Справа № 22-а-5825/08
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Гундяк В.Д. Справа № 22-а-5825/08
окружний адміністративний суд ряд. стат.
звіту № 47
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Обрізка
І.М., Багрія В.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня
2008 року у справі № 2-а-147/2008 за його позовом до управління Пенсійного фонду України у м.
Івано-Франківську про перерахунок пенсії ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську (далі - УПФУ у м.
Івано-Франківську) зробити перерахунок його пенсії, встановити пенсію у розмірі
2696,16 грн. та зобов'язати УПФУ у м. Івано-Франківську у подальшому при
збільшенні розміру мінімальної пенсії за віком проводити перерахунок згідно із
частиною 4 статті 54, статтею 71 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Оскаржуваною постановою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2008 року у справі № 2-а-147/2008 у
задоволенні позову було відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог,
суд першої інстанції виходив із того, що пенсія позивачу призначена відповідно
до вимог Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Для визначення її розміру
прийнятий спеціальний нормативний акт -
постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року. Крім того,
порядок обчислення пенсії даної категорії визначений постановою Кабінету
Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року, відповідно до якої розмір пенсії
позивача, як інваліда ІІІ групи, не може бути меншим за 470 грн. Оскільки
пенсійні виплати ОСОБА_1. призначені відповідно до вимог чинного законодавства
і у належному розмірі, то судом було зроблено висновок про відсутність підстав
для задоволення його позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1. у поданій апеляційній скарзі просить
зазначену постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд або
прийняти нову, якою зобов'язати УПФУ у м. Івано-Франківську провести
перерахунок його пенсії з 01.01.2004 року згідно із Законом України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та Конституцією України. У обґрунтування своїх вимог покликається
на порушення судом норм Конституції України, статей 50, 54 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Вважає, що йому, як інваліду ІІІ групи, що відноситься до І
категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, нижчий розмір державної та додаткової пенсій
повинен розраховуватися, виходячи з відповідних розмірів мінімального розміру
пенсії за віком, що відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, і щороку затверджується Верховною Радою України у законі про
Державний бюджет на відповідний рік. Вважає безпідставними покликання на
положення постанов Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року та №
1293 від 27 грудня 2005 року.

Апелянт
ОСОБА_1. у ході апеляційного розгляду вимоги, викладені у своїй апеляційній
скарзі, підтримав. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити викладені у апеляційній
скарзі вимоги.

Представник УПФУ у м. Івано-Франківську у судовому
засіданні вимоги апелянта заперечила, вважає оскаржувану постанову суду
законною та обґрунтованою, просить залишити оскаржувану постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників апеляційного
розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає
задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції
України громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення
єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності на них, соціального
захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Як безспірно встановлено, позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з
виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом ІII
групи. Положеннями статті 14 Закону України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до І категорії
осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами IІI групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів IIІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим
6 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання
позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для
вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України
(частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів дійшла висновку,
що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина
перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005 року
"Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Колегія суддів визнає безпідставним покликання
відповідача на частину п'яту статті 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається
Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету
Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.
Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не
порушуючи положень цього Закону, а також інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей
розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до
переконання, що положення частини третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої
цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність
такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є
підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права
на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено
статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до частини третьої
статті 67 Закону України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового
мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка носить
імперативний характер, на переконання колегії суддів свідчить, що підставою для
перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму, і цей
перерахунок здійснюється з дня встановлення такого мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачеві слід
визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму
перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру
мінімальної пенсії за віком.

Тому відмова відповідача у
проведенні такого перерахунку у разі
встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом є
протиправною.

Відтак
колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції при
вирішенні даного публічно-правового спору було допущено порушення норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак
оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п.4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и
л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Скасувати постанову Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2008 року у справі № 2-а-147/2008 та
прийняти нову, якою зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.
Івано-Франківську зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень
статей 50, 54, 67 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01 січня
2004 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
І.М.Обрізко

В.М.Багрій