Справа № 4/325
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

24.06.2008 10
год.15 хв.
Справа № 4/325

За
позовом

1)ОСОБА_1, 2) ОСОБА_2

До

1)
Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві, 2) Головного управління МВС України в місті
Києві, 3) Київського міського військового комісаріату

Про

визнання
дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії та надати довідку

Суддя Вовк П.В.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

Представники:

Від позивачів
1) ОСОБА_1,

2) ОСОБА_2.,
ОСОБА_3 - представник

Від відповідачів
1) Павелко П.М.

2) не прибув,

3) не прибув

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 24.06.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1
(надалі Позивач -1) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київського міського військового комісаріату (надалі Відповідач -3)
про:

-
визнання дії Відповідача-3 щодо відмови в перерахунку і виплаті недоплаченої
суми пенсії, станом на 31.12.2004 протиправними;

-
зобов`язання провести перерахунок пенсії:

- з
01.10.1996 до 01.10.2003 33,3% премії згідно Указу Президента України №923/96
від 04.10.1996 «Про грошове забезпечення військовослужбовців», Постанови
Кабінету Міністрів України №829 від 22.04.2000 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців»та пункту 34.5 Положення про порядок виплати грошового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженого наказом
Міністра оборони України №75 від 05.03.2001;

- з
01.09.1999 40% надбавки посадового окладу, введеної Указом Президента України
№847/99 від 14.07.1999;

- з
01.01.2003 до 01.10.2003 100% надбавки,
введеної Указом Президента України №173 від 22.02.2002;

- з
01.05.2003 до 01.10.2003 90% надбавки,
введеної Указом Президента України №389/2003 від 05.04.2003;

-
зобов`язання надати довідку про зроблений перерахунок пенсії станом на
30.09.2004 Головному управлінню пенсійного фонду України в м. Києві для виплати
недорахованої суми.

ОСОБА_2
(надалі Позивач -2) звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду м.
Києва до Головного управління МВС України в м. Києві (надалі -Відповідач-2)
про:

-
визнання дії Відповідача-2 щодо відмови в перерахунку раніше призначеної пенсії
неправомірними;

-
зобов`язання провести перерахунок пенсії:

- з
20.08.2002 до 31.12.2004 100% надбавки грошового забезпечення, введеної Указом
Президента України №771/2001 від
31.08.2001 про внесення змін до Указу Президента України від 04.10.1996 №926;

- з
01.05.2003 до 31.12.2004 90% надбавки,
введеної Указом Президента України №370/2003 від 24.04.2003.

Ухвалами
Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.06.2008 відкрито провадження в
адміністративних справах № 4/325 за позовомОСОБА_1 та № 4/326 за позовом
ОСОБА_2, а також залучено до участі у справі іншого відповідача -Головне
управління пенсійного фонду України в м. Києві (надалі Відповідач- 1).

Ухвалою
Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.2008 на підставі ст. 116
КАС України об'єднано для спільного розгляду і вирішення адміністративні справи
№4/325 та №4/326 та постановлено продовжити їх розгляд під єдиним номером «4/325».

В
судовому засіданні 24.06.2008 Позивачі позовні вимоги підтримали та просили суд
їх задовольнити.

Позовні
вимоги Позивачів мотивовані тим, що
Відповідач-3 протиправно не здійснює перерахунок пенсії згідно ст. 63
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», оскільки призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідач
- 1 проти позову заперечив та просив суд відмовити Позивачам у задоволенні
позовних вимог, оскільки до 01.01.2005 законодавством не було передбачено
підвищення пенсії внаслідок зміни відповідних видів грошового забезпечення.

Крім
того, Відповідач-1 відзначив, що Позивачами пропущений річний строк на
звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України.

Відповідачі-2,
3 в судове засідання не прибули, про причини не прибуття суд не повідомили.
Заяв про розгляд справи за відсутності Відповідачів-2, 3 до суду не надходило.
У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення їх про дату час та місце
проведення судового засідання.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає Відповідачів-2, 3 належним чином повідомленими про
дату час і місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали
справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
перебувають на обліку у Відповідача-1 та отримують пенсію за вислугу років.

Згідно
ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ»(надалі -Закон №2262-XII)
особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право
на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на
військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну
пенсію за вислугу років.

Позивачам
після звільнення з військової служби була нарахована пенсія на підставі ч. 3
ст. 43 Закону №2262-XII на час звільнення зі служби у запас виходячи з
видів грошового забезпечення, таких як, посадовий оклад, оклад за військове
звання, процентна надбавка за вислугу років та додаткові види грошового забезпечення,
що надаються щомісяця.

Позивачу
- 1 після звільнення 31.07.1998 з військової служби та Позивачу-2 після
звільнення 26.07.2002 зі служби в органах внутрішніх справ була нарахована
пенсія на підставі ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII на час звільнення зі
служби у запас.

При
цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Як
вбачається з матеріалів справи, у грудні 2007 року Позивач-1 звертався до
Відповідача-1, а Позивач-2 до Відповідача-2 з заявою про перерахунок пенсії,
щодо розміру якої були обізнані.

Також,
згідно рішення Військового місцевого суду Київського гарнізону від 30.09.2004 у
цивільній справі за позовом, зокрема,ОСОБА_1. було задоволено позовні вимоги
про зобов'язання Київського міського військового комісаріату провести з
01.10.2003 перерахунок пенсії з урахуванням премій і надбавок, які є предметом
розгляду у даній справі.

Отже, Позивач-1 був обізнаний про
порушення своїх прав, свобод та інтересів ще у 2003 році, при цьому вимог про
перерахунок пенсії до 01.10.2003 у цивільній справі Військового місцевого суду
Київського гарнізону не заявляв.

Крім
того, норми законодавства, на які посилаються Позивачі як на підставу своїх
вимог, є загальновідомими та діяли у період отримання Позивачами пенсії.

А
тому, суд вважає за необхідне обчислювати річний строк звернення до
адміністративного суду за захистом порушеного права, свобод та інтересів
Позивачів з моменту отримання ними,
недоотриманої (на їх думку) пенсії у 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002,
2003 та 2004 роках

Відповідно
до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Відповідач-1
наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог за періоди заявлені
Позивачами, тобто за 1996-2004 роки з
підстав пропуску строку звернення до суду.

Поважність
причин пропущення строку Позивачами не
наведено і судом не встановлено.

Враховуючи
те, що Позивач-1 звернувся з позовом до адміністративного суду 31.01.2008, а
Позивач-2 04.02.2008, позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав
пропуску строку звернення до суду відповідно до ч.1 ст.100 КАСУ.

Згідно
вимог ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 2, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних
вимог відмовити.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
П.В. Вовк