Справа № 2/86
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

07.08.2008 р.
10:00
№ 2/86

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберда В.І. при секретарі судового
засідання Мельниковій Л.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1

до
Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку
України

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: ОСОБА_2

про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу

Обставини справи:

Позов
заявлено про поновлення ОСОБА_1. на посаді начальника Управління державного
контролю та нагляду за безпекою автоперевезень Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України; про стягнення
з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з
01.08.07р. до дня поновлення на роботі у сумі 4 706, 81 грн.; про стягнення з
відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

В
обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.ст. 232, 235, 237-1
Кодексу законів про працю України та зазначає, що його було звільнено з посади
на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за погодженням сторін), але позивач
стверджує, що фактично він написав заяву про звільнення перебуваючи під тиском
начальника Головавтотрансінспекції ОСОБА_2.

Відповідач
проти позову заперечив з тих підстав, що звільнення позивача відбулось із
дотриманням встановлених законодавством про працю вимог. Стосовно тиску на
позивача з боку начальника зазначив, що ОСОБА_1. повинен був повідомити
правоохоронні органи про протиправні дії посадової особи, проте з відповідними
заяви позивач не звертався.

Третя
особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні
відповідача -ОСОБА_2. надіслав до суду заяву про розгляд справи без його
участі. При цьому вказав на обставини звільнення позивача за власним бажанням
та відсутність тиску з його сторони.

В
судовому засіданні 07.02.08р. судом задоволено клопотання позивача про виклик
свідків -ОСОБА_3та ОСОБА_4.

В ході
судового розгляду справи позивач надав уточнення до позову та просить суд
поновити його на посаді; стягнути з відповідача середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 34 516, 60 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000
грн., а також стягнути з відповідача 5000 грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідно
до ст. 51 КАС України позивач має право змінити підставу або предмет позову,
збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду, а
тому суд прийняв до розгляду зазначені уточнення позивача.

В
судовому засіданні 11.03.08р. представник відповідача заявив клопотання про
виклик свідка -ОСОБА_5 . Суд задовольнив клопотання про виклик свідка.

В
судовому засіданні 10.04.08р. позивач заявив клопотання про виклик свідків
-ОСОБА_6та ОСОБА_7. Судом задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

В
судовому засіданні 10.04.08р. допитано свідків -ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_5.

14
травня та 7 серпня 2008 року позивачем надано заяви про уточнення позовних
вимог, а саме позивач просить суд збільшити розмір середньої заробітної плати,
що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу: у розмірі 44 008, 67 грн.
(заява від 14.05.08р.) та у розмірі 57 658, 42 грн. (заява від 07.08.08р.). В
інший частині позовні вимоги залишені позивачем без змін. Зазначені заяви про
збільшення позову прийняті судом до розгляду.

Розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом
№ 70-ВК від 19.01.2006 року ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника
Управління державного контролю та нагляду за безпекою автоперевезень Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та
зв'язку України.

Наказом
№ 1554-КВ від 31.07.2007 року позивач звільнений згідно п. 1 ст.36 КЗпП України
за згодою сторін.

Законодавство
про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів
законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 Кодексу законів про
працю України).

Пунктом
першим статті 36 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України)
передбачено можливість припинення трудового договору шляхом розірвання його,
зокрема, за згодою сторін. Чинне законодавство України у такому випадку не
зобов'язує працівника зазначати причину звільнення з роботи.

23.05.2007
року позивач написав заяву на звільнення за погодженням сторін згідно п. 1 ст.
36 КЗпП України з 31.08.2007 року.

16.07.2007
року позивач написав заяву про відклик заяви на звільнення із займаної посади
за погодженням сторін і направив її до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті.

17.07.2007
року позивачем подано заяву про надання відпустки по догляду за дитиною до
трьох років з 30.07.2007 року. При цьому, позивач надав відповідачу довідку про
те, що його дружина ОСОБА_8 . (свідоцтво про укладення шлюбу від 27.06.97р.
реєстраційний запис № 719) працює в АТ «Гоголь Інтер Транс»на посаді
юрисконсульта з 17.07.2007.

Відповідно
до ст.18 Закону України «Про відпустки»батько дитини має право на отримання
відпустки по догляду за дитиною по досягненні нею трирічного віку. Одночасно,
ст. 20 цього ж Закону визначає, що відпустка за дитиною по досягненні нею
трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи матері дитини про
те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплати
допомоги по догляду за дитиною їй припинено із обов'язковим зазначенням дати.

Отже,
встановлено вичерпний перелік документів, які необхідно подавати батькові
дитини у випадку, якщо батько йде у відпустку по догляду за дитиною по
досягненню нею трирічного віку у випадку, якщо мати дитини приступає до
фактичного виконання службових обов'язків до закінчення строку зазначеної
попередньо соціальної відпустки.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано необхідний перелік
документів, а тому заява ОСОБА_1. про відпустку по догляду за дитиною
відповідачем не розглядалась.

Пунктом
8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92р. № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів», передбачається, що у випадку, якщо між
працівником та уповноваженим органом установи досягнуто згоди про терміни
звільнення працівника за п.1 ст. 36 КЗпП України, трудові відносини
припиняються в строк, визначений сторонами. У випадку, якщо однією із сторін
прийнято рішення про анулювання такої домовленості, остання може бути
анульована у випадку досягнення взаємної згоди сторін.

ОСОБА_2.
обіймає посаду начальника Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті та діє на підставі Положення про Головну державну інспекцію на
автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 08.09.2004р. № 1190, та постанови Кабінету Міністрів України від
27.12.2006р. № 1806, а отже є уповноваженою особою Головавтотрансінспекції в
розумінні КЗпП України.

Як
вбачається з матеріалів справи та по суті не оспорюється сторонами,
уповноважена особа Головавтотрансінспекції не надала згоди на анулювання
домовленості стосовно факту звільнення ОСОБА_1. із займаної посади в строк
попередження (31.07.2007), а тому ОСОБА_1. звільнено відповідно до п.1 ст. 36
КЗпП на підставі раніше досягнутої домовленості сторін.

З показань
свідків судом встановлено наступне: свідки з боку позивача були звільненні із
займаних посад за час перебування ОСОБА_2. на посаді начальника
Головавтотрансінспекції, а тому судом не можуть бути прийняті до уваги як
належні їх свідчення щодо тиску на позивача при звільненні з боку уповноваженої
особи відповідача.

Свідок
відповідача - ОСОБА_5. в своїх свідченнях зазначив, що ОСОБА_1. відповідно до
своїх службових обов'язків повинен входити до складу Урядової Комісії, яка була
створена Розпорядженням КМУ в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в
результаті, якої загинуло 12 осіб, для розслідування причин аварії. Саме в цей
час ОСОБА_1. в своєму кабінеті неодноразово заявляв, що він втомився від
роботи, йому непотрібні такі навантаження, пенсія в нього більша ніж зарплата
та він має суттєві наміри звільнитися з Головавтотрансінспекції.

З
урахуванням викладеного, свідчення свідків щодо неправомірного звільнення
внаслідок тиску з боку керівника судом до уваги не приймається.

Щодо
порушення порядку звільнення суд вбачає за необхідне зазначити про наступне.

В
день звільнення (31.07.2007) ОСОБА_1 . перебував на лікарняному. Зазначені
обставини не оспорюються сторонами у справі, копія листка непрацездатності
залучена до матеріалів справи.

Відповідно
до ст. 47 КЗпП України та згідно ст. 4 Інструкції про порядок ведення трудових
книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93р. №
58, якщо працівник в день звільнення відсутній на роботі, то власник або
уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із
зазначенням про необхідність отримання трудової книжки.

Листом
відділу кадрової та загальної роботи Головавтотрансінспекції від 31.07.2007р. №
104, копія якого залучена до матеріалів справи, позивача було запрошено для отримання
трудової книжки. 01.08.2007р. позивачем отримано трудову книжку, що
підтверджується підписом у журналі видачі трудових книжок.

Таким
чином, судом не встановлено факту порушення відповідачем законодавства при
прийнятті наказу про звільнення позивача, а тому суд приходить до висновку про
безпідставність заявлених вимог.

За
таких обставин, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача.

Керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст. 161-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову
повністю.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга в порядку ст. 186 КАС України
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня
її проголошення та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження (ст.254 КАС України).

Суддя
В.І. Келеберда