Справа № 22-а-580/2008
Суддя: Ілюхіна Г.П.
Дата ухвалення: 2008-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

29.10.2008

Справа № 22-а-580/08 Попередня справа №
2-12/6101-2008А

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Санакоєвої М.А. ,

Щепанської О.А.

секретар судового засідання Шелемет'єва О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Скрильова Олена Володимирівна, довіреність
№ 9869/09-5 від 18.12.2007,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Сімферополя Автономної Республіки Крим на постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іллічов М.М.) від 23.07.08 по справі №
2-12/6101-2008А

за позовом Державного підприємства "Видавництво і
друкарня "Таврида" (вул. Генерала Васильєва, б.44, м.Сімферополь, 95040)

до Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Сімферополя Автономної Республіки Крим (вул. Леніна,
б.17, м.Сімферополь, 95001)

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Автономної Республіки Крим з позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.Сімферополя про скасування вимоги про сплату
боргу № Ю-337 від 08.05.2008.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
всупереч положенням частин 12, 13 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»відповідачем до спірної
вимоги включено суми санкцій та пені по рішенням № 1032 від 13.12.2007 та №
167-177 від 07.02.2008, які оскаржено в судовому порядку. Крім того, на думку
позивача, відповідач неправомірно самостійно змінює призначення платежів
позивача в рахунок погашення вимог про сплату боргу, які оскаржуються, що
призводить до необґрунтованого збільшення суми заборгованості, тоді як станом
на 01.05.2008 за даними позивача заборгованість відсутня.

Постановою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 23.07.2008 позов задоволено частково, скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Сімферополя
Автономної Республіки Крим про сплату боргу № Ю-337 від 08.05.2008 у частині
призначення санкцій на загальну суму 513789,45 грн. та пені на суму 236020,12
грн., в іншій частині позову відмовлено, стягнуто на користь Державного
підприємства "Видавництво і друкарня "Таврида" з Державного
бюджету України 1,70 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова мотивована тим, що
рішення, на підставі якого прийнято спірну вимогу було оскаржено в судовому
порядку до її прийняття, а оскарження зупиняє його виконання, так як вимога є
виконавчим документом; законність рішення не підлягає оцінці при розгляді даної
справи.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі
м.Сімферополя Автономної Республіки Крим, 31.07.2008 звернувся з заявою про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга надійшла 19.08.2008, відповідач
просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляції мотивовані тим, що
оскарження рішення в судовому порядку призупиняє виконання вимоги, однак в
картці особового рахунку заборгованість у позивача існує згідно рішення відповідача до прийняття
і набрання законної сили судовим
рішенням і спірна вимога до виконання до Відділу державної виконавчої служби не
направлялась і не пред'являлась (арк.с.165-168).

Ухвалою суду від 12.09.2008
відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.Сімферополя Автономної Республіки Крим.

Ухвалою суду від 18.09.2008
закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду та призначено справу до
розгляду на 29.10.2008.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити по мотивам,
викладеним в ній.

Позивач явку уповноважених
представників в судове засідання, призначене на 29.10.2008, не забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно (арк.с.183), про
причини неявки суд не повідомив.

Згідно з частиною четвертою статті
196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

При викладених обставинах,
враховуючи те, що позивач викликався в судове засідання, але в суд не з'явився,
суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників позивача.

Розглянувши справу в порядку статей
195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Видавництво і друкарня «Таврида»зареєстровано в Управлінні
Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Сімферополя Автономної
Республіки Крим як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
(реєстраційний номер - 15-01-0094).

08.05.2008 відповідач на підставі
рішень №1032 від 13.12.2007 та №№ 167-177 від 07.02.2008 прийняв і направив
позивачу вимогу про сплату боргу № Ю-337 на суму 1146829,11грн.(арк.с.26, 38,
127-137).

Рішення Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.Сімферополя Автономної Республіки Крим № 1032
від 13.12.2007 про застосування фінансових
санкцій на суму 376941,61 грн. та пені на суму 214678,19 грн. до ДП
«Видавництво та типографія «Таврида»оскаржено в судовому порядку та постановою
Господарського суду Автономної Республіки Крим
від 11.04.2008 у справі № 2-29/466-2008А, яке залишено без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.08.2008, відмовлено в задоволенні позову ДП «Видавництво та типографія «Таврида»про
визнання нечинним зазначеного рішення (арк.с.83-86).

Отже, на час прийняття оскаржуваної
вимоги рішення № 1032 від 13.12.2007, суми за яким включено до спірної вимоги,
оскаржувалось в судовому порядку, судове
рішення не набрало законної сили.

Рішення про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені № 167-177
від 07.02.2008, також було оскаржено до Господарського суду Автономної
Республіки Крим, яким було відкрито провадження у справах № 2-29/2392-2008А,
2-29/2385-2008А, 2-29/2386-2008А, 2-29/2393-2008А, 2-29/2394-2008А,
2-29/2395-2008А , 2-29/2396-2008А, 2427-2007А, 2428-2008А, які не були вирішені
по суті станом на 08.05.2008.

Відповідно до спірної вимоги №
Ю-337 від 08.05.2007 станом на 01.05.2008 заборгованість ДП «Видавництво та
типографія «Таврида»відповідно до картки особового рахунку, рішень № 1032 від
13.12.2007 та № 167-177 від 07.02.2008 склала 1146829,11 грн., з якої 397019,54
грн. є сумою недоїмки, 513789,45 грн. - санкції, а 236020,12 грн. - пенею
(арк.с. 38).

В матеріалах справи містяться
платіжні доручення про сплату позивачем
за період грудень 2007 року - квітень 2008 року на загальну суму 350544,
42 грн. (арк.с.113-126).

Згідно повідомленню відповідача №
13 від 05.05.2008 сплачена ДП «Видавництво та типографія «Таврида»07.04.2008
-21.04.2008 сума 126 938,41 грн. перерозподілена на погашення пені в розмірі 45932,26 грн. та санкцій в розмірі 81008, 15 грн.

Здійснені позивачем платежі
зараховуються в рахунок сплати заборгованості з недоїмки, що виникла раніше та
за рішеннями № 691 від 01.09.2006 про стягнення 180230,64 грн. штрафу та
нарахованої пені в розмірі 56467,19
грн., №1107 від 08.06.2006 про стягнення штрафу у сумі 82529,81 грн. та
нарахованої пені в розмірі 20907,16 грн. та № 1032 від 13.12.2007, по якому на
час розгляду справи набрало законної сили відповідне судове рішення у справі
2-29/466-2008А.

Правовідносини сторін регулюються
статтями 15, 17, 20, 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Частина третя статті 15 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлює, що
страхувальники набувають статусу платників страхових внесків з дня їх
реєстрації в територіальному органі Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 6 частини
другої статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Відповідно до частини шостої статті
20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Частиною дванадцятою статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»страхові внески підлягають
сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Частинами другою та третьою статті
106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
визначено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених
частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю
із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені
та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою
і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам,
які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом.

Зі змісту пунктів 8.2, 8.3
Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, вбачається, що вимога формується на підставі
актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків
страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції на всю суму
боргу.

Відповідно до частини п'ятої статті
106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за
рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої
служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових
санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли
страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює
сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно абзацу 3 частини тринадцятої
статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»оскарження
рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання
штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду
або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються
до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату
недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або
несвоєчасною сплатою.

Таким чином, вимоги позивача щодо
скасування вимоги Ю-337 про сплату боргу у частині сум санкцій та пені, рішення
по яким на час прийняття вимоги оскаржено в судовому порядку і відповідне
судове рішення ще не набрало законної сили, є такими, що підлягають
задоволенню, так як при зупиненні в силу закону строків сплати оскаржуваного боргу
відсутні законні підстави у відповідача для прийняття і направлення вимоги про
сплату зупиненого боргу до набрання судовим рішенням законної сили, яка містить
вимогу сплатити недоїмку та фінансові
санкції в сумі 1146829,11грн. в десятиденний строк з дня отримання
вимоги, пунктом 3 якої у випадку неуплати зазначеної суми, вимога передається
до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку.

Позивач на підтвердження своїх
вимог надав три постанови державного
виконавця Центрального Відділу державної виконавчої служби Сімферопольського
головного управління юстиції Автономної Республіки Крим про відкриття
виконавчого провадження по примусовому виконанню подібних вимог відповідача:

- від 11.02.2008 по виконанню Рішення
Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Сімферополя
Автономної Республіки Крим № 1032 від 13.12.2007 про стягнення 591619,80грн.,

- від 28.03.2008 по виконанню вимоги
Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Сімферополя
Автономної Республіки Крим про сплату боргу № Ю-145-с від 06.03.2008 на суму
94584,02грн.,

- від 13.05.2008 по виконанню вимоги
Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Сімферополя
Автономної Республіки Крим про сплату боргу № Ю-256-с від 07.04.2008 на суму
110031,04грн., відповідно (аркс.23-25).

Статтею 3 Закону України «Про
виконавче провадження»№ 606-XIV від 21.04.1999 зі змінами та доповненнями,
визначений перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню державною
виконавчою службою, це, зокрема: рішення інших органів державної влади у
випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу,
до яких відносяться і вимоги Пенсійного фонду України, які також є виконавчими
документами та підлягають виконанню державним виконавцем.

Посилання позивача на частину
дванадцяту статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої нарахування пені, передбаченої частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем
настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати
страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення
строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного
перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і
доставку пенсій; у разі оскарження страхувальниками вимоги про сплату недоїмки
або рішення про накладення штрафу, нарахування пені зупиняється з дня подання
скарги до органу Пенсійного фонду або позову до суду, не може бути прийнято до
уваги, оскільки оцінка законності, правильності застосування санкцій та пені за
рішеннями № 1032 від 13.12.2007, № 167-177 від 07.02.2008 надається у рамках
інших адміністративних справ, що перебувають у провадженні Господарського суду
Автономної Республіки Крим про їх оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини
другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позовні вимоги в частині скасування визначення
санкцій на суму 513789,45грн. та пені в сумі 236020,12грн. підлягають
задоволенню, а щодо скасування вимоги Ю-337 в частині суми недоїмки на суму
397019,54 грн. - не підлягають задоволенню.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного
застосування є необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті
24, статтями 160, 167, частиною першою
статті 195, частиною четвертою статті 196, пунктом 1 частини першої статті 198,
статтею 200, пунктом 1 частини першої статті 205, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Сімферополя Автономної
Республіки Крим на постанову
Господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Іллічов М.М.) від
23.07.08 по справі № 2-12/6101-2008А
залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іллічов М.М.) від 23.07.08 по справі №
2-12/6101-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення згідно з частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна

Судді
М.А.Санакоєва

О.А.Щепанська