Справа № 2а-836/2007
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2007-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-836/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2007 року

Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді
Джабурія О.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в
місті Одесі праву за адміністративним позовом ОСОБА_1в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2, 1990 року народження, до Комунального підприємства «Домоуправління №
18» , третя особа - Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про
визнання незаконною відмови в прийнятті документів для реєстрації за місцем
проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до Комунального підприємства «Домоуправління № 18» ,
третя особа - Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про
визнання незаконною відмови в прийнятті документів для реєстрації за місцем
проживання, посилаючись на те, що з 27.01.1986 року вона зареєстрована та
постійно проживає в АДРЕСА_1, має неповнолітню доньку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження. За вказаною адресою донька проживає разом з нею з
моменту народження. У листопаді 2006 року по досягненні 16-річного віку доньці
Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було видано паспорт
громадянина України серія НОМЕР_1 однак відмітку про постійну реєстрацію по місцю
проживання в документі не зробили. Позивачка оскаржила дії посадових осіб
Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в установленому законом
порядку до суду. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2007
року по справі № 2а-391/07 за її адміністративним позовом зобов'язано посадових
осіб Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зареєструвати її
доньку за фактичним місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2. Вищезазначене житлове
приміщення, на теперішній час, перебуває на балансі житлової організації
комунального підприємства «Домоуправління № 18», яке здійснює функції
наймодавця, надає житлово-комунальні послуги, утримує будинок. У встановленому
законом порядку позивачка з донькою звернулася до посадових осіб комунального
підприємства «Домоуправління № 18» для того, щоб заповнити бланк заяви для
реєстрації за місцем проживання, зразок якої затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.07.2004 року № 985. Начальник «Домоуправління № 18» відмовив
їм у прийомі заяви. З часу вселення в житлове приміщення гуртожитку - АДРЕСА_2і
до теперешнього часу позивачка та члени її сім'ї виконують всі зобов'язання,
передбачені законодавством для наймачів житлових приміщень: утримують
приміщення, здійснюють поточний ремонт, споживають та оплачують
житлово-комунальні послуги. Для здійснення розрахунків за житлово-комунальні
послуги КП «Домоуправління № 18» щодо позивачки - основного квартиронаймача
відкрито особистий рахунок № НОМЕР_2. Користуючись житловим приміщенням, вони
вважають його своїм місцем постійного проживання і бажають оформити реєстрацію
місця фактичного проживання доньки у встановленому порядку. Однак, відповідач -
КП «Домоуправління № 18» заявляє про неможливість прийняття від доньки документів
для оформлення реєстрації місця проживання, мотивуючи особливостями статусу
спірного житлового приміщення. Позивачка вважає, що діями відповідача грубо
порушено вимоги ст. 33 Конституції України й Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У судовому засіданні позивачка підтримала доводи позову та просила суд
визнати неправомірними дії посадових осіб Комунального підприємства
«Домоуправління № 18» по відмові у прийнятті від ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження заяви та документів для реєстрації за місцем проживання
за адресою: АДРЕСА_2; зобов'язати Комунальне підприємство «Домоуправління № 18»
прийняти від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження заяву та документи для реєстрації
за місцем проживання: АДРЕСА_2.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не
заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи - Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області в судовому засіданні позивні вимоги підтримав.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, представника
третьої особи, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, згідно паспорту громадянина України
позивачка по справі -ОСОБА_1 з 27.01.1986 року зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 (гуртожиток) (а.с. 9).

Як углядається з паспорту серії НОМЕР_1 виданого на
ім'я ОСОБА_2, на сторінці № 11 відсутня відмітка про місце реєстрації (а.с. 10
оберт.)

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописці) від
24.05.2007 року, виданої КП «Домоуправління № 18», за адресою: АДРЕСА_2
проживають позивачка по справі, де зареєстрована з 1986 року та її дочка ОСОБА_2,
яка мешкає за зазначеною адресою без реєстрації (а.с. 13).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2007 року
адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до
ВГІРФО Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на дії посадових
та службових осіб задоволений. Визнані дії посадових осіб Малиновського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області щодо відмови провести реєстрацію місця
проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток) -
неправомірними; зобов'язано ВГІРФО Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області зареєструвати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження за адресою:
АДРЕСА_2 (гуртожиток) (а.с. 8).

Згідно ст.ст. 6,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні
протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати
своє місце проживання, подавши необхідні документи через відповідну житлову
організацію.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. З Закону України від 11.12.2003 року №
1382-1У «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,
реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення
цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» для реєстрації особа подає: письмову заяву;
паспортний документ; квитанцію про сплату державного мита; два примірника
талона зняття з реєстрації.

Забороняється
вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

У встановленому законом порядку позивачка разом з донькою звернулася до
посадових осіб комунального підприємства «Домоуправління №18» з метою заповнити
бланк заяви для реєстрації за місцем проживання, зразок якої затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 року № 985. Однак
начальником «Домоуправління № 18» було відмовлено позивачці у прийомі
вищезазначеної заяви.

Судом встановлено, що з моменту вселення в житлове приміщення гуртожитку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 і до теперішнього часу позивачка та її
неповнолітня дочка ОСОБА_2виконують всі зобов'язання, передбачені
законодавством для наймачів житлових приміщень: утримують приміщення, здійснюють
поточний ремонт, споживають та оплачують житлово-комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше житлове приміщення, придатне
для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа
проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 2, 12
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні» громадянам України, а також іноземцям чи особам без громадянства, які
перебувають в Україні на законних підставах, гарантуються свобода пересування
та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які
встановлені законом. Передбачені цим законом обмеження позивачів не стосуються.

Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України Одеській області, якому відповідно до ст.
11 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ГУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні» належать повноваження по здійсненню
реєстрації місця проживання громадян проти нашої реєстрації не заперечує, але
відмовляється прийняти документи, передбачені ст. 6 зазначеного Закону
посилаючись на те, що на виконання Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ
«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» МВС
України видано наказ №96 від 03.02.2005 року яким затверджено «Примірник
регламенту з оформлення документів та контролю з питань реєстрації і зняття з
реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні».

Згідно п.1 розділу II зазначеного регламенту - документи для реєстрації/зняття
з реєстрації фізичними особами подаються до житлово-комунальних підприємств
органів місцевого самоврядування, які оформляються та повертаються не пізніше
2-денного терміну до органу реєстрації. На підставі поданих для реєстрації
місця проживання документів уповноваженою особою органу реєстрації заповнюються
2 примірника талона реєстрації місця проживання та зносяться відповідні
відомості із зазначенням адреси житла особи до паспортного документа шляхом поставлення
штампу встановленого зразка.

Суд вважає відмову відповідача в прийняти від позивачки документів для
оформлення реєстрації місця проживання її неповнолітньої дочки - ОСОБА_2з
мотивів особливостей статусу спірного приміщення - необґрунтованою, такою, що
не узгоджується з вимогами законодавства.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 69, 70, 71 КАС України, судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що дії відповідача не ґрунтуються на законі, правомірність цих
дій не доказана представником відповідача у судовому засіданні.

Таким чином, відмова посадових осіб КП «Домоуправління № 18» у прийнятті
від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження заяви та документів для реєстрації за
місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 є неправомірною та посадові особи
відповідача повинні прийняти від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження заяву та
документи для реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст.
17,69,104,158-164,167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, 1990 року народження
задовольнити.

Визнати неправомірними дії посадових осіб КП «Домоуправління № 18» щодо
відмови у прийнятті від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження заяви та документів для
реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язати КП «Домоуправління № 18» прийняти від ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження заяву та документи для реєстрації за місцем проживання
за адресою: АДРЕСА_2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції в порядку ст. 186 КАС України.