Справа № к-5501/07
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № к-5501/07
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

9 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

Суддів
- Мироненка О.В.

Панченка
О.І.

Горбатюка С.А.

Лиски
Т.О.

Штульмана І.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в м.
Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії за касаційною скаргу ОСОБА_1 на постанову
Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2007 року,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до Управління пенсійного фонду в
м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок пенсії, посилаючись на те, що відповідач
неправомірно відмовив у задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7
листопада 2006 року позов задоволено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2007 року
апеляційну скаргу відповідача задоволено, постанову суду першої інстанції
скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 21 листопада 2005 року задоволено позов ОСОБА_1 та
зобов'язано Білоцерківське ВАТ «Авто сфера» видати довідку про його заробітну
плату з урахуванням підвищеної тарифної ставки на 100%, з якої робиться
розрахунок, максимальної премії - 60%, в подвійному розмірі з врахуванням
підвищених 100%) для перерахунку пенсії.

На виконання даного рішення ВАТ «Авто сфера» 28 грудня 2005 року видало
довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботу на посаді водія в
населених пунктах зони відчуження (зона небезпеки 2) з 21 по 28 липня 986
року. Відповідач за вказаною довідкою не
провів перерахунок пенсії, оскільки, особам, які виконували роботу в зоні
відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії нараховувалися в
розмірах, передбачених діючими на той час преміальними системами підприємств за
основним місцем роботи. Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року № 207-7 дозволено підприємствам і організаціям встановлювати
працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60 %
тарифної ставки (посадового окладу). Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР
і Секретаріату ВЦСПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43, премія за роботу в
зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємстві системами
преміювання. Премія за роботу в зоні відчуження може бути врахована при
обчисленні пенсії лише в тому випадку, якщо вона виплачувалася працівнику перед
відрядженням в зону відчуження.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що у справі відсутні
документи, які б підтверджували роботу позивача в зоні відчуження із
зазначенням дати, населеного пункту зони відчуження, кількості відпрацьованих
позивачем днів і годин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач
правомірно відмовив у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, оскільки
довідка про заробітну плату видана з порушенням вимог чинного законодавства.

Розглядаючи справу суд в межах позовних вимог правильно застосував норми
процесуального закону, дав вірну правову оцінку обставинам та вирішив питання
про достовірність доказів у справі.

З огляду на викладене, постановлене по справі судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону, а доводи касаційної скарги його
не спростовують.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді: Мироненко О.В.

Панченко О.І.

Горбатюк С.А.

Лиска Т.О.

Штульман І.В.

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УКРАЇНИ

справа № к-5501/07

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

9 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Суддів
- Мироненка
О.В.

Панченка
О.І.

Горбатюка С.А.

Лиски
Т.О.

Штульмана І.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в м.
Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії за касаційною скаргу ОСОБА_1 на постанову
Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2007 року,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до Управління пенсійного фонду в
м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок пенсії, посилаючись на те, що відповідач
неправомірно відмовив у задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7
листопада 2006 року позов задоволено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2007 року
апеляційну скаргу відповідача задоволено, постанову суду першої інстанції
скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 21 листопада 2005 року задоволено позов ОСОБА_1 та
зобов'язано Білоцерківське ВАТ «Авто сфера» видати довідку про його заробітну
плату з урахуванням підвищеної тарифної ставки на 100%, з якої робиться
розрахунок, максимальної премії - 60%, в подвійному розмірі з врахуванням
підвищених 100%) для перерахунку пенсії.

На виконання даного рішення ВАТ «Авто сфера» 28 грудня 2005 року видало
довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботу на посаді водія в
населених пунктах зони відчуження (зона небезпеки 2) з 21 по 28 липня 986 року. Відповідач за вказаною довідкою не провів
перерахунок пенсії, оскільки, особам, які виконували роботу в зоні відчуження
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії нараховувалися в розмірах,
передбачених діючими на той час преміальними системами підприємств за основним
місцем роботи. Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986
року № 207-7 дозволено підприємствам і організаціям встановлювати працівникам,
зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60 % тарифної ставки
(посадового окладу). Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату
ВЦСПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43, премія за роботу в зоні ЧАЕС
виплачувалася у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.
Премія за роботу в зоні відчуження може бути врахована при обчисленні пенсії
лише в тому випадку, якщо вона виплачувалася працівнику перед відрядженням в
зону відчуження.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що у справі відсутні
документи, які б підтверджували роботу позивача в зоні відчуження із
зазначенням дати, населеного пункту зони відчуження, кількості відпрацьованих
позивачем днів і годин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач
правомірно відмовив у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, оскільки
довідка про заробітну плату видана з порушенням вимог чинного законодавства.

Розглядаючи справу суд в межах позовних вимог правильно застосував норми
процесуального закону, дав вірну правову оцінку обставинам та вирішив питання
про достовірність доказів у справі.

З огляду на викладене, постановлене по справі судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону, а доводи касаційної скарги його
не спростовують.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову
Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді
підписи

Згідно з оригіналом

Відповідальний секретар
Возна І.П.