Справа № 21-1892во08
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,

суддів: Гусака М.Б.,
Маринченка В.Л., Панталієнка П.В.,

Самсіна І.Л.,
Терлецького О.О., Тітова Ю.Г., -

розглянувши у порядку письмового провадження за
винятковими обставинами за скаргою Шацької селищної ради Волинської області
(далі - Селищна рада) справу за позовом ОСОБА_1 до Селищної ради, Шацької
районної державної адміністрації Волинської області (далі -
Райдержадміністрація), Шацького районного відділу земельних ресурсів Волинської
області (далі - Відділ земельних ресурсів), Приватного підприємства “Господарський
розрахунковий центр науково-технічних послуг” (далі - Підприємство) про
визнання недійсними рішень та зобов'язання виготовити технічну документацію,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, у якому просив: визнати недійсними розпорядження начальника Відділу
земельних ресурсів від 6 серпня 2003 року № 149; рішення Селищної ради від 14
серпня 2003 року № 10/10 у частині відміни рішення цієї ради про затвердження
матеріалів першочергового поділу земель Колективного сільськогосподарського
підприємства “Україна”; розпорядження голови Райдержадміністрації від 25 серпня
2003 року № 179 про відміну раніше прийнятих розпоряджень та зобов'язати
Підприємство виготовити технічну документацію про виділення частки земельної
ділянки в натурі, а Райдержадміністрацію видати державний акт про право
власності на цю частку, а саме: в урочищах “Запісочне” - 1,08 га, “Боярчукове”
- 0,10 га, “Ступа” - 0,43 га, “Віси” - 0,73 га.

Ковельський міськрайонний суд Волинської області рішенням
від 26 листопада 2004 року позов
задовольнив.

Апеляційний суд Волинської області рішенням від 2 червня
2005 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову
в задоволенні позову.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26 березня
2008 року рішення суду апеляційної інстанції скасував, а рішення суду першої
інстанції - залишив без змін.

У скарзі про перегляд
рішення касаційного суду за винятковими обставинами Селищна рада, посилаючись
на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі - КАС), просить Верховний Суд
України скасувати рішення касаційного суду та залишити в силі рішення суду
апеляційної інстанції.

Перевіривши
за матеріалами справи наведені у скарзі
доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність підстав для її часткового
задоволення.

Вищий адміністративний суд України,
розглядаючи цю справу в касаційному порядку, виходив з того, що вона є адміністративною. Проте цей висновок не можна визнати обґрунтованим.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 фактично просив захистити його право
на виділення належної йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) в
конкретних місцях та розмірі, в яких вона була виділена згідно з рішенням
Селищної ради про затвердження матеріалів першочергового поділу земель
Колективного сільськогосподарського підприємства “Україна”, пізніше скасованого
оспорюваним рішенням цієї ради.

Право громадян на безоплатне одержання земельних ділянок у власність,
зокрема, внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а також на виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) є майновим
(цивільним) і встановлене законом. За змістом частини 1 статті 1 Цивільного
кодексу України майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Органи державної влади або органи місцевого
самоврядування при вирішенні питань щодо виділення в натурі земельної частки
(паю) наділені повноваженнями, які в сукупності спрямовані на забезпечення
реалізації відповідного права власника цієї частки. Використання зазначених
повноважень у цих відносинах не змінює приватноправовий характер останніх,
оскільки зазначені органи не є суб'єктами владних повноважень у тому значенні
цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини 1 статті 17 КАС. Їх
діяльність спрямована на припинення права спільної часткової власності у
зв'язку з вимогою особи, яка має право на земельну частку (пай), про виділення
останньої в натурі. Ця обставина є вирішальною для висновку про те, що ця
справа має розглядатися судом цивільної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Компетенція адміністративних судів згідно з пунктом 1
частини 1 статті 17 КАС поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності. Вжитий у цій
процесуальній нормі термін “суб'єкт
владних повноважень” відповідно до пункту
7 частини 1 статті 3 того
самого Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову
чи службову
особу, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень. Таким
чином, до компетенції адміністративних судів належать
спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою
посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб),
прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги
випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган
державної влади чи місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як
суб'єкт владних повноважень, його участь в оформленні розподілених між
власниками земельних часток (паїв) не змінює правову природу спірних відносин і
не перетворює цей спір у публічно-правовий.

З урахуванням викладеного ухвала Вищого адміністративного суду України
підлягає скасуванню, а справа - направленню до Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України для розгляду касаційної скарги Селищної ради.

Керуючись статтями 157, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н
о в и л а:

Скаргу Шацької селищної ради Волинської області задовольнити частково.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2008 року скасувати. Справу
направити до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України для
розгляду касаційної скарги.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадку, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко

Судді
М.Б. Гусак

В.Л. Маринченко

П. В. Панталієнко

І.Л. Самсін

О.О. Терлецький

Ю.Г. Тітов