Справа № 2-А-4/2007
Суддя: Афанасьєвський Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №
2-А-4/2007р.

м. Краснодон 30 липня
2007року

Краснодонський
міськрайонний суд Луганської області у складі: головуючого судді
Афанасьєвського Ю.М. , при секретарі
Куніциной Т.Д., у відкритому судовому
засіданні, у залі суду м. Краснодон
розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодон Луганської
області про визнання дій неправомірними,
перерахунок пенсії, поновлення
виплат та стягнення заборгованості по пенсії,

встановив:

Позивачі
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулись в суд
дійсним позовом, в обгрунтування якого
вказали, що вона зі своїм чоловіком
ОСОБА_3 проживали однією сім»ею з жовтня 1967 року. У 1990 році захворів її
чоловік та був вимушений залишити роботу через хворобу, позивачка попала під скорочення штату та
залишилась без роботи, онук- позивач по
справі залишився без батьківської опіки (батько ухилявся від сплати аліментів).
Після ухвали Верховного Суду України від 17.02.2002 року ОСОБА_1. була призначена пенсія.. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік
позивачки помер. Сім»я (дружина та онук) залишились без годувальника. Позивачка
залишила роботу через погіршення стану здоров»я, а отримувана нею пенсія, хоч і була нижча прожиткового мінімуму, все ж була більш ніж 50% пенсії, яку отримував чоловік, тому сенсу переходу на пенсію чоловіка на той
момент не було. В січні 2004 року після вступу в дію Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», позивачка звернулась до УПФУ в м. Краснодон с проханням
перерахувати пенсію її померлого чоловіка по засадам нового Закону і, якщо розмір її пенсії буде меншим за 50%
пенсії чоловіка, перевести її на пенсію
по втраті годувальника, а також
призначити пенсію онуку ОСОБА_2.. При цьому відповідач не прийняв до розгляду
документі, що були пред»явлені
позивачкою, у зв»язку з чим
05.11.2004р.вона звернулась до суду за захистом своїх законних прав. Рішенням
суду від 14.11.2005р. було оскаржено нею і скасоване ухвалою Луганського
апеляційного суду від 11.04.2006р, у
якої було зазначено, що повинна
звернутись до суду з адміністративним позовом.
У серпні 2006 року відповідач прийняв до розгляду документи
відповідачки, але визнати право сім»ї на
пенсію по втраті годувальника відмовив. Позивачі вважають дану відмову
незаконною та просять суд визнати незаконними дії відповідача, які виразились у відмові сім»ї померлого в
призначенні, переводі та перерахунку
пенсії по втраті годувальника,
зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії померлого
годувальника і відповідності до діючого законодавства, а саме: зарахувати до пільгового страхового
стажу час роботи на інвалідності (з 09.05.1994р. по ІНФОРМАЦІЯ_1.) та період з
дня смерті годувальника до дати, коли б
він досяг віку 60 років (і 1.12.2002р. по 27.10.2006р.), на підставі наданих сім»єю померлого
документів та зарахувати до страхового стажу додатково по одному року за кожний
повний рік пільгового стажу! за вибором сім»ї померлого із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії виключити до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більш ніж
10% тривалості страхового стажу, з якого
враховується заробітна плата для обчислення пенсії виключити період 10%
тривалості страхового стажу! при перерахунку пенсії врахувати середню заробітну
плату працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2006р., зобов»язати
відповідача поновити виплату перерахованої пенсії за віком померлого
годувальника непрацездатним членам його сімі»ї,
розподіливши їх в рівних частках,
стягнути з відповідача заборгованість по несвоєчасно призначеній, перерахованій та виплаченій пенсії сім»ї
померлого, а саме позивачу ОСОБА_2. з
дня смерті годувальника по теперішній час,
позивачці ОСОБА_1. за період з
дня звернення до відповідача по теперішній час.

У
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1.
свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник неповнолітнього
позивача ОСОБА_2. - його матір ОСОБА_4. у судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_2. підтримала у повному обсязі.

Представник
відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодон
Луганської області позов не визнав та у задоволенні позову ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просить відмовити.

Спеціалісти
ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. у судовому засіданні пояснили,
що позивачка на день смерті свого чоловіка не досягла пенсійного
віку, не перебувала на утриманні свого
чоловіка, тому право на пенсію у зв»язку
з втратою годувальника вона не має.

Вислухавши
позивачку, представника
відповідача, пояснення
спеціалістів, перевіривши матеріали
справи, суд вважає позовну заяву
необгрунтованою та такою, що не підлягає
задоволенню.

Судом
встановлено, що позивачка згідно зі
свідоцтвом про шлюб з 07.10.1967 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі
ОСОБА_3.

У 1990
році ОСОБА_3. вийшов на пенсію за віком Згідно з висновками МСЕК №064838 та
№0020440 ОСОБА_3 з 19.10.2000р. була встановлена І група інвалідності у
висновках МСЕК також було зазначено, що
ОСОБА_3. потребує постійного стороннього догляду. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3.
помер, про що свідчить свідоцтво про
смерть, копія якого додана до матеріалів
справи.

Судом
встановлено, що при житті ОСОБА_3.
отримував пенсію у сумі 274, 96грн.,
окрім пенсії згідно з довідкою від 2476/02 від 21.09.2004р. ВВД ФССНВ ОСОБА_3.
отримував щомісячну страхову виплату у зв»язку з втратою працездатності у
розмірі 146, 74грн., зазначений факт був
підтверджений поясненнями, спеціаліст ОСОБА_5, які були надані у судовому засіданні. Таким
чином на день смерті ОСОБА_3. він мав щомісячний доход у розмірі 421, 7 грн. та
його річний доход за 2002р. склав 5060, 4 грн.

Також
суд встановив, що позивачка
ОСОБА_1. 02.03.1998р. була звільнена з
посади інженера - економіста ЗАТ «Краснодонський будівельний комбінат» за п. 1 ст. 36
КЗпП України за домовленістю сторін та 16.03.1998р. встала на облік у
Краснодонський центр зайнятості , як
безробітна та за час перебування на обліку у якості безробітної позивачці було
сплачено 96грн. 09.09.1998р. ОСОБА_1.
була знята з обліку центра зайнятості у зв»язку з її
працевлаштуванням. Згідно з трудовою
книгою 21.03.2000р. позивачка була звільнена з посади головного бухгалтера ДВАТ
треста «Краснодоншахтобуд» за п.1 ст. 36 КЗпП України за домовленістю сторін та
29.03.2000р. знову встала на облік в Краснодонський центр зайнятості, як безробітна; 21.02.2001р. вона була
працевлаштована та на підставі цього знята з обліку в центрі зайнятості. Таким
чином на момент смерті свого чоловіка,
тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1. позивачка працювала з 03.12.2001р. заступником
головного бухгалтера ДВАТ «Управління по згущенню породних відвалів та
рекультивації земель» та закінчила свою трудову діяльність 13.08.2003р., коли звільнилась з посади заступника
головного бухгалтера ВП «Управління по згущенню породних відвалів та рекультивації
земель» ДП «Краснодонвугілля» за власним бажанням. За час роботи заробіток позивачки склав'- за
грудень 2001р. -369 грн., за 2002р. -
6693, 52 грн.. Крім цього позивачка з травня 2001 року отримувала пенсію за
віком при неповному пільговому стажу за Списком №1. З квітня 2001р. розмір
пенсії позивачки складав 143 грн., з
серпня 2001р. - 156 грн., з січня
2002р.- 172 грн., а з квітня 2002р. -
189, 20 грн. Таким чином річний доход позивачки за 2002р., тобто на день смерті її чоловіка склав 8913,
22 грн ( 6693, 52 грн. заробітна плата та и
2219, 7 грн. пенсії ), тоді як
річний доход ОСОБА_3. за 2002 рік склав 5060, 4 грн.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_2 є онуком померлого
ОСОБА_3., батьками ОСОБА_2. згідно зі
свідоцтво про його народження є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка є донькою ОСОБА_3. Рішенням Красно
донського міського суду Луганської області від 27.04.1993р. з батька позивача -
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8. стягнуті
аліменти на утримання сина - ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів
доходів, але не менш ніж 25% від
мінімальної зарплати з 17.02.1993р. до повноліття дитини, на підставі зазначеного рішення виданий
виконавчий лис, копія якого додана до
матеріалів справи. Як пояснив у судовому засіданні позивач ОСОБА_2., його батько на даний час проживає в м. Донецьк,
останні 5-7 років на його утримання сплачує аліменти, аліменти сплачувались ще при

житті
його діда ОСОБА_3. Матір позивача ОСОБА_2. - ОСОБА_8. -працездатна працює, секретарем ППО «Рекультивація» та має
постійний доход.

Відповідно
до ст. . 37 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та ст. ст.
26, 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне забезпечення»
право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім»ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні. , непрацездатними членами
сім»ї вважаються дружина (чоловік), якщо
вони є інвалідами або досяглий чоловіки - 60 років, жінки -55років, онуки за умови, якщо вони не мають непрацездатних батьків.

Також ст. 28
Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 36
Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне забезпечення» право
на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени
сім»ївстановлює, що члени сім»ї
померлого вважаються такими, що були на
його утриманні, якщо вони були на його
повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним
джерелом засобів для існування.

Аналогічні
роз»яснення надані у підпункті «а» пункту 20 Постанови Пленуму ВСУ №6 від
27.03.1992р. «Про практику розгулу судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди, також підпункт
«л> пункту 20 названої Постанови передбачає,
що непрацездатні члені сім»ї загиблого,
які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його
смерті, можуть бути визнані утриманцями
потерпілого, якщо частка заробітку
останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх
існування.

На
підставі того, що на час смерті
чоловіка, позивачка отримувала пенсію за
пільговим стажем, не досягла пенсійного
віку, який встановлений Законом України
"Про пенсійне забезпечення" для жінок - 55 років, її доход перевищував доход чоловіка, який був інвалідом І групи та потребував
постійної допомоги, суд вважає, що ОСОБА_1.
не перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3. та не має права на
отримання пенсії у зв»язку з втратою годувальника.

У
позивача ОСОБА_2. є працездатна матір ОСОБА_8.,
його батьком на його утримання сплачуються аліменти, суд вважає,
що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не довели
факт їх перебування на утриманні ОСОБА_3. таму вони не можуть бути визнані його
утриманцями.

Відповідно
до ч.2 ст. 37 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення» члени сім»ї померлого, яка не була на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратила джерело до існування.

Однак, як було встановлено, позивачка отримує пенсію за віком, позивач має працездатну матір, на його утримання, його батьком ОСОБА_7 виплачуються аліменти, тому суд вважає, що вони не втратили джерело до існування та
не мають право на отримання пенсії у зв»язку з в тратою годувальника.

Беручи
до уваги викладене, суд вважає, що вимоги позивачів є необґрунтованими, оскільки факт їх перебування на утриманні
померлого ОСОБА_3. не встановлений.

Керуючись ст.
8-12, 159, 160,
161, 162, 163, 167, Розділу VII
КАС України, на підставі Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року, Закону України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003р.суд, -

постановив:

У
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодон Луганської області про визнання дій
неправомірними, перерахунок пенсії, поновлення виплат та стягнення заборгованості
по пенсії - відмовити за необґрунтованістю.

На
постанову може бути подана заява до Донецького апеляційного адміністративного
суду про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
постанови, та подана апеляційна скарга
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Краснодонський міськрайонний суд.