Справа № К-25112/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Лелюку О.П,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 05.06.2006 р. та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 29.06.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного військового комісаріату про
перерахунок розміру пенсії, -

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Сумського обласного військового
комісаріату про перерахунок розміру пенсії.

Постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 05.06.2006 р. у задоволенні позову було
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29.06.2006 р. вказане судове
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням судів першої та
апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм
матеріального права, просить скасувати судові рішення та постановити нове
рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судові
рішення суді судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено,
що позивач у 1988 році був звільнений зі служби в Збройних Силах СРСР в запас.
З 1999 року йому була перерахована пенсія, відповідно до вимог Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Оскільки, на думку
ОСОБА_1, відповідач неправомірно не перераховував розмір його пенсії до 2005
року, він звернувся до суду.

Закон України „Про внесення змін до ст.43 Закон України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 01 січня 2005 року,
не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням
надбавок та премій за минулий час, тобто до 01 січня 2005 року задоволенню не
підлягають. Особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до цього Закону,
мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень Закону України від 15
червня 2004 року N 1769-IV та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1
січня 2005 року, а з 1 січня 2006 року - 100 відсотків перерахованої пенсії.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
р. № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки
за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця
(надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Премії не належать до категорії обов'язкових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, що встановлено
постановою Кабінету Міністрів України № 452 від 6.04.1998р. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 22.05.2000р. № 829 „Про грошове забезпечення
військовослужбовців” командирам (начальникам) лише надано право преміювати
військовослужбовців відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат
роботи в межах фонду преміювання.

Укази Президента України від 14.07.1999 р. № 847, від
23.02.2002 р. № 173, від 05.05.2003 р. № 389 та інші нормативно-правові акти, на
які посилається позивач, вимагаючи перерахунку пенсії, були прийняті та набрали
законної сили вже після звільнення його зі служби на пенсію, а тому їх дія на
вимоги ОСОБА_1 не поширюється.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 05.06.2006 р. та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 29.06.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного військового комісаріату про
перерахунок розміру пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)