Справа № 22-а-5650/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Бенедик А.П.,

Суддів -
Кононенко З.О., Калиновського В.А.

при секретарі -
Верман А.М.

за участю:

Представник
позивача - ОСОБА_1

Представник
відповідача - Ткаченко І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавської митниці на постанову Ленінського
районного суду м. Полтави від 29.05.2008 року по справі № 2а-35/08

за
позовом ОСОБА_2

до Полтавської митниці

про скасування
постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до Полтавської митниці, в якому просив визнати
незаконним рішення Полтавської митниці про притягнення його до адміністративної
відповідальності та скасувати постанову Полтавської митниці від 01.02.2008 року
у справі про порушення митних правил № 0003/80600/08.

Позовні вимоги мотивує тим, що основним
аргументом постанови є посилання на його незабезпечення подання до митниці для
проведення декларування достовірних відомостей про транспортні витрати, що
призвело до неправильного формування митної вартості товарів, що ввозяться на
митну територію України. З даним висновком він не погоджується, оскільки він працює директором ТОВ БФ "АСТРА",
а декларував товари декларант ОСОБА_3 за наявною на той момент на
підприємстві документально підтвердженою перевізником інформацією. Те, що
окремі складові зазначених довідок, зокрема, витрати, понесені до перетину
митного кордону та після, не завжди співпадали з даними актів виконаних робіт
та рахунків на оплату послуг з перевезення вантажів, його вини не має, оскільки
дані довідки надавалися перевізником до розмитнення вантажу, а акти виконаних
робіт та рахунки на оплату послуг надавалися підприємству після того, як товар
був розмитнений. Вважає, що в його діях умислу на подання неправдивих
відомостей не було, тому просить скасувати постанову, а провадження по справі
закрити.

В судовому засіданні
суду першої інстанції представник
позивача позов підтримав

та просив його задовольнити.

Представники
відповідача позов не визнали.

____________________________________________________________________________

Справа
№22-а-5650/08
Головуючий 1 інстанції: Андрущенко С.А. Категорія: 49
Доповідач: Калиновський В.А.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.05.2008 року
адміністративний позов ОСОБА_2задоволено.

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом
першої інстанції, при прийнятті постанови, норм процесуального права, а саме:
41, 69, 355 Митного кодексу України, посилаючись на обставини та обґрунтування,
викладені в апеляційній скарзі.

Позивачем подано заперечення
на апеляційну скаргу, в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови
суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що
постановою Полтавської митниці в особі заступника начальника Полтавської
митниці від 01.02.2008 року на позивача
накладено адміністративне стягнення за те, що в ході перевірки, яка була
проведена в грудні 2007 року, було виявлено
розбіжності в сумах витрат на доставку товару, заявлених при
декларуванні товару, та
фактично сплачених після
проведення митного оформлення перевізнику, що призвело до
неправильного формування митної вартості
товарів, що ввозилися на митну територію України, внаслідок яких під час проведення митного оформлення не були
нараховані митні податки та збори на загальну суму 4020, 46 грн.

Крім
того, судом першої інстанції встановлено, що декларантом ТОВ БФ «Астра» при
розмитненні вантажів до митних органів надавалися довідки перевізників, в яких
зазначалися витрати перевізника на доставку товару, як до митного кордону так і
після, таким чином підстав сумніватися в достовірності даних довідок як у
директора ТОВ БФ «Астра», так і
декларанта ТОВ БФ «Астра» не було.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях
позивача відсутній склад
правопорушення, передбаченого ст. 355 Митного кодексу України, оскільки
він особисто ніяких документів до митниці не надавав, крім того, при поданні
документів декларантом до митниці, зокрема довідок перевізників про вартість витрат, пов'язаних з перевезенням
товарів, сумнівів в їх достовірності не виникало.

Крім
того, суд першої інстанції зазначив, що в разі виникнення сумнівів у
працівників митниці щодо вартості, вони могли залишити товари під митним контролем
до надання рахунків про оплату витрат на перевезення товару.

Чинним
законодавством не передбачено подання до митного органу будь-яких документів
після закінчення митного контролю.

Суд першої інстанції зазначив, що
необхідно прийняти до уваги те, що згідно
ст. 88 Митного кодексу України,
декларант виконує всі обов'язки та несе
у повному обсязі відповідальність,
передбачену Митним кодексом України, незалежно
від того, чи
є він власником
товарів транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон,
митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Суд
першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що згідно ст. 355 Митного кодексу України, діями,
спрямованими на неправомірне звільнення від сплати податків і зборів або
зменшення їх розміру є: заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та
надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для
звільнення від сплати податків і зборів або зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, що
спричинили недобори податків і зборів.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях позивача
відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 355 Митного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками
суду першої інстанції з наступних підстав.

Порушення митних правил визнається вчиненим з
необережності, коли, наприклад, особа, яка його вчинила, передбачала можливість
настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких
наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити.

З матеріалів справи вбачається, що в протоколі про
порушення митних правил №
0003/80600/08 /а.с.37-38/ директор ТОВ БФ "Астра" ОСОБА_2 зауважив,
що на момент декларування товарів підприємство не мало змоги перевірити
достовірність даних калькуляції транспортних витрат, які були надані
перевізниками, але у особистих поясненнях від 18.01.08р. /а.с.39/ визнав, що на
ТОВ БФ "Астра" не здійснювалась перевірка даних калькуляції
транспортних витрат та інформації з актів виконаних робіт, поданих
перевізниками, внаслідок чого виникла розбіжність між реальними та
задекларованими транспортними витратами, та обіцяв докласти зусилля по
недопущенню порушень при роботі з Полтавською митницею.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що
декларування товарів здійснювалось неодноразово і позивач стверджує, що
достовірну інформацію про транспортні
витрати мав лише після митного оформлення.

Колегія суддів зазначає, що у
такому випадку директор ТОВ БФ «Астра»ОСОБА_2не міг вважати, що митниці
надається достовірні відомості про транспортні витрати і він мав необхідну
інформацію, щоб самостійно виявити розбіжності з метою недопущення в подальшому
подання митниці неправдивої інформації.

Крім того, колегія суддів зазначає, що саме директор ТОВ
БФ «Астра» ОСОБА_2 мав достовірну інформацію про транспортні витрати, оскільки
підписував акти виконаних робіт.

Статтею 81 Митного кодексу України передбачено, що
декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних
відомостей про товари.

Ч. 1 ст.264 Митного Кодексу України визначає, що,
заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення
повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач повинен був
належним чином організувати роботу на своєму підприємстві, контролювати роботу
декларанта, який зобов'язаний надавати митниці достовірні відомості про товари,
оскільки саме ТОВ БФ «Астра» здійснювало декларування товарів, а не
перевізники.

Тобто, суб'єктивна сторона вищевказаного правопорушення характеризується
умисною або необережною (самовпевненість або недбалість) формами вини.

В ході перевірки /акт а.с. 5-9/,
працівниками митниці були виявлені
розбіжності в сумах витрат на доставку товару, заявлених при декларуванні
товару та фактично сплачених перевізнику.

Крім того, перевіркою встановлено, що
ТОВ БФ «Астра» систематично надавало (виявлено 29 випадків) Полтавській митниці
недостовірні відомості, що призвело до
неправильного формування митної вартості товарів, які ввозилися на митну
територію України, в зв'язку з чим в не були нараховані та несплачені до Держбюджету України митні податки та збори на
загальну суму 4020,46 грн., в тому числі мито-272,72 грн., податок на
додану вартість - 3711,20 грн. та митні збори - 36,54 грн.

Статтею 69 Митного кодексу
України передбачено, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів
і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо
є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи
міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку,
контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 41
Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими
особами митних органів шляхом перевірки системи звітності та обліку товарів, що
переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються
при переміщенні товарів через митний кордон України.

Колегія суддів зазначає, що
зазначеними нормами митного законодавства передбачені права митних органів
здійснювати контроль вже після митного оформлення. Документально встановити
факт зменшення фактичних транспортних витрат реально можливо лише під час
перевірки підприємства, з залученням документів, подання яких не передбачено
під час здійснення митного оформлення товарів.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку про те, що виявлення даного правопорушення вже після проведення
митного оформлення в даному випадку не має значення для кваліфікації дій
директора ТОВ БФ «Астра» ОСОБА_2 за ст. 355 Митного кодексу України.

Крім того, колегія
суддів дійшла висновку
про те, що суд першої інстанції

безпідставно
дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення,
передбачений ст. 355 Митного кодексу України.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що постанова Ленінського районного суду м. Полтави від 29.05.2008 року
по справі № 2а-35/08 прийнята з порушенням норм чинного процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи
і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці на постанову Ленінського районного
суду м. Полтави від 29.05.2008 року
по справі № 2а-35/08 - задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Полтави від 29.05.2008 року по справі №
2а-35/08 за позовом ОСОБА_2до Полтавської митниці про скасування
постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ЧОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) А.П.
Бенедик

Судді (підпис) З.О. Кононенко

(підпис)
В.А. Калиновський

Повний
текст постанови виготовлений та підписаний 30.09.2008 рок

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного суду
В.А. Калиновський

у