Справа № к-31676/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 лютого 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді
Бутенка В.І.,

суддів: Панченка О.І.,
Лиски Т.О., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при
секретарі: Мацюк Т.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні заяву Управління Пенсійного фонду України в м.
Коростені Житомирської області про поновлення строку на касаційне оскарження
рішення Коростенського міськрайонного суду від 12 грудня 2005 року й ухвали
апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської
області й Управління праці та соціального захисту населення в м. Коростені
Житомирської області про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

встановила:

11.10.2006 року Управління Пенсійного фонду України в м.
Коростені Житомирської області (далі - УПФ України в м. Коростені,
відповідач) звернулося до суду касаційної інстанції із зазначеною заявою
про поновлення пропущеного строку. Заявник посилається на те, що ним пропущений
процесуальний строк з поважних причин.

Одночасно ним подана касаційна скарга, з якої вбачається,
що рішенням Коростенського міськрайонного суду
від 12 грудня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_1. було задоволено та
стягнуто з УПФ України в м. Коростень на користь позивачки 15150,00 грн.
недовиплачених коштів, а з УПСЗН виконавчого комітету Коростенської міськради -
3030,00 грн. компенсації за період з 01.09.2002 р. по 01.09.2005 р.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24
травня 2006 року Управлінню ПФ України в м. Коростень відмовлено в поновленні
строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення міськрайонного суду.

В касаційній скарзі УПФ України в м. Коростені,
посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить
ухвалені по справі рішення судів першої і апеляційної інстанцій скасувати та
ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Вивчивши надані документи, судова колегія приходить до
висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 КАС України,
касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції. У разі пропущення
строку, встановленого ч. 2 цієї статті, з причин, визнаних судом поважними, суд
касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу може поновити цей
строк.

Так, відповідач вважає, що строк касаційного
оскарження ним пропущено з поважних причин, оскільки представник Управління не
встигав за строками оскарження через велику кількість подібних справ у його
провадженні.

Проте, з матеріалів справи та протоколу
судового засідання апеляційного суду Житомирської області від 24.05.2006 р.
(а.с. 45) встановлено, що розгляд апеляційним судом зазначеної справи
здійснювався без участі сторін, яких було належним чином повідомлено про час і
місце слухання.

25.05.2006 р., тобто у строк, передбачений
ч.3 ст. 167 КАС України, сторонам були направлені копії ухвали суду апеляційної
інстанції від 24.05.2006 р., про що свідчить копія супровідного листа суду від
25.05.2006 №22ас/1376 (а.с. 46).

Таким чином, відповідач фактично був
поінформований про результати апеляційного розгляду справи, мотиви прийнятого
рішення, строки та порядок його оскарження.

Посилання ж відповідача на велику
завантаженість подібними справами, як на поважну підставу пропуску строку на
касаційне оскарження, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки той
звернувся до суду касаційної інстанції лише через 4 місяці після ухвалення
оскаржуваного рішення суду.

З урахуванням наведеного й того, що статтею
212 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не
обов'язок суду касаційної інстанції на поновлення строку касаційного
оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що заява УПФ України в м.
Коростені задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 102, 212, 221, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду України в м.
Коростені Житомирської області в поновленні строку на касаційне оскарження
рішення Коростенського міськрайонного суду від 12 грудня 2005 року й ухвали
апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2006 року.

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.
Коростені на зазначені судові рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Коростені й Управління праці та соціального
захисту населення в м. Коростені про стягнення невиплачених коштів - залишити
без розгляду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, за винятком
випадків, встановлених ст. 237 КАС України.

Судді: