Справа № 22а-6668/2008
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-6668/08
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 47 Петешенкова М.Ю.(справа №2а-157/08)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М.(доповідач),

суддів - Поплавського В.Ю., Уханенка С.А.

при
секретарі - Фірсік Д.Ю.

за участю
позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м. Дніпропетровська, треті особи: Пенсійний фонд
України, Міністерство праці та соціальної політики України, про визнання
протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а
н о в и л а:

У жовтні 2007 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська, в якому, уточнивши свої
позовні вимоги, просила визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо не перерахунку та невиплати їй підвищення до
пенсії у розмірі, передбаченому ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та зобов'язати відповідача підвищити її пенсію на 30% мінімальної
пенсії за віком, перерахувати та виплатити її у відповідності до вимог ст.. 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з дати її звернення із
відповідною заявою, а саме з 06 вересня 2007 року.

Постановою Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_1. було задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська щодо
не вчинення дій у вигляді перерахунку та виплати позивачці щомісячних доплат до
пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та
зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1. з 06 вересня 2007
року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просив скасувати постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2008 року та постановити по справі нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. Обґрунтовував свої вимоги тим,
що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не
визначений на законодавчому рівні, не вказано,
яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги
і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1.,
відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», має статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії
НОМЕР_1від 15 вересня 2005 року та відповідною відміткою в ньому (а.с.7).

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була
призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року
положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо
призупинення дії положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» визнані неконституційними.

06
вересня 2007 року ОСОБА_1. звернулася з заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м. Дніпропетровська про здійснення підвищення,
перерахунку та виплати щомісячної доплати до пенсії як дитині війни (а.с.5).

Листом
від 12.09.2007 року № 1150/06-13 відповідач повідомив ОСОБА_1. про можливість
здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни після визначення на
законодавчому рівні розміру мінімальної пенсії для обчислення цього підвищення
(а.с.6).

У
відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, відповідно
до якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Частина
2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи
до уваги той факт, що ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був
здійснити перерахунок та виплатити
щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1. відповідно до чинного законодавства.

Сторонами визнано, що
Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська будь-яких дій, пов'язаних з перерахунком пенсії позивачки в
частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» не здійснювало, відповідних виплат - не
проводило.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
припустився бездіяльності щодо
своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни», вірно зазначивши при цьому, що
відсутність визначеного на законодавчому рівні механізму визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до
пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», не звільняє суб'єкта
владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою
для обмеження законних прав, встановлених ст.6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» для цієї категорії
осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України , суд
апеляційної інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198
, ст. 200 , 205
, 206 КАС України
, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2008 року - без змін.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст
ухвали виготовлено 18 вересня 2008 року.

Головуючий:
Л.М.Нагорна

Судді: В.Ю.Поплавський

С.А.Уханенко