Справа № К-5646/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008
року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Панченка О.Н.,

Сороки М.О.,

Штульмана І.В.,

Федорова М.О.,

Панченка О.І.

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 до Верховного Суду
України на бездіяльність,

встановив:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.09.2004 р. він звернувся до суб'єкта
оскарження зі заявою, в якій просив вжити заходів щодо повернення українському
народові незаконно приватизованої території Національної кіностудії ім.. О.
Довженка та вжити заходів щодо припинення користування будинком, зведеним на
території кіностудії. Оскільки відповіді на неї не отримав, просив суд визнати бездіяльність суб'єкта оскарження неправомірною.

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 26 листопада 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 10 лютого 2005 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення
скасувати та постановити нове рішення про задоволення скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що
скаржнику за результатами розгляду вище зазначеної заяви було направлено
відповідь.

Встановлено, що 12.10.2004 р. начальником управління
забезпечення діяльності судової колегії у цивільних справах Верховного Суду
України ОСОБА_2 скаржнику було надано
відповідь.

Висновок суду про те, що
посадовою особою Верховного Суду
України скаржнику на його заяву було надано відповідь у передбаченому
Законом України «Про звернення громадян» порядку, відповідає фактичним
обставинам справи.

З таким висновком
погодився суд апеляційної інстанції і доводи касаційної інстанції його не
спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) підставами касаційного оскарження судового рішення є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права
та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для їх обов'язкового
скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне
відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а
рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2004 року і ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2005 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених
ст.ст. 236-239 КАС України.

Судді:
(підписи)

З
оригіналом згідно,

відповідальний
секретар:
Єрко С.М.