Справа № 2-а-2386/07
Суддя: Кухар С.В.
Дата ухвалення: 2007-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2386/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

М. Запоріжжя 02.08.2007.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого, судді Кухаря
СВ.

при секретарі Живогляд
І.О.

за участю позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Шелудченко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення
недоплаченої одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про
стягнення недоплаченої грошової допомоги посилаючись на тег що він є учасником
бойових дій і відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", щорічно до 05 травня йому
повинна виплачуватися грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, і оскільки, як посилається позивач, у період 2004-2007 p.p. грошова допомога йому була виплачена не в повному обсязі, просить стягнути з відповідача на його
користь суму недоплаченої щорічної грошової допомоги за період 2004-2007 p.p. у розмірі 5642 грн.
25 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити і стягнути на його
користь з Управління праці та соціального захисту населення Комунарської
районної адміністрації Запорізької міської ради суму недоплаченої щорічної
грошової допомоги за період 2004-2007 p.p. у розмірі 5642 грн.
25 коп., дав пояснення в обгрунтування
позову аналогічні вкладеним у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала і
пояснила, що виплати учасникам бойових
дій, які передбачені ст. 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", здійснювались у 2004-2007 p.p. відповідно до Законів України "Про державний бюджет на 2004 р."
, "Про державний бюджет на 2005
р." „Про державний бюджет України на 2006 р.", „Про державний бюджет
України на 2007 р." і лише за рахунок коштів Державного бюджету
України, тому виплата їх у більшому
розмірі ніж було передбачено зазначеними законом неможливо.

Вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, встановивши
обставини справи і перевіривши їх доказами,
суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту": "щорічно до п'ятого травня учасникам бойових виплачується
разова грошова -допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком".

Поняття мінімального розміру пенсії за віком визначено в ст. 28
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", де -."Мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, аузкінок - 20 років страхового стазку
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом".

Позивач є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1,
видним Комунарським РВК м.
Запоріжжя 18.05.1996 р.

У 2004 році ОСОБА_1 отримав разову
грошову допомогу у розмірі 120 грн., у
2005 році - у розмірі 250 грн., у 2006
році - у розмірі 250 грн., у 2007 році -
у розмірі 280 грн.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на 2004 рік встановлено мінімальну пенсію у розмірі 92 грн.
45 коп., тому недоплата за 2004
рік, яка підлягає стягненню, складає 342 грн. 25 коп. (92, 45 X 5 - 120 = 342, 25).

Мінімальна пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового
мінімуму на одну особу, яка втратила
працездатність, що передбачено Законом
України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік", у розмірі 332 грн., тому недоплата, яка підлягає стягненню, складає 1410 грн. (332 X 5 - 250 = 1410).

Мінімальна пенсія за віком станом на 5 травня 2006 року встановлена в
розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що
передбачено ст. 65 Закону України "Про державний бюджет
на 2006 рік", у розмірі 359
грн., тому недоплата, яка підлягає стягненню, складає 1545 грн. (359 X 5 - 250 = 1545).

Мінімальна пенсія за віком станом на 5 травня 2007 року встановлена в
розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, що передбачено ст. 62
Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", у розмірі 525 грн., тому недоплата, яка підлягає стягненню, складає 2345 грн. (525 X 5 - 280 = 2345).

ст.
17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
встановлено, що виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними),
положення статті 44 Закону України „Про державний бюджет України на 2004
рік", якими встановлено, що в 2004 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії'їх соціального захисту"
здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 120 грн.

Тому підлягають задоволенню вимоги позивача щодо виплати недоплаченої
щорічної допомоги за 2004 рік, оскільки
вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним
встановлені Законом України „Про державний бюджет України на 2004 рік"
обмеження гарантій учасникам бойових дій стосовно отримання ними грошової
допомоги до 5 травня.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод.

Проаналізувавши рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 р. №
20-рп/2004, яким визнано
неконституційними положення статті 44 Закону України „Про державний бюджет
України на 2004 рік", частину З
статті 22 Конституції України,
враховуючи те, що право на
отримання разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не
залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з
бюджету, а має безумовний характер, суд прийшов до висновку, що необхідно задовольнити вимоги стосовно
виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005, 2006,
2007 роки, оскільки Верховна рада
України, приймаючи Закон України „Про
державний бюджет України на 2005 рік",
Закон України „Про державний бюджет України на 2006 рік", Закон України „Про державний бюджет України на
2007 рік" знову обмежує соціальне право громадян, закріплене законом України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", на отримання разової
грошової допомоги до 5 травня при наявності рішення Конституційного Суду
України з аналогічного питання. Що аналогічного висновку дійшла і колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в Постанові від 19 червня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про
стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій)

Таким чином, виплату позивачу
щорічної разової грошової допомоги необхідно здійснювати у розмірі, визначеному частиною п'ятою статті 12 Закону
України „Про статус ветеранів війни,
гарантіїїх соціального захисту" без обмежень встановлених Законом
України „Про державний бюджет України на 2004 рік". Законом України „Про
державний бюджет України на 2005 рік",
Законом України „Про державний бюджет України на 2006 рік", Законом України „Про державний бюджет України
на 2007 рік".

Заява відповідача про те, що позивач
не має права на відшкодування грошової допомоги за чотири роки, оскільки статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено річний строк для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
їх порушення, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки питання виплати грошової
допомоги позивачу, , як учаснику бойових
дій, врегульовані Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Що аналогічного висновку дійшла і колегія суддів
Вищого адміністративного суду України в Постанові від 18 липня 2007 року по
справі за позовом Нестеренка П.П. до Управління праці та соціального захисту
населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про
стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій)

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що виплати були здійсненні у повному обсязі
згідно з виділеними коштами та те, що
Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської ради є неналежним відповідачем по
справі, оскільки відповідно до ст.
17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виплату разової грошової допомоги до 5 травня
в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення за місцем проживання інваліда війни.

Крім того, згідно зі ст. 22
Конституції України, при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту
існуючих прав і свобод, тому відсутність
коштів на виплату одноразової грошової допомоги не позбавляє позивача на таку
допомогу.

Із зазначених підстав, суд приходить
до висновку, що саме внаслідок
бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Комунарської
районної адміністрації Запорізької міської ради щодо своєчасної виплати
протягом 2004-2007 p.p. грошової допомоги
учаснику бойових дій у розмірах,
встановлених ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" позивач не отримав таку допомогу у повному обсязі і його вимоги
про стягнення недоплачених сум такої допомоги є обгрунтованими.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 22 Конституції України, ст.
ст*. 12, 17-1 Закону України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.
ст. ч.1, ч. 4
ст. 9, п.1 ч.1
ст. 17, ч.2
ст. 71, 87,
158, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької
міської ради про стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги учасникам
бойових дій задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Комунарської
районної адміністрації Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену
одноразову грошову допомогу за 2004 рік у сумі 342 грн. 25 коп., за 2005 рік у сумі 1410 грн., за 2006 рік у сумі 1545 грн. 00 коп., за 2007 рік 2345 грн. 00 коп., а всього 5642 грн. 25 коп.

Повний текст постанови буде виготовлено 07.08.2007.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано до
Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня складання
постанови в повному обсязі через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана в тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.