Справа № 22-а-5091/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 вересня 2008 року
суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Калиновського В.А.,
Суддів -
Бенедик А.П., Кононенко З.О.
повідомлених осіб в судове засідання ніхто не прибув
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці
та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської
області від 21.05.2008 року по справі №
до Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Управління праці та соціального захисту населення
Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області,
Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України
про визнання дій
неправомірними та стягнення недоотриманих сум на оздоровлення ,-
звернувся до Кременчуцького районного суду
Полтавської області з позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській області, Управління праці та соціального захисту населення
Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області,
Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, в якому просив визнати відмову в
перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», з боку відповідачів неправомірною; стягнути з
відповідачів недоплачену суму
одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2005 рік - 1423,30 грн., за
2006 рік - 1650,00 грн., за 2007 рік - 2100,00 грн., а всього 5173,30 грн.;
стягнути з відповідачів на його користь 200,00 грн. за юридичну допомогу.
Постановою Кременчуцького
районного суду Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а
саме: визнано дії Управління праці та соціального захисту населення
Кременчуцької районної державної адміністрації щодо зменшення йому розміру виплати
коштів на оздоровлення за період 2005-2007 роки незаконними; стягнуто з
Управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної
державної ______________________________________________________________________
Справа
№22-а-5091/08 Головуючий 1 інстанції:
Клименко С.М. Категорія: 50
Доповідач: Калиновський В.А.
адміністрації на його користь недоплачені кошти на оздоровлення в 2007 році
в сумі 2100,00 грн.; в іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, відповідачем, Управлінням
праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області, подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову
та прийняти нову, якою в задоволенні
В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом
першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме:
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінету Міністрів України «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»,
Бюджетного Кодексу України, ст. 95 Конституції України, посилаючись на
обставини та обґрунтування викладені в апеляційній скарзі.
суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої
інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2А категорії з 7 квітня 1998 року. Згідно ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.
Згідно довідки Управління праці та
соціального захисту населення Кременчуцької районної державної
адміністрації, в 2005 році (травень)
позивач отримав на харчування та оздоровлення кошти в сумі 26,70 грн., в 2006 році (березень) - 100,00 грн. та в 2007
році (липень) - 100 грн. /а.с. 9, 10/ на підставі постанови Кабінету Міністрів
України № 836 від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції
правомірно дійшов висновку проте що, виплата позивачу грошової допомоги в
такому розмірі суперечить вимогам ст.48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає право позивача на щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.
Суд першої інстанції правомірно зазначив, що,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України, будь-яких
рішень з цих питань не приймали, то, виходячи із засад пріоритетності законів
над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору, слід
застосовувати ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої
Законом України „Про Державний бюджет України" на момент отримання коштів.
Відповідно до ст.71 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дія положень цього закону не може
призупинятися іншими законам, крім законів про внесення змін до цього закону.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно
законами визначаються основи соціального захисту. Ст. 75 Конституції України
встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент -
Судом першої інстанції правомірно зазначено, що
Конституція України не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім -
своїми нормативними актами змінювати положення Законів.
Верховною радою дія ст.48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" протягом 2005-2007
років не призупинялась.
Так, згідно ст. 82 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік», розмір мінімальної заробітної плати
станом на травень місяць 2005 року, тобто на момент виплати позивачу коштів на
оздоровлення, становив 290,00 грн., таким чином позивач повинен був отримати
1450,00 грн., а отримав лише 26,70 грн., недоплата становить 1423,30 грн.
Згідно ст. 82 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік», розмір мінімальної заробітної плати станом на березень
місяць 2006 року, тобто на момент виплати позивачу коштів на оздоровлення,
становив 350 грн., таким чином він
повинен був отримати 1750 грн., а отримав лише 100,00 грн., недоплата
становить 1650,00 грн.
Згідно ст. 82 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», розмір мінімальної заробітної плати станом на липень місяць 2007 року, тобто на момент
виплати позивачу коштів на оздоровлення, становив
440,00 грн., таким чином позивач повинен був отримати 2200,00 грн., а отримав
лише 100 грн., недоплата становить 2100,00 грн.
Отже, позивачу ОСОБА_1 недоплачено кошти в сумі 5173,30 грн.
Відповідно до ст.ст. 99, 101, 102 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.
Пропущений з поважних
причин процесуальний строк встановлений законом, може бути поновлений
за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна і
Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку стосовно того, що позивач ОСОБА_1 пропустив
передбачений законом річний строк для звернення
до суду з адміністративним позовом в частині стягнення недоплаченої щорічної
допомоги за 2005, 2006 роки, оскільки клопотання про поновлення пропущеного
строку від позивача до суду першої інстанції не надходило, а відповідач
наполягає на пропущенні позивачем строку звернення до адміністративного суду.
Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає частковому
задоволенню в межах строків позовної
давності, а саме в частині стягнення недоплачених коштів на оздоровлення за
2007 рік в сумі 2100,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні
позову до Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства
фінансів України та Державного казначейства України, оскільки повноваженнями
цих органів на місцях наділені їх
територіальні підрозділи, які є окремими юридичними особами, яким і є
Кременчуцьке управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької
районної державної адміністрації, з якого і слід провести стягнення.
Щодо стягнення понесених судових
витрат за надання юридичної допомоги в сумі 200,00
грн. на користь ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що в цій частині в задоволенні позову слід
відмовити, оскільки позивачем не надано відомостей про кількість часу, протягом
якого йому надавались послуги адвокатом ОСОБА_2 .
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку
стосовно того, що постанова Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 21.05.2008 року по справі № 2а-14/08 прийнята з дотриманням норм
чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту
населення Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської
постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21.05.2008 року
по справі № 2а-14/08 - залишити без задоволення.
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21.05.2008 року по
справі № 2а-14/08 за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Управління праці
та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області, Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про визнання дій неправомірними та стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) В.А.
Калиновський

Судді
(підпис) А.П.
Бенедик

(підпис) З.О. Кононенко

Повний
текст ухвали виготовлений та підписаний 23.09.2008 року

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду В.А. Калиновський