Справа № 2-а-1353/2008
Суддя: Яковлєв С.В.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

17.11.08

Справа №2-а-1353/08

Окружний адміністративний суд Автономної Республіки
Крим у складі головуючого судді Яковлєва С.В. , при секретарі Лісецькій Г.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, м,Ялта

до
Ялтинського міського військового комісаріату АР Крим

про визнання протиправним
рішення та спонукання до виконання певних дії

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 - пред-к, дов. № 3876 від 07.09.2006 р

від відповідача - Александрова С.Ю. - пред-к, дов.
від 21.01.2008 р.

за участю Захарьян М.Ф, - пред-к.
МСЕК, паспорт НОМЕР_1

Суть спору: ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом , в якому
просив визнати протиправним рішення Ялтинського міського військового комісаріату АР Крим (
далі відповідач) від 21.11.2007 р. про
відмову у встановленні йому статусу інваліда війни, зобов'язати відповідача розглянути питання щодо
встановлення йому статусу
інваліда війни. Вимоги мотивовані тим, що відповідач, відмовляючи у встановлені позивачу статусу інваліда війни, не прийняв до уваги те,
що захворювання отримано ним саме у період проходження військової служби, що на його думку
є підставою для визначення його інвалідом війни.

Відповідачем надані заперечення
на позов ( вих. № 692/5 від 18.07.2008 р.) , в яких він зазначає, що згідно з
положеннями чинного законодавства відсутні будь-яки підстави для
визначення позивача інвалідом війни.

Під час розгляду справи
представники сторін наполягали на вимогах та запереченнях, викладених у позові
та відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін , спеціаліста, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач у 1991-1992 р.р. перебував
на строковій військовій службі в ланах Збройних сул СРСР, під час якої захворів та став інвалідом.

Позивач 15.11.2007 р. звернувся до
відповідача з заявою , щодо розгляду
питання про надання йому статусу
інваліда війни.

Відповідач , розглянувши заяву позивача
, 21.11.2007 р. надіслав на його адресу відповідь (вих. № 1458/ф), в який проінформував першого про те, що відповідно до Закону України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для встановлення статусу
інваліда війни необхідний висновок
медико - соціальної експертизи з
визначенем про те, що причиною
інвалідності є захворювання отримане
при виконанні обов'язків
військової служби.

Ст.19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної
процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень
владного суб'єкта., встановлюючи чи
прийняті (вчинені) ним рішення
(дії) : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правовий статус ветеранів війни визначений в Закону України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» .

У ст. 4 зазанченого Закону
зафіксовано, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті
Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать:
учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно зі ст. 7 в Закону
України« Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до
інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту,
партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок
поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту
Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи
пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях,
підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими
законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях
залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та
аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в
бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також
інваліди з числа:

1) військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання
інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші
періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій,
ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної
зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового
складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної
безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових
формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або
захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань,
участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень
ядерними матеріалами;

4) осіб, які стали інвалідами
внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних у районах бойових дій
у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і
військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт,
пов'язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни
незалежно від часу їх виконання;

5) осіб, які стали інвалідами
внаслідок воєнних дій громадянської та Великої Вітчизняної воєн або стали
інвалідами із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні
роки;

6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого
складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів
захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях
по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на
території колишнього Союзу РСР і стали інвалідами внаслідок поранення, контузії
або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов'язків у цих
батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954
року;

7) учасників бойових дій на території
інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або
захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах;

8) осіб, які брали безпосередню
участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни та війни з Японією і стали
інвалідами внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під
час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ,
державної безпеки, інших військових формуваннях;

9) осіб, залучених до складу
формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З аналізу зазначених вище положень Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" стає зрозумілим, що до інвалідів
війни належать особи з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу,
які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової
служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з
участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням
ядерними матеріалами.

Матеріали справи свідчать , що позивач захворів під час проходження строкової служби в ланах Збройних
сил СРСР та виконання ним обов'язків
військової служби (службових обов'язків).

В порядку, передбаченому ст. 71 КАС України, позивачем не надані докази того, що його хвороба виникла саме внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання
будь-яких обов'язків військової служби,
пов'язаних з перебуванням в районі бойових дій , з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у
військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними
матеріалами.

На думку суду встановлення позивачу інвалідності з причин його захворювання, отриманого під час виконання ним
службових обов'язків при проходженні строкової військової служби , не є
достатньою підставою згідно з положеннями Закону України « Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» для встановлення йому статусу інваліда війни.

Вивчивши зазначені вище факти ,
суд прийшов до висновку, що, відсутні
підстави для задоволення позовних вимог.

Суд також приймає до уваги той факт, що у судовому засіданні представник
МСЕК зазначив, що відсутня можливість встановлення однозначного причинного
зв'язку між перебуванням позивача на
строковій військовій службі в ланах Збройних сул СРСР та виникненням у нього
психічного захворювання, встановлення йому інвалідності.

Під час судового засідання, яке
відбулось 17.11.2008 р. були оголошені вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ
постанову складено 24.11.2008р.

Керуючись ст.ст. 98, 160-163
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позовних
вимог.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення
у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в
законну силу через 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Яковлєв С.В.