Справа № 22-а-440/2008
Суддя: Дугаренко О.В.
Дата ухвалення: 2008-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

28.10.2008

Справа
№ 22-а-440/08 Попередній № справи 2-а-290/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дугаренко О.В.,

суддів Кучерука О.В. ,

Лядової Т.Р.

секретар судового засідання Петрашова Ю.Б.

без участі представників сторін,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосія АРК на постанову Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим (суддя Хожаінова О.В.) від 16.07.08 у справі №22-а-440/08

за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосія АРК (вул. Українська
44,Феодосія,Автономна Республіка Крим,98100)

про визнання дій протиправними,
зобов'язання виконати дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Хожаінова О.В.) від 16.07.2008 у справі №2-а-290/08 задоволений позов ОСОБА_1до
Управління Пенсійного фонду України в м. Феодосії. Постановлено: визнати
дії Управління Пенсійного фонду України
в м. Феодосії щодо відмови підвищити
пенсію ОСОБА_1відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»протиправними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.
Феодосії провести з 9 липня 2007 року перерахунок призначеної ОСОБА_1пенсії і
виплату відповідно до вимог статті 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції, чинній до
31.12.2007 грудня.

Не погодившись з постановою суду
Управління Пенсійного фонду України в м. Феодосії звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано, що мінімальний
розмір пенсії, який застосовано при заявлені вимог про її перерахування,
встановлено Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”
який може бути застосований тільки для
розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом. Також відповідач пояснив, що
ст..7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” передбачено, що
фінансове забезпечення здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету
України. Оскільки кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного
бюджету України, відповідач вважає, що саме у нього відсутній обов`язок
перерахування та сплати надбавок, встановлених ч.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”. Крім того, заявник вказав, що позовні вимоги
містили вимогу про визнання неправомірною відмови про підвищення пенсії на 30%
від прожиткового рівня для непрацездатних. Але суд постановив рішення по іншому
питанню: визнання дій відповідача щодо відмови позивачу підвищити пенсію
відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»в редакції, чинній до 31.грудня 2007 року.

У судове засідання, призначене на
28 жовтня 2008 року сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи
сповіщались належним чином, причини неявки судовій колегії не повідомили.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач -ОСОБА_1, є пенсіонером та отримує пенсію за віком, а також прирівняний
до дітей війни та має право на отримання підвищення пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції
України положення п.12 ст.11 Закону України „Про Державний бюджет України на
2007 рік”, яким було припинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”, з урахуванням статті 111 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, яка передбачала, що в 2007 році підвищення
пенсії або щомісячного грошового утримання, яке виплачується замість пенсії
згідно ст..6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни”, виплачуються
особам, які є інвалідами, окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, в розмірі 50% від
розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, стосовно того, що перерахунок пенсії відповідачу повинен бути
здійснений з 09.07.2007 року, тобто з дати ухвалення рішення Конституційного
Суду України.

Але судом першої інстанції слід
було вказати кінцеву дату строку, до якої слід проводити перерахунок та
виплату, тобто до 31.07.2007, тобто до кінця бюджетного року.

Оскільки особам, на яких розповсюджується дія Закону
України „Про соціальний захист дітей війни”, передбачена виплата підвищення
пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, то обов`язок
сплати підвищеної пенсії, у складі якої є надбавка, покладена на органи
Пенсійного Фонду України, як органи першого рівня системи пенсійного
забезпечення в Україні.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” одним з джерел формування коштів
Пенсійного фонду є кошти державного бюджету та цільових фондів, що
перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом.

Судова колегія вважає, що Законом
України Законом України „Про соціальний захист дітей війни”, не передбачено обмеження виплат наявністю
певних коштів чи фінансування з бюджету. Крім того, ст..22 Конституції України
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів, тому відсутність коштів на
виплату надбавок до пенсій не позбавляє особу, якої повинна бути здійснена
доплата до пенсії, права на отримання такої доплати.

Що стосується доводів апелянта про
відсутність у Законі посилань на розмір мінімальної пенсії саме для
застосування Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”, то судова колегія з урахуванням положення п.7
ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України про можливість застосування
аналогії закону, вважає, що, оскільки у Законі України „Про соціальний захист
дітей війни”, не передбачений розмір мінімальної пенсії для розрахунку
надбавки, то слід застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який
встановлений Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Разом з тим, судова колегія вважає,
що доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції
необґрунтовано розглянуті вимоги, що не були заявлені позивачем, заслуговують
уваги.

Так, зі змісту позовної заяви
вбачається, що позивач просив визнати неправомірними дії відповідача відповідно відмови в підвищенні пенсії на 30%
від прожиткового мінімуму для непрацездатних. Але суд першої інстанції фактично
розглянув питання про неправомірність дій по відмові підвищити пенсію
відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В той же час суд в мотивувальній
частині рішення послався на ч.2 ст.11 КАС України, з чого судова колегія робить
висновок, що суд першої інстанції розглядав справу за заявленою позовною
заявою, не виходячи за межі позовних вимог.

З матеріалів справи не вбачається,
що позивач відповідно до ст.. 137 Кодексу адміністративного судочинства України
звертався з заявою про зміну позовних вимог.

Судова колегія вважає, що підстав
для задоволення вимог позивача про неправомірними дій Управління Пенсійного
фонду України у м. Феодосії відповідно відмови в підвищенні пенсії на 30% від
прожиткового мінімуму для непрацездатних не існує, оскільки з відповіді органу
пенсійного фонду від 24.04.2008 вбачається, що
відповідача фактично надав інформацію позивачеві про розмір надбавок
пенсій дітям війни, який належить сплаті у 2007 и 2008 р.р.

Крім того, діюче законодавство не
передбачало підвищення пенсії особам, які мають статус «діти війни»на 30% від
прожиткового мінімуму для непрацездатних.

Таким чином, судова колегія прийшла
до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції має бути скасована.

Керуючись статтями 195, 196, п. 3
ч. 1 ст. 198, ч. 2 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосії
задовольнити частково.

Постанову Феодосійського міського
суду від 16.07.2008 року у справі
№2а-290/08 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов`язати Управління Пенсійного
фонду у м. Феодосії провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно
до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” за період з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законну силу з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
підпис
О.В.Дугаренко

Судді
підпис
О.В.Кучерук

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Помічник судді
В.М.Фоменко