Справа № К-37293/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів:
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській області та Головного управління
Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від
05.06.2006 р. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
02.11.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпродзержинського
міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію, -

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до УМВС України в Дніпропетровській
області, Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області про
визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункт «б» статті 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції Закону від
04.07.2002 р. N 51, який набув чинності 06.08.2002 р.)

Постановою Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська від 05.06.2006 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Відмову УМВС України в Дніпропетровській області в
призначенні ОСОБА_1пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
визнано неправомірно. Зобов'язано УМВС України в Дніпропетровській області призначити
ОСОБА_1пенсію за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.11.2006 р. вказане судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській області та
Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не
погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судами порушення норм матеріального права, просить скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної інстанції та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судові
рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судових рішень відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Судами
вірно встановлено, що на час звернення за призначенням пенсії за вислугу років
військової служби ОСОБА_1виповнилося 45 років, загальний трудовий стаж складає
більше 25 років, з яких 16 років 11 місяців 20 днів становить служба в органах
внутрішніх справ (з 01.02.1983 р. по 01.12.1997 р.), що відповідає вимогам,
необхідним для призначення пенсії.

У
квітні 2006 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до УМВС України в Дніпропетровській
області про призначення йому пенсії із врахуванням трудового стажу згідно
пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб». Листом УМВС України в Дніпропетровській області
від 13.04.2006 р. № 3/М-37 відмовлено в задоволенні його заяви.

Відповідно
до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 04.07.2002 р. № 51, який
набув чинності 06.08.2002 р.) особи звільнені зі служби незалежно від підстав
та часу звільнення і досягли 45 років і які мають загальний трудовий стаж 25
календарних років, з яких не менше 12 календарних років і шість місяців
становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ чи в державній
пожежній охороні мають право на призначення пенсії відповідно до цього Закону.

Суди
зробили правильний висновок, що, оскільки ОСОБА_1 на час звернення за
призначенням пенсії мав вік 45 років, загальний трудовий стаж складає більше 25
років, з яких 16 років 11 місяців 20 днів становить служба в органах внутрішніх
справ (з 01.02.1983 р. по 01.12.1997 р.), він має право на призначення пенсії
за вислугу років, так як пункт «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 04.07.2002 р. №
51, який набув чинності 06.08.2002 р.) не пов'язує призначення пенсії із часом
звільнення зі служби і досягнення саме на момент звільнення 45-річного
віку.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській
області та Головного управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області залишити без
задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від
05.06.2006 р. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
02.11.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпродзержинського
міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Судді (підпис)