Справа № 22-а-10161/08
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2008-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя -
доповідач - С. А. Малашкевич
Суддя
І інстанції - С. О. Родіонов
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

«24» вересня 2008 року справа № 22-а-10161/08

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Малашкевича С. А.

суддів Геращенко І. В., Арабей Т. Г.

при секретарі судового засідання - Літвіновій Л. О.

за участю представників сторін:

від позивача - не
прибули

від відповідача - не прибули

розглянувши апеляційну скаргу

УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська

на постанову Кам»янобрідського районного суду м.
Луганська

від

29 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2а-9/2008 (суддя Родіонов С. О.)

за позовом

ОСОБА_1

До

УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська

про

визнання дій незаконними та зобов»язання здійснити
перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ
в Кам»янобрідському районі м. Луганська про визнання дій незаконними та
зобов»язання зробити перерахунок пенсії.

В подальшому
позивачем були уточнені позовні вимоги, а саме позивач просив визнати
неправомірними дії УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська, пов»язані з
відмовою у проведенні перерахунку пенсії у відповідності до ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зобов»язати відповідача призначити пенсію у розмірі
8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду спричинену здоров»ю
у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з 10.10.06 р., виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком в розмірі мінімального прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність встановленого законом.

Постановою
Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29 липня 2008 року у справі №
2-а-9/08 позовні вимоги задоволені, внаслідок чого визнані неправомірними дії
УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська, пов»язані з відмовою у проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» і дії пов»язані з відмовою провести перерахунок
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі передбаченому
ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов»язано УПФУ в Кам»янобрідському
районі м. Луганська призначити ОСОБА_1
пенсію у відповідності до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 10.10.06 року.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позивачу у
задоволенні позову відмовити, посилаючись при цьому на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

В
апеляційній скарзі відповідач просить розглянути справу без участі його
представника.

Позивач на
виклик суду у судове засідання не з»явився.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач належить до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 05.12.96 р. (а.с. 3).

Позивач є
інвалідом другої групи в зв»язку з захворюванням, пов»язаним з ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 4).

Позивачу була призначена пенсія по
інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

10.10.2006 р. позивач звертався до УПФУ в Кам»янобрідському районі м.
Луганська з заявою про перерахунок
пенсії відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що УПФУ
відмовило в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав
такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії (а.с. 6).

З 1
січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом
другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право
громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене
статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ
8 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі -
спеціальний закон) передбачає правила призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу
визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами
зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір
пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством),
призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до цього Закону, не
може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, на місяць згідно із Законом № 489-5 від 19 грудня 2006
року. Такий самий граничний розмір визначений даною статтею для пенсій
призначених у 2006 році відповідно до Закону № 3235-15 від 20 грудня 2005 року.

Проаналізувавши норми даної статті колегія
судів зазначає, що ними визначений
загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених
(перерахованих) за нормами спеціального закону у 2006-2007 роках, а також
граничний розмір пенсій призначених за спеціальним законом.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53
даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого
доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1.

Згідно
частини третьої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частина
четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Колегія судів зазначає, що даною нормою
визначений для даної категорії нижчий
розмір державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49
спеціального закону передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54
даного закону нижчий розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно
до першої категорії, та у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Посилання відповідача на частину 5 статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії
у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався
розміром 19 грн. 91 коп., що визначені постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету» від
3 січня 2002 року № 1 (зі змінами внесеними постановою № 895 від 13 липня 2004
року), колегія судів не приймає, оскільки
ототожнювати порядок і розмір в силу різного правового навантаження цих
значень неможливо.

Визначення
прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії
громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий
мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України „Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 5 жовтня 2000 року №
2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно
до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною
3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року,
що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну
особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних
груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею
62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006
року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, був затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена
стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена
абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11
коп.

Таким
чином, для позивача як інваліда 2 групи, особи, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної та додаткової
пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Позиція
Управління ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України, огляд
яких не підтверджує доводи відповідача стосовно того, що будь-якою із них
визначений мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення нижчого рівня
пенсії, у тому числі інвалідам, внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів не приймає доводи
відповідача, як з огляду на недоведеність приписів зазначених постанов до
спірних відносин, так і з огляду на положення принципу законності, визначених
пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні
№ 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з
реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював
правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні
категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України
зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не
допускається.

Здійснюючи
апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній справі колегія
суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення
прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23,
частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного
забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія
суддів вважає, що дії Управління щодо виплати пенсій позивачу (державної та додаткової)
у розмірах менших від восьми мінімальних пенсій за віком є неправомірними,
оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наряду з
викладеним, постанова суду в частині дати з якої УПФУ в Кам»янобрідському
районі м. Луганська зобов»язано провести
перерахунок підлягає зміні, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», якщо заява про перерахунок пенсії подана до 15 числа
місяця, то перерахунок проводиться з 1-го числа цього місяця, а якщо після 15 -
з 1 числа наступного місяця. Так як позивач звертався з заявою про перерахунок
пенсії 10.10.2006 року, то перерахунок пенсії позивачу необхідно провести з
01.10.2006 р.

Враховуючи
викладене, керуючись статтями 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу УПФУ в Кам»янобрідському районі
м. Луганська на постанову Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29
липня 2008 року у справі № 2-а-9/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29 липня 2008 року у справі №
2-а-9/08 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська про визнання неправомірними дій УПФУ в Кам»янобрідському районі м.
Луганська, пов»язаних з відмовою у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у
розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і дій
пов»язаних з відмовою провести перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров»ю в розмірі передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов»язання УПФУ в
Кам»янобрідському районі м. Луганська призначити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 10.10.06 року - змінити: в третьому абзаці
резолютивної частини постанови замість дати «з 10.10.2006 року» вказати дату
- «з 01.10.2006 року».

В решті частині
постанову Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29 липня 2008 року
у справі № 2-а-9/08 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні. Постанова
у повному обсязі складена 26 вересня 2008року.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
С. А. Малашкевич

Судді:
І. В. Геращенко

Т. Г. Арабей

Згідно з оригіналом

Суддя
С. А. Малашкевич

Суддя - доповідач - С. А. Малашкевич

Суддя
І інстанції - С. О. Родіонов

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(Вступна та
резолютивна частини)

«24» вересня 2008 року справа № 22-а-10161/08

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Малашкевича С. А.

суддів Геращенко І. В., Арабей Т. Г.

при секретарі судового засідання - Літвіновій Л. О.

за участю представників сторін:

від позивача - не
прибули

від відповідача - не прибули

розглянувши апеляційну скаргу

УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська

на постанову Кам»янобрідського районного суду м.
Луганська

від

29 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2а-9/2008 (суддя Родіонов С. О.)

за позовом

ОСОБА_1

До

УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська

про

визнання дій незаконними та зобов»язання здійснити
перерахунок пенсії

Враховуючи
викладене, керуючись статтями 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу УПФУ в Кам»янобрідському районі
м. Луганська на постанову Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29
липня 2008 року у справі № 2-а-9/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29 липня 2008 року у справі №
2-а-9/08 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Кам»янобрідському районі м. Луганська про визнання неправомірними дій УПФУ в Кам»янобрідському районі м.
Луганська, пов»язаних з відмовою у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у
розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і дій
пов»язаних з відмовою провести перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров»ю в розмірі передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов»язання УПФУ в
Кам»янобрідському районі м. Луганська призначити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 10.10.06 року - змінити: в третьому абзаці
резолютивної частини постанови замість дати «з 10.10.2006 року» вказати дату
- «з 01.10.2006 року».

В решті частині
постанову Кам»янобрідського районного суду м. Луганська від 29 липня 2008 року
у справі № 2-а-9/08 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні. Постанова
у повному обсязі буде складена 26 вересня 2008року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
С. А. Малашкевич

Судді:
І. В. Геращенко

Т. Г. Арабей

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(Вступна та
резолютивна частини)

«03» вересня 2008 року справа № 22-а-7914/08

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Малашкевича С. А.

суддів Горбенко К. П., Яманко В. Г.

при секретарі судового засідання Білоус К. І.

за участю представників сторін:

від позивача - не
прибули

від відповідача - не прибули

розглянувши
апеляційну скаргу

Управління ПФУ в
м. Кіровську Луганської області

на постанову Луганського окружного адміністративного
суду

від

14 квітня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-2433/08

за позовом

ОСОБА_2

До про

Управління ПФУ в м. Кіровську Луганської області Визнання дій незаконними та
зобов»язання зробити перерахунок пенсії

Враховуючи
викладене, керуючись статтями 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління ПФУ в м. Кіровську
Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду
від 14 квітня 2008 року у справі № 2-а-2433/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2008 року у справі №
2-а-2433/08 за позовом ОСОБА_2 до Управління ПФУ в м. Кіровську Луганської
області про визнання дій незаконними та зобов»язання провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з 01.01.2006 р. - змінити: в третьому абзаці резолютивної
частини постанови замість дати «з 01.01.2006 року» вказати дату - «з 01.12.2007 року».

В решті частині
постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2008 року
у справі № 2-а-2433/08 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні. Постанова
у повному обсязі буде

складена 08 вересня 2008року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
С. А. Малашкевич

Судді:
К. П. Горбенко

В. Г. Яманко