Справа № 22-а-4162/08
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№22-а-4162/08
Головуючий 1 інстанції: П'янова Я.В.
39 Доповідач: Гуцал М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

03 липня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Водолажської Н.С.,
Гуцала М.І.

при
секретарі
Волошиної Я.В.

за
участю представників

позивача ОСОБА_1

відповідача Воловик А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.
Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04
квітня 2008 року по справі № 2а-1382/08

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної
податкової інспекції у Фрунзенському районі м. Харкова

про скасування рішення та
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ч.3 ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства України, проголосити вступну та
резолютивну частину ухвали, повний текст якої буде виготовлено 07 липня
2008 року .

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.
1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч. 1 ст. 205, ст.. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Фрунзенському районі м. Харкова на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2008 року по справі № 2а-1382/08 -
залишити без задоволення.

Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 04 квітня 2008 року по справі № 2а-1382/08
- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Ю.М.
Філатов

Судді Н.С.
Водолажська

М.І. Гуцал

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

61064, м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)

Справа№22-а-4162/08
Головуючий 1 інстанції: П'янова Я.В.

Категорія:
39 Доповідач: Гуцал М.І.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

03 липня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Водолажської Н.С.,
Гуцала М.І.

при
секретарі
Волошиної Я.В.

за
участю представників

позивача ОСОБА_1

відповідача Воловик А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.
Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04
квітня 2008 року по справі № 2а-1382/08

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної
податкової інспекції у Фрунзенському районі м. Харкова

про скасування рішення та
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_2, звернувся
до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у
Фрунзенському районі м. Харкова, в якому просить скасувати рішення відповідача
№ /0 від 17.10.2007 року про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 11250,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № /0
від 17.10.2007 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі
306,90 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду
від 04.04.2008 року по справі №
2а-1382/08 було частково задоволено позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м. Харкова про скасування
рішення та податкового повідомлення-рішення.

Скасоване
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у Фрунзенському
районі м. Харкова № /0 від 17.10.2007 року. В частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5400,00 грн.

В
іншій частині позову - відмовлено.

Відповідач,
не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду
від 04.04.2008 року в частині скасування рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 17.10.2007 року в розмірі 5400,00 грн.,
в задоволенні зазначеної позовної вимоги позивачеві просять відмовити.

В
обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої інстанції допустив порушення норм
матеріального права, а саме: ст.. 250 Господарського Кодексу України, та
невірно дійшов висновку, що застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції
є адміністративно-господарською санкцією у розумінні норм Господарського
Кодексу України, а тому відсутні підстави щодо застосування до спірних
правовідносин строків застосування санкцій, передбачених ст. 250 вказаного
Кодексу.

Представник
відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх
задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині скасування
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від
17.10.2007 року в розмірі 5400,00 грн.

Представник
позивача в судовому засіданні подав до Харківського апеляційного
адміністративного суду письмові заперечення, в яких вважає апеляційну скаргу
відповідача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просить
залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції, яка, на його
думку, прийнята у відповідності до фактичних обставин справи та приписів
чинного законодавства - залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю доповідача, представників сторін, перевіривши рішення суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, позивач,
Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, зареєстрований
виконавчим комітетом Харківської міської ради, про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію, видане державним реєстратором Куциною Ю.С. на бланку серії
НОМЕР_1 з зазначенням дати проведення реєстрації 13.06.02 р. та номеру запису
про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 2
054844. Код суб'єкта господарювання за ЄДРПОУ . На податковий облік
позивач взятий ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова за №5531.

ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова було здійснено
виїзну планову перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за період з 01.04.06 р. по 30.06.07 р.
Результати перевірки оформлено актом перевірки № 3019/17-218/ від
28.09.07 р. У періоді з 01.04.06 р. по 30.06.07 р. позивач здійснював
діяльність з застосуванням спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності
відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва» в редакції від 28.06.99 р.
№ 746/99 з наступних видів діяльності: оптова, роздрібна торгівля,
посередницькі послуги.

Перевіркою
встановлені наступні порушення:

1)
неналежне
ведення обліку доходів і витрат, а саме: встановлено заниження податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму 306,90 грн., за рахунок заниження
чистій*, доходу в 2, 3, 4 кварталі 2006 р. на суму 1530,00 грн., в 1, 2
кварталі 2007 р. на суму 720,00 грн., чим порушено ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.92 р. № 13-92,
п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.03
р. № 889-ІУ;

2)
не проведення
розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у
фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій на суму 2250,00 грн., чим порушено п. 1 ст. З Закону України «Про
застосування розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР із змінами та доповненнями.

Задовльняючи позов ФОП ОСОБА_2 в частині скасування
штрафних санкцій, нарахованих за порушення норм
ЗУ «Про РРО», здійснених до 17.10.2006 року, а саме: за період
квітень-вересень 2006 року в розмірі 5400,00 грн., суд першої інстанції виходив
з того, що відсотки в розумінні Закону України «Про РРО» відносяться до
обов'язкових платежів та на їх можливість стягнення поширюються положення ст.
250 Господарського Кодексу України.

Відповідно до ст. 250 Господарського Кодексу України
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш
як через один рік з дня порушення цим суб'єкт, встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2 щодо
скасування штрафних санкцій, нарахованих за порушення норм ЗУ «Про РРО», здійснених до 17.10.2006 року з
наступних підстав.

За результатами перевірки відповідачем прийнято рішення №
/0 від 17.10.07 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 11250,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № /0 від
17.10.07 р. про донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 306,90
грн.

Перевірка позивача проводилась в період з 10.09.07 р. по
28.09.07 р. На початку перевірки ФОП ОСОБА_2 надав пояснення на ім'я начальника
ДПІ Фрунзенського району м. Харкова, в якому пояснив, що ним були укладені
договори суборенди № 14 від 01.12.05 року з
ФОП ОСОБА_3та № 17 від 01.12.05 р. з ОСОБА_4

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на
договори комісії, оскільки на момент проведення перевірки позивач договорів
комісії не мав та перевіряючим не надавав. Крім того, позивачем не надано
належних доказів того, що грошові кошти отримувались позивачем саме за
договорами комісії.

На виконання умов договорів комісії, позивач уклав
договори суборенди приміщення:

№ 1 від 01.12.05 р., відповідно до якого здає в суборенду
СПДФО ОСОБА_4нежитлове приміщення загальною площею 75 кв. м, що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_1, літ. «А-3»;

№ 2 від 01.12.2005 р., відповідно до якого здає в
суборенду ФОП ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 20 кв. м, що
знаходиться за адресоюАДРЕСА_1, літ «А-3»;

№ 1/07
від 01.01.07 р., відповідно де якого здає в суборенду СПДФО ОСОБА_4 нежитлове
приміщення загальною площею 75 кв. м,
що знаходиться за адресоюАДРЕСА_1, літ «А-3».

Відповідно до умов договорів суборенди, орендну плату ФОП
ОСОБА_3та СПДФО ОСОБА_4 зобов'язались сплачувати саме позивачу.

З аналізу зазначених договорів суборенди слідує, що
вигодонабувачем за договором суборенди є позивач, послуги з надання приміщення
в суборенду здійснював позивач.

Відповідно до ст. 2 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» в редакції Указу Президента № 746/99 від 28.06.99 р. - суб'єкти
малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку.

Цією ж статтею визначено, що фізична особа - платник
єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі за ставкою,
встановленою місцевими радами за місцем державної реєстрації цього платника
залежно від виду діяльності.

Поряд з цим відповідно до норм вказаної статті, у разі,
коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів
підприємницької діяльності, для яких встановлено різні ставки єдиного податку,
нею придбавається одне свідоцтво і сплачується податок, що не перевищує
максимальної ставки за цими видами діяльності, встановленої місцевою радою за
місцем її державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності,
незалежно від того, здійснює вона підприємницьку діяльність на всій території
України чи лише за місцем державної реєстрації.

Порядок видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затверджений
Наказом ДПА України від 29.10.99 р. № 599, зареєстрований у Міністерстві
юстиції України 02.11.99 р. за № 752/4045. Згідно з положеннями цього Порядку
для одержання Свідоцтва про сплату єдиного податку фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності подає до податкового органу за місцем державної
реєстрації письмову заяву, в якій зазначає вид (види) діяльності, яким
передбачає займатися, оскільки саме від виду (видів) діяльності залежить розмір
єдиного податку, який повинен сплачуватися цією фізичною особою.

Види діяльності, за якими може здійснюватись діяльність
суб'єктів малого підприємництва, встановлюються місцевими радами відповідно до
Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД).

Крім подання письмової заяви, підставою для видачі Свідоцтва
про сплату єдиного податку є пред'явлений платіжний документ про сплату єдиного
податку, оскільки Свідоцтво - це документ, що засвідчує саме сплату єдиного
податку. Зазначені фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності у
заяві види діяльності записуються податковим органом у Свідоцтві про сплату
єдиного податку, що видається такій особі.

Відповідно до статті 6 Указу - доходи, отримані від
здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного
року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а
сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку
загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, гак і осіб, які
перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Отже, доходи платника єдиного податку, одержані ним від
провадження саме зазначених у Свідоцтві видів підприємницької діяльності, не
включаються до складу його загального річного оподатковуваного доходу і з них
не сплачується податок з доходів фізичних осіб. Це підтверджується також і
підпунктом 4.3.25 п.4.3 ст.4 Закону України «Про оподаткування доходів фізичних
осіб».

Якщо суб'єкт підприємницької діяльності, який вибрав
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, одержує протягом звітного
року доходи інші, ніж зазначені у Свідоцтві про сплату єдиного податку, то такі
доходи протягом року підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб
на загальних підставах та у порядку, встановленими Законом, а саме: п. 7.1 ст.7
Закону України «Про оподаткування доходів фізичних осіб».

Відповідно до п.8.1.3 ст.8 Закону України «Про
оподаткування доходів фізичних осіб» якщо згідно з нормами цього Закону окремі
види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню при їх
нарахуванні чи виплаті, то платник податку зобов'язаний самостійно включити
суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та
подати річну декларацію з цього податку. Таким чином, фізична особа -
підприємець повинен подати річну податкову декларацію і зазначити в ній суму
доходу, одержаного від провадження діяльності, не зазначеної у Свідоцтві про
сплату єдиного податку, та сплатити з неї податок з доходів фізичних осіб за
встановленою ставкою.

Як вбачається з матеріалів справи, поряд з видами
діяльності, що зазначені у Свідоцтві про сплату єдиного податку, позивач
отримував дохід готівкою (до перевірки надані прибуткові касові ордери) від
надання послуг здавання в суборенду приміщення за адресою:АДРЕСА_1 літ. «АЗ»
СПДФО ОСОБА_4 таОСОБА_3

Таким чином, дохід, отриманий позивачем від надання
послуги здавання в суборенду приміщення оподатковується за загальною системою
оподаткування за період з 01.04.06 р. по 30.06.07 р. та становить 2250,00 грн.,
а податок з доходів фізичних осіб з цього доходу становить 306,00 грн.

Реєстратори розрахункових операцій застосовуються
фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними
особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які
здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької
діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до п.1 ст. З Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та надання послуг» - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих
у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п.6 ст.9 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та надання послуг» при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється
відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім
пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у
порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Колегією суддів встановлено, що позивач здійснював
господарську діяльність за спрощеною системою оподаткування лише за видами
діяльності, які зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку -
оптова та роздрібна торгівля, посередницькі послуги.

Позивач отримав дохід готівкою від надання послуг, які
здійснював поза межами дії Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» в редакції
Указу Президента № 746/99 від 28.06.99 р., а саме - здавання в суборенду
приміщення, в розмірі 2250,00 грн., а тому повинен був провести зазначені
операції через реєстратор розрахункових операцій.

Однак, колегія суддів зауважує, що згідно із ст. 238
Господарського Кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть
бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види
адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування
визначаються цим Кодексом, іншими
законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені
виключно законами.

Відповідно до ст. 239
Господарського Кодексу України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до
своїх повноважень та
у порядку, встановленому
законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання
адміністративно-господарські санкції, зокрема, стягнення зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно з ст. 242 Господарського Кодексу України у разі
порушення суб'єктом господарювання встановлених правил обліку або звітності
щодо сплати зборів (обов'язкових платежів) або їх несплати чи неповної сплати
сума, яку належить сплатити, стягується до відповідного бюджету. Крім того, з
суб'єкта господарювання у визначених законом випадках може бути стягнуто штраф
у розмірі до п'ятдесяти відсотків належної до сплати суми збору (обов'язкового
платежу).

Колегія суддів зазначає, що відсотки в розумінні Закону
України «Про РРО» відносяться до обов'язкових платежів та на їх можливість
стягнення поширюються положення ст. 250 Господарського Кодексу України.

Відповідно до ст. 250 Господарського Кодексу України
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш
як через один рік з дня порушення цим суб'єкт, встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ст.. 10
Закону України «Про державну податкову службу в Україні», якою встановлено, що
до функцій органів державної податкової служби, зокрема, відносяться здійснення
контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків та
зборів (обов'язкових платежів). Із положень зазначеної статті відповідачем
зроблено хибний висновок про те, що ДПІ не здійснює організаційно-господарських
повноважень щодо суб'єкта господарювання, а тому, виходячи з приписів статті 4
Господарського кодексу України, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані
норми вказаного кодексу, на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваній
постанові.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається зі змісту
статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», здійснення
органами державної податкової служби контрольних функцій є за своєю правовою
природою управлінням господарською діяльністю. Тому положення даної статті
кореспондується з ч. 6 ст. 3 Господарського кодексу України, згідно з якою під
організаційно - господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються
відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами
організаційно - господарських повноважень у процесі управління господарською
діяльністю, отже, згідно зі ст.. 4 Господарського кодексу України, дані
правовідносини є предметом регулювання цього кодексу.

Крім того, у статтях 238, 239, 242, 250 Господарського
кодексу України міститься пряма вказівка
на порядок застосування до суб'єктів господарювання
адміністративно-господарських санкцій, зокрема, стягнення обов'язкових
платежів.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов в частині скасування
штрафних санкції, нарахованих за порушення норм Закону України «Про РРО»,
здійснених до 17.10.2006 року, а саме: за період квітень-вересень 2006 року - в
розмірі 5400,00 грн. (900*6=5400).

Таким чином, колегія суддів, підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно
застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги виводів суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.
1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч. 1 ст. 205, ст.. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Фрунзенському районі м. Харкова на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2008 року по справі № 2а-1382/08 -
залишити без задоволення.

Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 04 квітня 2008 року по справі № 2а-1382/08
- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено
та підписано 07 липня 2008 року.

Головуючий (підпис) Ю.М.
Філатов

Судді (підпис) Н.С.
Водолажська

(підпис) М.І. Гуцал

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя Харківського

апеляційного адміністративного суду М.І.
Гуцал