Справа № 22-а-5072/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Бенедик А.П.,
Суддів -
Кононенко З.О., Калиновського В.А.
повідомлених осіб в судове засідання ніхто не прибув
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми
від 03.06.2008 року по справі №
до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
про визнання
дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-
звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради по застосуванню, при
виплаті грошової допомоги за 2007 рік, положень законів про бюджет, які
обмежують обсяг його права на разову грошову допомогу, встановлену Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; стягнути
з відповідача суму недоплаченої разової грошової допомоги, як учаснику
бойових дій, за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн.; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради компенсувати йому втрату частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати, відповідно Закону України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050 від 19.20.2000р. в сумі
212,44 грн., згідно розрахунку.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми
від 03.06.2008 року адміністративний позов ОСОБА_1
Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він
просить скасувати оскаржувану постанову.
В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом
першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального
права, а саме: Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Закону України «Про державний
______________________________________________________________________
Справа
№22-а-5072/08 Головуючий 1 інстанції: Мальована
В.В. Категорія: 47
Доповідач: Калиновський В.А.
бюджет України на 2007 рік», Бюджетного Кодексу України, ст. 95 Конституції
України, ст. 52 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції було встановлено, що позивач
є учасником війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується його посвідченням
до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова
допомога в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.
Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України, Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому
числі і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України «Про
Державний бюджет України» на відповідний рік. Іншого порядку визначення
розміру мінімальної пенсії за віком в Україні не
ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банку. В 2007 році Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради проводило нарахування та виплату вказаної щорічної разової
грошової допомоги позивачу в розмірах, які значно менші за визначені ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Зазначену обставину представник Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради не заперечував в судовому засіданні. В грудні
2007 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради з приводу проведення перерахунку раніше
виплаченої грошової допомоги, але йому було в цьому відмовлено з посиланням на
Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (а. с. 8).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», права та пільги для ветеранів війни і
членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством
колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.
Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є
19, ч. З ст. 22 Конституції України,
норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав.
Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) п. 13 ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зокрема зупинено на 2007 рік
дію ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», ст. 29, за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» учасникам бойових дій здійснюється в розмірі 360 грн.

Незважаючи
на зазначені вище вимоги Законів України та положення Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року „Справа про соціальні гарантій громадян",
яке має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними, відповідач - Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради, отримавши письмову
вимогу позивача про усунення допущених порушень при проведенні нарахування та
виплаті разової щорічної грошової допомоги, неправомірно не вжив жодних заходів
щодо поновлення порушених прав позивача.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що посилання представника
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради на те,
що спірні виплати проводяться за рахунок коштів Державного бюджету України, а
головним розпорядником цих коштів є Міністерство праці та соціальної політики
України, не має значення для вирішення даної справи, оскільки, як встановлено
судом і підтвердив у свої поясненнях сам представник відповідача, обов'язок по
нарахуванню та виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення покладено
саме на Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської
ради, яке мало при проведенні нарахування та виплаті цих коштів діяти у межах
та спосіб, визначений Законом України та Конституцією України. Питання
стосунків між суб'єктами владних повноважень щодо отримання в повному обсязі
фінансування виконання положень Законів України не може погіршувати соціальний
захист позивача та розмір гарантованих йому Законом соціальних виплат.

Враховуючи
викладене, суд першої інстанції дійшов висновку стосовно того, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а
саме в частині визнання протиправною бездіяльності Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради щодо не проведення
перерахунку разової грошової допомоги та виплати недосплаченої суми разової
грошової допомоги позивачу за 2007 рік, зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити йому перерахунок
разової грошової допомоги та виплату недосплачених сум разової грошової
допомоги за 2007 рік.

Колегія суддів погоджується з такими висновками
суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 17
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.

Відповідно
до ст. 29 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин
п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, які визначали кратність виплат щорічної
допомоги до 5 травня, залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії громадян), визнано такою, що не відповідає
Конституції України (є неконституційною)
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою зупинено
дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 06.12.2007
року звертався до відповідача по справі
із заявою про перерахунок здійсненої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік, у відповідності до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

13.12.2007 року на своє звернення позивач отримав
відповідь, в якій відповідач відмовив у
здійсненні перерахунку зазначеної допомоги, посилаючись на те, що всі виплати
позивачу було здійснено у відповідності до ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Колегія суддів вважає такі дії відповідача незаконними та
неправомірними, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України
рішення щодо неконституційності положення
ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма
Закону втратила чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до
відповідача про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2007 рік були чинними частини п'яті статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які підлягали
застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування законодавче
неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5
травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, колегія суддів вважає хибними з таких підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право
на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка була чинною на час виникнення між
сторонами спірних правовідносин, та встановлювала позивачу право на соціальний
захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі, кратному до мінімальної
пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку щодо задоволення позову в частині стягнення недоплаченої щорічної
допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі, встановленому зазначеним законом та
не мав права відмовляти позивачу у задоволенні позову з підстав не визначення в
законодавстві України розміру мінімальної пенсії за віком, який підлягає застосуванню при розрахунку
разової щорічної допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни та гарантії Ії соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України, у разі
відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Згідно ст.62
Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», для визначення мінімального
розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу першого ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 квітня та з 01 жовтня
2007 застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05
травня 2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів, вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який
регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного закону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачу у 2007 році Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради повинно було
сплатити до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 2050 гривень
(410х5=2050), а сплатило лише 280 гривень.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 03.06.2008 року по
справі № 2-а-293/08 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та
матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03.06.2008 року
по справі № 2-а-293/08- залишити без задоволення.

Постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 03.06.2008 року по справі № 2-а-293/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про
визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис)
А.П. Бенедик

Судді (підпис) З.О. Кононенко

(підпис) В.А.
Калиновський

Повний
текст ухвали виготовлений та підписаний 16.09.2008 року

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду В.А. Калиновський