Справа № 2-а-95/2007
Суддя: Матвієнко В.М.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-95/07р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області у складі: головуючого судді - В.М.Матвієнка,

при секретарі -
О.А.Павличенко,

представника відповідача - О.В. Бадун , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення м. Лубни
про визнання дій працівників цієї установи неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок і виплату допомоги на оздоровлення та одноразової
компенсації суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення м. Лубни про визнання дій працівників цієї.
установи неправомірними та зобов'язання провести перерахунок і виплату допомоги
на оздоровлення та одноразової компенсації.

У позові вказано, що позивач являється ліквідатором наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії, має 2 групу інвалідності, пов'язаної з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС . Згідно ст. 48 ЗУ ' Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ' йому повинні були
виплатити щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат, однак до 2006 року йому виплачувалась допомога на оздоровлення
тільки в розмірі 26 грн.70 коп. щорічно з чим він не погоджується , вважаючи ,
що йому не донараховано і не доплачено за період з 1999р по 2005р включно з
урахуванням виплачених сум - 5103грн. 10коп., яку прохає до нарахувати та
виплатити.

Крім того
позивач вважає, що згідно ст. 48 ч.1 ЗУ ' Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ' йому невірно
нарахована та виплачена одноразова компенсація, як інваліду 2 групи. Зазначена
компенсація, згідно ст.48 вищевказаного Закону повинна бути значно більша, а
саме в розмірі - 45 мінімальних заробітних плат з розрахунку мінімальної
заробітної плати - 262 грн., що становить - 11790 грн.( 262 грн.*45 = 11790
грн.) , отримана ним сума одноразової компенсації складає - 284,4 грн., не
донарахована і не сплачена сума, враховуючи сплачену становить 11505,6 грн.,
яку він прохає до нарахувати та виплатити.

У 2007 році позивач дізнався, що згідно Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що йому не донараховані вищевказані виплати в
зв'язку з чим звернувся до Управління праці та соціального захисту населення м.
Лубни з заявою про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення та перерахунок
одноразової компенсації на що отримав відмову, яку вважає неправомірною і
прохає суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому, як
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи щорічної
допомоги на оздоровлення в сумі 5468,1 грн. та здійснити перерахунок та виплату
одноразової компенсації за 2005 рік в сумі - 11505,6 грн.

В судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги змінив, прохаючи суд стягнути всю
суму одноразової компенсації - 11505грн. 60коп., а суму допомоги на оздоровлення
зменшив, виходячи з мінімального розміру заробітної плати, який встановлений на
початок календарного року, а саме - 5103грн. 10коп.

Представник
відповідача Управління праці та соціального захисту населення м. Лубни
Полтавській області позов не визнав , мотивуючи тим, що нарахування та виплата
одноразової компенсації проводилось позивачу згідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836. де зазначені розміри щорічної
допомоги на оздоровлення інвалідам 2 групи - учасникам ліквідації наслідків
аварії та одноразові компенсації учасникам ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Дані розрахунки є вірними.

Представники
Головного управління праці та соціального захисту населення в м.Полтава ,
Центру по нарахуванню і виплаті допомоги та здійсненню контролю за правильністю
виплати, призначення пенсій в судове засідання не з'явились , про час, місце
розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином, про що маються
відповідні поштові повідомлення, про причини неявки в судове засідання суд не
повідомили, з заявою про перенесення розгляду справи до суду не звертались, що
дає суду право провести судове засідання у відсутність цих представників .

Дослідивши обставини, докази справи, заслухавши учасників судового
засідання суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідністю з ст. 46 Конституції України громадяни
мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні
права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Встановлено, що позивач являється ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, пов'язаної з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно ст. 48 закону ' Про статус і соціальний захист
громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ' інвалідам 2
групи , що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачена
щорічна виплата на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат,
однак до 2006 року позивачу виплачувалась допомога на оздоровлення тільки в
розмірі 26 грн.70 коп. щорічно з чим він не погоджується , вважаючи , що йому
на підставі вищевказаного закону не донараховано і не доплачено за період з
1999р по 2005р включно з урахуванням виплачених сум та мінімальних розмірів
заробітних плат , встановлених Законами України в цей період - 5103 грн.
10коп., яка складається з розрахунку : за 1999 рік із розрахунку мінімальної
заробітної плати 74 грн., що становить 370 грн.( 74 грн. * 5 =370 грн.),
отримана ним сума -26 ,7 грн., не донарахована і не сплачена сума становить -
343 ,3 грн.;

за 2000 рік із
розрахунку мінімальної заробітної плати 74 грн., що становить 370 грн.( 74 грн.
* 5 = 370 грн.), отримана ним сума -26 ,7 грн., не донарахована і не сплачена
сума становить - 343 , 3 грн.;

за 2001 рік із
розрахунку мінімальної заробітної плати 118 грн., що становить 590 грн.( 118
грн. * 5 =590 грн.), отримана ним сума -26 ,7 грн., не донарахована і не сплачена
сума становить - 563 , 3 грн.;

за 2002 рік із
розрахунку мінімальної заробітної плати 140 грн., що становить 700 грн.( 140
грн. * 5 = 700 грн.), отримана ним сума -26 ,7 грн., не донарахована і не
сплачена сума становить - 673 , 3 грн.,

за 2003 рік із розрахунку мінімальної заробітної плати
185/Грн., що становить 925 грн.( 185 грн. * 5 =925 грн.), отримана ним сума -26
,7 грн., не донарахована і не сплачена сума становить - 898 , 3 грн.;

за 2004 рік із
розрахунку мінімальної заробітної плати 205 грн., що становить 1025 грн.(
205грн. * 5 = 1025грн.), отримана ним сума -26 ,7 грн., не донарахована і не
сплачена сума становить - 998 , 3 грн.;

за 2005 рік із
розрахунку мінімальної заробітної плати 262 грн., що становить 1310 грн.( 262
грн. * 5 =1310 грн.), отримана ним сума -26 ,7 грн., не донарахована і не
сплачена сума становить - 1283 , 3 грн., яку він прохає до нарахувати та
виплатити.

Крім того, згідно ст. 48 ч.1 ЗУ
' Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ' позивачу невірно нарахована та виплачена одноразова
компенсація, як інваліду 2 групи. Зазначена компенсація, згідно ст.48
вищевказаного Закону повинна бути значно більша, а саме в розмірі - 45
мінімальних заробітних плат з розрахунку мінімальної заробітної плати - 262
грн., що становить - 11790 грн.( 262 грн.*45 = 11790 грн.) , отримана ним сума
одноразової компенсації складає - 284,4 грн., не донарахована і не сплачена
становить 11505,6 грн., яку він прохає до нарахувати та виплатити.

У 2007 році позивач дізнався, що згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що йому не донараховані вищевказані виплати в зв'язку з чим
звернувся до Управління праці та соціального захисту населення м. Лубни з
заявою про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення та перерахунок
одноразової компенсації на що отримав відмову, яку вважає неправомірною і
прохає суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому, як
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи , щорічної
допомоги на оздоровлення та здійснити перерахунок та виплату одноразової
компенсації за 2005 рік.

Відмову відповідача з посиланням на Постанову КМУ №836 від 26.07.1996 суд
вважає незаконною, виходячи з того, що ст.48 Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачає більший розмір виплати одноразової компенсації ,
щорічної допомоги на оздоровлення ніж розмір передбачений Постановою КМУ №836
від 26.07.1996 p.,
дана стаття Закону є чинною, що не оспорюється сторонами.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного
соціального захисту , Верховна Рада у 2006 році доповнила закон " Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ст.71, в якій встановлено, що дія положень цього закону не
може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього
закону.

Відповідно до ст. 92 ч. 1 п.6 Конституції України , виключно законами
визначаються , зокрема , основи соціального захисту , а ст. 75 Конституції
України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент
- Верховна Рада .Конституція не надавала права парламенту делегувати свої
повноваження іншим державним органом, а останнім - своїми нормативно -
правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою дія ст. 48 закону
" Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не призупинялась, отже є чинною.

При розгляді даного спору суд керувався принципом верховенства права, що
передбачено ст. 8 Конституції України, взявши в основу Закон України " Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", який має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ №836 на яку
посилаються представники відповідача.

До пояснень представника відповідача щодо того, що
відповідач при виплаті одноразової допомоги керується ст.62 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Постановою КМУ №836, суд відноситься
критично, так як зазначена постанова звужує зміст та обсяг існуючих прав і
свобод, що суперечить ст.22 Конституції України. Разом з тим суд взяв до уваги
Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року по справі № 1-21,
Конституційний Суд України визначив зміст поняття "звуження змісту прав і
свобод " -

зменшення
ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються
відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження
обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників
використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає за необхідне зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення м. Лубни Полтавській області, зробити
перерахунок одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення
позивачу, а Центр по нарахуванню і виплаті допомоги та здійснення контролю за
правильністю призначення та вплати пенсій виплатити ОСОБА_1 одноразову
компенсацію в розмірі - 5103 грн.10 коп. та одноразову компенсацію в розмірі -
11505 грн. 60 коп.

Позивач при
подачі позову, як і відповідачі звільнені від оплати судового збору, тому
судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.8,
ст.22, 46 , 75, 92 Конституції України, ст.48, 71 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС" , ст.ст. 8-11,71,86,100 КАС України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення м. Лубни Полтавській області здійснити перерахунок ОСОБА_1, як
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії на ЧАЕС, інваліду 2
групи одноразової компенсації в розмірі - 11505грн. 60 коп. та перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі - 5103 грн. 10 коп.

Зобов'язати Центр по нарахуванню і виплаті допомоги та
здійснення контролю за правильністю призначення та вплати пенсій виплатити
ОСОБА_1 одноразову компенсацію в розмірі - 11505грн. 60 коп. та щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі - 5103 грн.10 коп.

Судові витрати
щодо сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.

На постанову суду може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня оголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.