Справа № 6/1
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

10.04.2008 р.
№ 6/1

Окружний
адміністративний суд міста Києвав у складі:

головуючого
- судді ,

секретаря
судового засідання ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Головне управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві Управління Служби
безпеки України у м. Києві

про

неправомірні дії Головного управління
Пенсійного фонду України в м.Києві та Управління Служби безпеки України у
м.Києві

За
участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1.

відповідача Цінчик В.М.. (довіреність від
25.12.2007 р. № 61)

третя
особа Ільїн Г.А. (довіреність
від 19.12.2007 р. № 51/14-47133)

На
підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України 10.04.2008 р. проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Окружного адміністративного суду м. Києва
з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві,
третя особа Управління Служби безпеки України у м. Києві про неправомірні
дії Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві та Управління Служби безпеки України у м. Києві.

В ході судового розгляду позивач
заявою від 20.03.2008 р. уточнив позовні вимоги та просив суд:

1. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1з дати її
призначення Управлінням Служби безпеки України у м. Києві (з 21 грудня 2006 р.)
згідно вимог діючої редакції ст.. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» (№ 2262-ХІІ) з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії, тобто виходячи з суми 3532,85 грн. х 70% = 2472,99 грн.

2. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1недорахованої
пенсії з дати її призначення Управлінням
Служби безпеки України (з 21.12.2006
р.).

3. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної
пенсії на підставі розрахунку, зробленого Фінансово-економічною службою Служби
безпеки України, нового грошового забезпечення з урахуванням підвищеного на 50
відсотків посадового окладу військовослужбовцям, які проходили службу у
підрозділах оперативного документування
Служби безпеки України.

4. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1недорахованої
пенсії з дати її призначення Управлінням
Служби безпеки України з моменту появи
законних підстав.

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1. зазначив, що відповідачем при обчисленні
пенсії не була врахована надбавка
військовослужбовцям, які мають право на пенсію та залишені на службі, та на яку
також нараховувалися відсотки за безперервну службу в органах Служби Безпеки
України та щомісячна премія. Вказані дії відповідача призвели до обмеження його
майнових прав, викладених в ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», а саме позивачу нарахували пенсію згідно з Законом
України від 20.12.2005 р. № 3235-ІУ у розмірі 2067,95 грн., замість суми
2472,99 грн. відповідно до Закону України від 04.04.2006 р. № 3591-ІУ.

Відповідач проти позову заперечує,
вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Підвищення окладів дійсним
військовослужбовцям Служби Безпеки України відбувалося на підставі Указу
Президента від 26.12.2003 р. № 1524 та прийнятого відповідно до нього наказу
Голови СБУ № 574. На даний час Указ Президента № 1524 втратив чинність. На
момент звільнення позивачу підвищений
оклад не встановлювався і не відповідно не входив до грошового атестату. Тому, це суперечить ст.. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №
2262-ХІІ від 09.04.1992 р. (із змінами та доповненнями). Частиною 2 ст. 40
Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»№ 3235-ІУ зупинено дію
ст.. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тому,
пенсія позивачу була призначена з урахуванням вищевказаної норми ч. 2 ст. 40
Закону України № 3235-ІУ.

Представник
третьої особи позовні вимоги ОСОБА_1.
підтримав та зазначив, що Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп визнано неконституційним
зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо
надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового)
правового регулювання відносин, ніж передбаченого законами України, не
відповідає статям 1, 3, частині другій
статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтями
21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій
статті 95 Конституції України. Тому, на думку представника третьої особи, дії
Головного управління Пенсійного фонду України не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
наказом Голови Служби Безпеки України від 09 грудня 2006 року № 1917-ос був
звільнений з військової служби за п.п. "а" п. 65 та п.п.
"б" п. 67 «Положення про проходження військової служби за контрактом
та кадрової військової служби у СБ України»(за станом здоров'я), і наказом
начальника Управління оперативного документування СБ України від 16 грудня 2006
року за № 104-ос виключений із списків особового складу з 20 грудня 2006 року
із загальною вислугою - 25 років 9 місяців 27 днів.

Грошове
забезпечення за останньою штатною посадою складає 3532 грн. 85 коп. Згідно ст.
43 діючого на час звільнення редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб»(№ 2262 від 12 03.04.92р.).

Відповідач
повинен був нарахувати пенсію в розмірі 70% (за вислугу 25 років) від розміру
грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку
за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (доплати,
надбавки, підвищення) та премії, тобто розмір моєї пенсії повинен був складати
3532, 85 грн. X 70% = 2472, 99 грн.

Як
встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, фінансовим підрозділом
Управління СБ України у м. Києві позивачу
було обчислено пенсію в розмірі 2067, 95 грн. Відповідно до вимог статті 99 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006
року № 489-V, військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які
мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб", пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду
України. Виплата пенсій, в тому числі призначених до введення в дію цього
Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду через установи ВАТ "Ощадний
банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера або за його
бажанням через установи банків, з якими Пенсійним фондом України укладено
відповідні договори, на підставі документів та у порядку, визначених Законом
України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

На
підставі наведеного, починаючи з 1 січня 2007 року, пенсійне забезпечення
пенсіонерів, які перебували на пенсійному обліку в УСБУ у м. Києві та
військовослужбовців СБ України, які звільнені з військової служби до 31 грудня
2006 року, проводиться органами Пенсійного фонду України (пенсіонерам, які
мешкають в м. Києві - Головним Управлінням Пенсійного фонду України в м.
Києві).

Позивач
звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва з заявою
щодо роз'яснення нарахування пенсії. Листом від 12.11.2007 р. за № 28386/12
відповідач пояснив, що пенсію обчислено згідно ст. 40 Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік», згідно якої до грошового забезпечення
для обчислення пенсії було враховано:

- посадовий оклад - 280 грн.;

- оклад за військове звання - 130 грн.;

- надбавку за вислугу років 40% - 164
грн.;

- середньомісячну суму надбавок по
додатковому грошовому забезпеченню за останні 24 календарні місяці в сумі
2380,22 грн.

При
цьому не була врахована до обчислення пенсії надбавка військовослужбовцям, які
мають право на пенсію та залишені на службі і на яку також нараховувались
відсотки за безперервну службу в органах СБ України та щомісячна премія.

Суд
не погоджується з вказаною позицією відповідача з огляду на наступне.

При
проведенні розрахунку пенсійного забезпечення позивача Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві не врахувало, що Закон України «Про
внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та
соціального захисту військовослужбовців»від 04 квітня 2006 року № 3591-ІУ,
прийнятий після прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2006
рік». Зокрема, п. 19 цього Закону, яким внесені зміни в ст. 43 «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб»(№ 2262-12) встановлено, що «Пенсії
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право
за цим Законом та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, установлених законодавством».

В ст.
43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб»(№ 2262-12) не зазначено ніяких додаткових умов і обмежень порядку
нарахування пенсії. Зазначений закон є нормою прямої дії, тому обмеження прав
позивача, визначених ст. 43 цього Закону нормами іншого законодавчого акту,
всупереч вимогам ст. 22 Конституції України є не правомірним.

Вказане
суперечать ст. 22 Конституції України, де зазначено, що «при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту
існуючих прав і свобод».

Конституційним
Судом України 09.07.2007 р. ухвалено Рішення № 6-рп у справі за конституційним
поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік»(справа про соціальні гарантії
громадян). Даним Рішенням визнані неконституційними положення низки статей
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинялося
надання пільг і соціальних гарантій. Окрім того, відповідно до пункту 5
Рішення, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей законів, що визнані неконституційними.

Розглядаючи
дану справу, Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що «зупинення
законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання
пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3, частині другій статті
6, частині другій статті 8, частиш другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1
частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції
України. Таким чином, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону
про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до
чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким
чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання
суспільних відносин».

Окрім
того, з метою забезпечення правильного та однакового застосування судами
законодавства Пленум Верховного Суду України своєю Постановою № 8 від 13.06.07
р. «Про незалежність судової влади»роз'яснив (пункт 19), що «відповідно до
статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та
інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи
людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг
встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод».

Частиною
1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд
також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема:

1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно
з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності підстав для перерахунку пенсії.

Зважаючи
на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова
особа.

Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а відповідачу -відповідно до тієї частини
вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно Прикінцевих та перехідних
положень КАС України до набрання
чинності законом, який регулює порядок сплати і розмір судового збору, розмір
цього збору за подання позовів немайнового характеру визначається відповідно до
пп. „б” п.1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, тобто
-3,40 грн.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1з дати
її призначення Управлінням Служби безпеки України у м. Києві (з 21 грудня 2006
р.) згідно вимог діючої редакції ст.. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» (№ 2262-ХІІ) з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим
званням, процентну надбавку за
вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії, тобто виходячи з суми 3532,85 грн. х 70% = 2472,99
грн.

3. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1недорахованої
пенсії з дати її призначення Управлінням
Служби безпеки України (з 21.12.2006
р.).

4. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної
пенсії на підставі розрахунку, зробленого Фінансово-економічною службою Служби
безпеки України, нового грошового забезпечення з урахуванням підвищеного на 50
відсотків посадового окладу військовослужбовцям, які проходили службу у
підрозділах оперативного документування
Служби безпеки України.

5. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1недорахованої
пенсії з дати її призначення Управлінням
Служби безпеки України з моменту появи
законних підстав.

6. Судові витрати у розмірі 3,40 грн.
присудити на користь ОСОБА_1.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий -
суддя
Добрянська Я.І.