Справа № 22а-4228/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-4228/08
суддя у 1-ій інстанції - Пода О.М.
Категорія статобліку - 61 (справа №2а-34/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
серпня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М. (доповідач)

суддів - Баранник Н.П., Семененко Я.В.

при
секретарі - Резнікову Ю.М.

за участю позивача -
ОСОБА_1., представника відповідача
-

ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2007 року по справі № 2а-34/07
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жовтоводського МВ УМВС України в
Дніпропетровській області про визнання відмови в проведенні перерахунку та
виплаті грошового забезпечення невідповідній чинному законодавству, стягнення
несплачених йому при звільненні грошових коштів та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року ОСОБА_1звернувся до суду першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області, Жовтоводського МВ УМВС України в Дніпропетровській
області про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. 22.11.2007 року
позивач уточнив свої вимоги, просив визнати відмову Жовтоводського МВ УМВС
України в Дніпропетровській області від 04.10.2007 року в проведенні
перерахунку та виплаті грошових коштів як оплату за службу на посаді помічника
начальника оперативного чергового чергової частини понад встановлену норму часу
за період з 01.03.1993 року по 07.10.2002 року - невідповідною чинному законодавству,
та стягнути на його користь з відповідача в рахунок названої оплати 25712 грн.
75 коп. та 20000 грн. як моральну шкоду, посилаючись на трудове законодавство,
що має захистити його права.

Постановою Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 28 грудня
2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог, пропущення
строків звернення до адміністративного суду (а.с.178-183).

Не погодившись з постановою суду , ОСОБА_1. подав
апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2007 року, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального
та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що при
розгляді справи судом невірно досліджені матеріали справи, порушено норми
Конституції України, КАС України та КЗпП України. Посилання суду першої
інстанції на те, що на службовців
органів внутрішніх справ не поширюється трудове законодавство вважає таким, що
суперечить Конституції України і тому суд повинен був застосувати ст.. 233 та
ст.. 3 КЗпП України, вважає, що він не порушив строків звернення до суду за
захистом своїх прав.

Відповідач не
погодився з доводами апелянта, надав до суду заперечення до апеляційної скарги,
відповідно до яких постанову суду вважає законною та обґрунтованою, вважає, що
суд вірно застосував вимоги ст.. 99 та 100 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що
позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду, будь-які
поважні причини відсутні і підстав для
поновлення таких строків судом не встановлено. Суд вірно зазначив, що,
отримавши 24 березня 2003 року відповідь Управління МВС України в
Дніпропетровській області, де зазначено, що позивачу оплата наручної служби не
проводилась, оскільки не надходили письмові накази та графіки чергування в
бухгалтерію, тоб-то, знаючи з 2003 року про порушення, на думку позивача, його
прав щодо оплати часу понад встановлену норму , позивач звернувся до суду більш
ніж через три роки / а.с.9/, хоча не був
позбавлений такого права як відповідно до глави 31-А ЦПК України, так і після
прийняття КАС України - відповідно до вимог ст..6 КАС України. Посилання
апелянта на те, що суд безпідставно не застосував при розгляді даного спору
ст..233 КЗпП України, яка свідчить про те, що ним не пропущені строки звернення
до суду за захистом порушених прав, колегією суддів визнається безпідставним,
оскільки, виходячи з місця проходження служби позивачем, спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про міліцію», Положенням
про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, дисциплінарним
статутом ОВС України. Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ
України № 530 від 17.12.1991 року «Про порядок компенсації особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад встановлений
законодавством робочий час..», зазначено, що підставою залучення працівників
органів внутрішніх справ до надурочної роботи чи служби в дні щотижневого
відпочинку та святкові дні є: письмові накази керівника органів внутрішніх
справ, графіки нарядів чергувань, затверджені керівником органів внутрішніх
справ. Вказані документи при нарахуванні позивачу заробітної плати за періоди з
01.03.1993 року по 07.10.2002 рік до бухгалтерії ОВС не надходили, своїм правом
на оскарження бездіяльності керівництва з питань нарахування та компенсації за
службу понад встановлену норму робочого часу позивач, відповідно до п. 12
Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 530 від 17.12.1991 року «Про
порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ за службу понад встановлений законодавством робочий час..» своєчасно не
скористався, за закінченням терміну
зберігання, документи, що відображали дійсну кількість відпрацьованих позивачем
годин помісячно та порічно, відповідно до довідки начальника Жовтоводського МВ
УМВС України в Дніпропетровській області та завідуючої канцелярії - знищені /
а.с. 139,140149,150 /. Інших доказів, які б
давали можливість вирахувати кількість діб, відпрацьованих позивачем за
оскаржуваний період, до суду не надано, тому суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, відмовляючи позивачу в задоволенні його вимог і по суті.

З
огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги є
непереконливими, висновків суду не спростовують.

За правилами п.1 ч.1 т.198 та ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Інших доводів незаконності прийнятої постанови позивачем не було наведено,
тому апеляційний розгляд проведено в межах апеляційної скарги.

Керуючись статями п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205 ст.206 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, постанову Жовтоводського
міського суду Дніпропетровської області
від 28 грудня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення її повного тексту.

Повний текс ухвали складено 01 вересня 2008 року.

Головуючий
Нагорна
Л.М.

Судді:
Баранник Н.П.

Семененко Я.В.