Справа № 22а-4594/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Любашевського В.П.,

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.

розглянувши у відкритому судовому заміданні справу

за апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Рівненської філії Відкритого
акціонерного товариства ВТБ Банк

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 28 листопада 2007 року у справі № 2а-1008/07

за позовом Рівненської філії Відкритого
акціонерного товариства ВТБ Банк

до Управління з контролю за використанням та охороною
земель у Рівненській області та начальника Рівненського міжрайонного відділу,
старшого державного інспектора за використанням та охороною земель у
Рівненській області Грошко Володимира Івановича

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А
Н О В И Л А:

22
жовтня 2007 року позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного
суду з позовом до Управління з контролю за використанням та охороною земель у
Рівненській області, начальника Рівненського міжрайонного відділу, старшого
державного інспектора за використанням та охороною земель у Рівненській області
Грошка Володимира Івановича про скасування акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 09 жовтня 2007 року № 222; скасування акту
обстеження земельної ділянки від 12 жовтня 2007 року № 222; визнання
неправомірними дій начальника Рівненського міжрайонного відділу щодо видання припису № 002778 від 09.10.2007 року;
скасування припису № 002778 від 09.10.2007 року. З адміністративного позову
вбачається, що управлінням з контролю за використанням та охороною земель у
Рівненській області проведено перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства при
використанні земельної ділянки. За результатами проведеної перевірки складено
акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09 жовтня 2007 року
№ 222, яким встановлено, що РФ ВАТ ВТБ Банк в особі директора Коновалова О.Є.
самовільно зайняв земельну ділянку площею 145 метрів квадратних поряд з
приміщенням банку із земель загального користування (зелена зона), де влаштував
демонстраційну площадку, тобто виставку автомашин на продаж, що є порушенням
вимог ст. 125 Земельного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена
ст. 211 ЗКУ та ст. 53-1 КУпАП. Акт складено та підписано начальником
Рівненського міжрайонного відділу, старшим державним інспектором за
використанням та охороною земель у Рівненській області Грошком Володимиром
Івановичем. 12 жовтня 2007 року начальником Рівненського міжрайонного відділу
складено та підписано акт обстеження земельної ділянки від 12 жовтня 2007 року
№ 222, а також зобов'язано відшкодувати заподіяну шкоду внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки. Позивач вказував, що територія перед банківською
установою повністю доступна для використання будь-якими особами. При цьому
банківська установа несе витрати на підтримання території у належному
санітарному стані (прибирання), а також опікується прилеглими газонами. Позивач
звертає увагу на те, що даний спір є публічно-правовим, оскільки виник з
публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень - органу
виконавчої влади, що реалізовував у цих відносинах надані йому чинним
законодавством владні управлінські функції на здійснення перевірки позивача
щодо дотримання вимог земельного законодавства.

Постановою
Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2007 року в
задоволенні позову відмовлено повністю за безпідставністю. Суд першої інстанції
дійшов до висновку про встановлення доведеності факту самовільного зайняття
земельної ділянки.

Постанову
в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що остання винесена з
порушенням норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти
нову, якою позов задоволити, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Апелянт, зокрема, вказує, що земельна ділянка, про яку йдеться в актах та
приписі, не перебуває в користуванні чи власності банку. Банк жодним чином не
використовує її у власній діяльності чи будь-яким іншим непрямим способом.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи,
правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При
цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19 Конституції
України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з
ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На
підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У
відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

11
жовтня 2007 року начальником Рівненського міського управління земельних ресурсів
Греськом Р.Я. визнано директора банку РФ ВАТ ВТБ Банк винним у скоєнні
адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення і накладено штраф в розмірі 340 гривень /а.с.
25/. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративний
проступок, що набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду,
що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене
воно цією особою.

За таких
обставин, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно
до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Рівненської філії
Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк залишити без задоволення.

Постанову
Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2007 року у
справі за позовом Рівненської філії Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк
до Управління з контролю за використанням та охороною земель у Рівненській
області та начальника Рівненського міжрайонного відділу, старшого державного
інспектора за використанням та охороною земель у Рівненській області Грошко
Володимира Івановича про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
В.П.
Любашевський