Справа № К-35146/06
Суддя: Сергейчук О.А.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

“11” червня 2008 р. №К-35146/06

Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого Сергейчука
О.А.

Суддів Ланченко
Л.В.

Пилипчук Н.Г.

Шипуліної Т.М.

Степашка О.І.

секретар судового засідання Меньшикова О.Я.

за участю представників:

позивача: не викликались;

відповідача: не викликались

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на постанову Господарського суду
Полтавської області від 18.05.2006 р.

та ухвалу Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 17.10.2006 р.

у справі №17/200

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1

до Карлівської міжрайонної державної податкової
інспекції

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, СПД ОСОБА_1) звернувся до Господарського
суду Полтавської області з позовом до Карлівської міжрайонної державної
податкової інспекції (далі по тексту - відповідач, Карлівська МДПІ) про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 11.06.2004 р.
№/0/169-04 та №/0/170-04, від 04.11.2004 р. №/2
та №/2/2 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від
12.05.2006 р.).

Постановою Господарського суду Полтавської
області від 18.05.2006 р. у справі №17/200 (суддя Коршенко Ю.О.), яка залишена
без змін ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
17.10.2006 р. (головуючий суддя - Лобань О.І., судді Рудченко С.Г., Ткаченко
Б.О.), у задоволенні позовних вимог відмовлено.

СПД ОСОБА_1 не погоджуючись з постановою
Господарського суду Полтавської області від 18.05.2006 р. та ухвалою Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 17.10.2006 р. у справі
№17/200 подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга СПД ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що
11.06.2004 р. Карлівською МДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення: 1)
№/0/169-04, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 463 456,50 грн., в т.ч. 308 971,00 грн.
основного платежу та 154 485,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій; 2)
№/0/170-04, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з
прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності у розмірі 654
063,60 грн., в т.ч. 436 042,40 грн. основного платежу та 218 021,20 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Зазначені податкові повідомлення-рішення
прийнято відповідачем на підставі акту “Про результати комплексної документальної
перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ПП ОСОБА_1
код: НОМЕР_1 за період з 10.01.2002 р. по 31.12.2003 р.” від 28.05.2004 р.
№000519 (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем ст. 19 Декрету Кабінету Міністрів України “Про прибутковий
податок з громадян” та п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану
вартість”.

Податкові повідомлення-рішення від 11.06.2004
р. №/0/169-04 та №/0/170-04 оскаржені позивачем в порядку
апеляційного узгодження.

Карлівською МДПІ отримана первинна скарга
позивача від 19.06.2004 р. вхідний №3403, за результатами розгляду якої
05.07.2004 р. прийняте рішення про продовження терміну розгляду первинної
скарги.

Рішенням Карлівської МДПІ від 16.08.2004 р.
№5314/к/17-105 про результати розгляду первинної скарги податкові
повідомлення-рішення від 11.06.2004 р. №/0/169-04 та
№/0/170-04 залишено без змін.

На підставі рішення Державної податкової
адміністрації у Полтавській області від 27.10.2004 р. №337/к/25-017 про
результати розгляду повторної скарги СПД ОСОБА_1 відповідачем 04.11.2004 р.
прийнято податкові повідомлення-рішення: 1) №/2, яким позивачу
визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі
463 456,50 грн., в т.ч. 308 971,00 грн. основного платежу та 154 485,50 грн.
штрафних (фінансових) санкцій; 2) №/2/2, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з прибуткового податку на доходи від підприємницької
діяльності у розмірі 436 042,40 грн. основного платежу.

Рішенням про результати розгляду скарги від
29.12.2004 р. №10240/к/25-2115 Державною податковою адміністрацією України
податкове повідомлення-рішення від 11.06.2004 р. №/0/169-04 та
№/0/170-04 з урахуванням рішення Державної податкової адміністрації у
Полтавській області від 27.10.2004 р. №337/к/25-017 залишено без змін.

Визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 11.06.2004 р. №/0/169-04 та
№/0/170-04, від 04.11.2004 р. №/2 та №/2/2 з
підстав правомірності нарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на
додатну вартість та прибуткового податку є предметом спору у справі №3/14 за
позовом СПД ОСОБА_1 до Карлівської МДПІ та не досліджується в межах даного
спору.

Стосовно вимоги позивача щодо визнання
недійсним податкових повідомлень-рішень від 11.06.2004 р. №/0/169-04
та №/0/170-04, від 04.11.2004 р. №/2 та №/2/2 з
підстав передбачених абз. 3 п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, яка є предметом даного спору, Вищий адміністративний суд
України звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст.
5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючий орган зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних
днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з
повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Абзацом 2 п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” керівнику відповідного контролюючого
органу (або його
заступнику) надається право
прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги платника податків
понад строки, визначені в абзаці першому цього підпункту, але не більше шістдесяти
календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення
двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Відповідно до абз. 3 п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” якщо вмотивоване рішення за скаргою
платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного
строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу
(або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь
платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга
вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо
рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження
строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення
двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Судами попередніх інстанцій досліджено
довідки Карлівського вузла поштового зв'язку ПД УДППЗ “Укрпошта”, фіскальний
чек та повідомлення про вручення поштового відправлення, якими підтверджується
факт прийому поштовим відділенням рекомендованого листа Карлівської МДПІ від
16.08.2004 р. №110/1747 на ім'я СПД ОСОБА_1,
його відправлення та отримання позивачем зазначеного листа.

Таким чином, Вищий адміністративний суд
України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що
вмотивоване рішення про розгляд первинної скарги направлене позивачу своєчасно
з дотриманням вимог встановлених п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”.

Згідно ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином з'ясовано обставини справи та дано їм
належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи скасування постанови Господарського суду
Полтавської області від 18.05.2006 р. та ухвали Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 17.10.2006 р. у справі №17/200 не
встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210
- 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Господарського суду
Полтавської області від 18.05.2006 р. та ухвалу Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 17.10.2006 р. у справі №17/200 залишити
без задоволення.

Постанову Господарського суду Полтавської області
від 18.05.2006 р. та ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 17.10.2006 р. у справі №17/200 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

О.А. Сергейчук

Судді

(підпис)

Л.В. Ланченко

(підпис)

Н.Г. Пилипчук

(підпис)

Т.М. Шипуліна

(підпис)

О.І. Степашко

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар Меньшикова
О.Я.