Справа № 22-а-5185/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 вересня 2008 року
Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Бенедик А.П.,
Суддів -
Кононенко З.О., Калиновського В.А.
повідомлених осіб в судове засідання ніхто не прибув
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.06.2008 року по справі № 2А-214/08
до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
про визнання
дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів ,-
звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради по застосуванню, при
виплаті грошової допомоги за 2007 рік, положень законів про бюджет, які
обмежують обсяг його права на разову грошову допомогу, встановлену Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; стягнути
з відповідача суму недоплаченої разової грошової допомоги, як учаснику
бойових дій, за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн.; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради компенсувати йому втрату частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати, відповідно Закону України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050 від 19.20.2000р. в сумі
212,44 грн., згідно розрахунку.
Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.06.2008 року
адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради; стягнуто з Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради на користь ОСОБА_1недоотриману щорічну разову
грошову допомогу як ______________________________________________________________________
Справа
№22-а-5185/08
Головуючий 1 інстанції: Князєв В.Б. Категорія: 47
Доповідач: Калиновський В.А.
учаснику бойових дій за 2007 рік у розмірі 1750 грн., в іншій частині
позову відмовлено за необґрунтованістю вимог.
Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він
просить скасувати оскаржувану постанову.
В обґрунтування вимог
апеляційної скарги, відповідач
посилається на порушення судом
першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального
права, а саме: Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Закону України «Про державний бюджет України на 2007
рік», Бюджетного Кодексу України, ст. 95 Конституції України, ст. 52 КАС
Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, наполягає на законності та обґрунтованості постанови
суду першої інстанції.
суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових
дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів
війни - учасників бойових дій, що підтверджується
фотокопією посвідчення, виданого 21 березня 2006 року (а.с.10), НОМЕР_1.
Відповідно до копії листа Управління праці та соціального захисту на
Сумської міської ради від 28.11.2007 року (а.с.6), позивачеві в перерахунку
заборгованості по разовій грошовій допомозі було відмовлено з посиланням на те, що положення ст. 29 Закону
України „Про Державний бюджет України на
2007 рік" втратило чинність лише з
дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання деяких
положень статей Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"
неконституційними, тобто з 09.07.2007
року. На час виплати (у квітні місяці 2007 року) позивачеві разової допомоги
положення ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"
Позивачеві було виплачено разову грошову допомогу у
квітні 2007 року у розмірі 280 грн. Дана обставина повністю підтверджується
копією заяви позивача (а.с. 5) та копією листа Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської ради (а.с. 6).
Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що, відповідно
до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту", щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ч. 1 ст.
17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача), пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Відповідно до п. 13 ст. 71 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", дію ч. 5 ст. 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні
права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від
09.07.2007 року у справі за поданням
46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7,
9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії
громадян), визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційним) положення п. 13 ст. 71 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено дію ч. 5 ст. 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової
допомоги. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення Конституційного Суду України
є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і
не може бути оскаржене.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку стосовно
того, що між сторонами склалися
правовідносини, що регулюються
Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те,
що, оскільки обмеження прав і
свобод громадян може мати місце
лише у випадках, передбачених Основним
Законом України, а саме в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний
строк, а на момент звернення позивача із заявою про стягнення заборгованості
положення ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не було зупинено, оскільки норма п. 12 ст. 71 Закону
України „Про Державний бюджет Украї­на 2007 рік", яка зупиняла їх дію на
2007 рік, рішенням Конституційного Суду України визна­на неконституційною, то дії відповідача по
незастосуванню чинної норми Закону є протиправними, у зв'язку з чим з
Управління праці та соціального захисту населення Сумське міської ради слід стягнути на користь позивача
недоплачену суму разової грошової допомоги за
2007 рік у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України „Про
статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до п. 4 ст. 7 Закону України „Про внесення
змін до Закону України „Про Державний
бюджет України на
2007 рік", прожитковий
мінімум осіб, які
втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.
Суд першої інстанції зазначив, що, оскільки виплата разової грошової
допомоги здійснюється до 05 травня, тому належна позивачеві до сплати сума
становитиме розмір мінімальної пенсії за віком у розмірі 406 грн. помножений на
5, що дорівнюватиме 2030 грн. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку
стосовно того, що на користь позивача
слід стягнути 1750,00 грн. (2030,00 грн. - 280, 00 грн.).
стосується вимог позивача в частині стягнення компенсації втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд першої інстанції дійшов висновку про те,
що в задоволенні даних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.
перша статті 2 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р.,
зазначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше
календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період,
починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно частини другої статті 2
зазначеного Закону під доходами розуміють грошові доходи громадян, які вони
одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії,
соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Суд
першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи, позову, (а.с. 1-3,4)
вбачається, що позивач просить стягнути на його користь заборгованість по разовій грошовій допомозі відповідно до ст.
12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" у розмірі 1770,30 грн.
чином, суд першої інстанції дійшов висновку стосовно того, що до пропущення
строків виплати щорічної грошової допомоги, яка виплачується учасникам бойових
дій до 5 травня відповідно до ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", не може бути застосовано
положення Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати", оскільки зазначена грошова допомога має разовий
Колегія суддів погоджується з такими висновками
суду першої інстанції з наступних підстав.
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.
до ст. 29 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин
п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, які визначали кратність виплат щорічної
допомоги до 5 травня залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа
про соціальні гарантії громадян), визнано такою, що не відповідає Конституції
України (є неконституційною) ст. 29
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою зупинено дію ч.5
ст.ст.12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 22.11.2007
року звертався до відповідача по справі
із заявою про перерахунок здійсненої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

28.11.2007 року на своє звернення позивач отримав
відповідь, в якій відповідач відмовив у
здійсненні перерахунку зазначеної допомоги, посилаючись на те, що всі виплати
позивачу було здійснено у відповідності до ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Колегія суддів вважає такі дії відповідача незаконними та
неправомірними, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України
рішення щодо неконституційності положення
ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма
Закону втратила чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до
відповідача про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2007 рік були чинними частини п'яті статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які підлягали
застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування законодавчої
неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5
травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, колегія суддів вважає хибними з таких підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право
на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства,
яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії Ії соціального захисту», яка була чинною на час виникнення між
сторонами спірних правовідносин, та встановлювала позивачу право на соціальний
захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному до мінімальної
пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку щодо задоволення позову в частині стягнення недоплаченої
щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі встановленому зазначеним
законом та не мав права відмовляти позивачу у задоволенні позову з підстав не
визначення в законодавстві України розміру мінімальної пенсії за віком, який підлягає застосуванню при розрахунку
разової щорічної допомоги до 5 травня відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни та гарантії Ії соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України у разі
відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Згідно ст.62
Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з
01 квітня та з 01 жовтня 2007 застосовується прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05
травня 2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів, вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який
регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного закону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачу у 2007 році Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради повинно
було сплатити до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 2050 гривень
(410х5=2050), а сплатило лише 280 гривень.

Колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно того, що вимога позивача щодо відшкодування
втрати частини доходу задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», під доходами слід
розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які
не мають разового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога. Тобто, позивач отримує грошовий дохід
разового характеру, а тому він не має права на грошову компенсацію у зв'язку з порушенням
строків виплати.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Ковпаківського
районного суду м. Суми від 06.06.2008 року
по справі № 2А-214/08 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального
та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.06.2008 року по справі №
2А-214/088 - залишити без задоволення.

Постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 06.06.2008 року по справі № 2А-214/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про
визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) А.П.
Бенедик

Судді (підпис) З.О. Кононенко

(підпис) В.А.
Калиновський

Повний
текст ухвали виготовлений та підписаний 16.09.2008 року

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду В.А. Калиновський