відповідача по виконанню судових рішень по виконавчих листах № 2-3523 від 15 листопада 2001 року та №2-754 від 30
жовтня 2003 року і відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що для виконання судових рішень,
якими на користь позивача з ТОВ «Будівельне управління № 9» стягнута
невиплачена заробітна плата, вихідна допомога, моральна шкода та інше, відділу
Державної виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції Донецької
області передані виконавчі листи:

- № 2-3523 від 15 листопада 2001 року на суму 1 405 грн.,

- № 2-1840 від 30 липня 2003 року на суму 1 149,34 грн.,

- №2-754 від 30 жовтня 2003 року на суму 4 096, 52 грн.

По виконавчому листу № 2-3523 від 15
листопада 2001 року виконавче провадження відкрито в день його надходження у
ВДВС - 15 листопада 2001 року. Протягом понад п'яти місяців до 24 квітня 2002
року він не виконувався, арешт на кошти підприємства державними виконавцями
накладався лише на один день.

Відповідачем допущено бездіяльність, оскільки він не проконтролював роботу
державних виконавців, що стало причиною невчасного виконання судового рішення
за виконавчим листом № 2-3523 від 15 листопада 2001 року.

Щодо інших виконавчих листів судами попередніх інстанцій порушень не
виявлено.

Перевіривши
правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права,
правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те,
що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю,
повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу
державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний
виконавець, та керівник вищестоящого органу.

Відповідно до вимог статті 248-20 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року, який був чинним та підлягав
застосуванню на час вирішення справи, учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мали право звернутися до
суду зі скаргою, якщо вважали, що рішенням, дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їх
права чи свободи.

Такі скарги розглядалися в порядку, встановленому главою
31-Г Цивільного процесуального кодексу України 1963 року.

В порушення вимог закону справа розглянута в порядку
позовного провадження без урахування особливостей, встановлених процесуальним
законодавством, зокрема, щодо строків подання скарги на бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової
особи державної виконавчої служби.

Крім того, в порушення вимог статті 301 ЦПК України апеляційний суд вийшов за межі вимог, заявлених у суді
першої інстанції, змінивши відповідача по справі й вирішував вимоги до відділу Державної виконавчої служби Сніжнянського
міського управління юстиції Донецької області, тоді як суд першої інстанції
розглядав вимоги до начальника вказаного відділу.

Допущені судами порушення норм матеріального і
процесуального права призвели до неправильного вирішення справи і не можуть
бути усунені судом касаційної інстанції, що відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування
судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а
л и л а :

Касаційні
скарги ОСОБА_1 начальника відділу Державної виконавчої служби Сніжнянського
міського управління юстиції Донецької області
задовольнити частково.

Рішення Сніжнянського міського суду
Донецької області від 11 березня 2005 року та рішення судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2005 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими
обставинами протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

Д.В. Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко