Справа № 4/136
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

06.05.2008 р.
№
4/136

За
позовом

ОСОБА_1,
ОСОБА_2

До

Київського
міського військового комісаріату (Відповідач 1), Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві (Відповідач 2)

Провизнання відмови протиправною,
зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням підвищення
на 350% мінімальної пенсії за віком

Суддя Вовк
П.В.

Секретар
судового засідання Камінська Т.О.

Представники:

Від
позивачів

ОСОБА_1., ОСОБА_2.,ОСОБА_3., ОСОБА_4

Від
відповідача 1 Від відповідача 2

не прибув Павленко П.М.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 06.05.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено
12.05.2008 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачі
звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київського
міського військового комісаріату про визнання відмови щодо перерахунку пенсії,
як інвалідам війни, протиправною, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату
пенсії з урахуванням підвищення на 350% мінімальної пенсії за віком, як
інвалідам війни за минулий час.

Ухвалами
Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2008 було відкрито
провадження у справі № 4/136, 4/137.

Враховуючи
що позовні вимоги стосуються обрахунку та виплати пенсій з ініціативи суду до
участі у справі в якості Відповідача залучено Головне управління Пенсійного
фонду України в м. Києві.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2008 року адміністративні
справи № 4/136 та 4/137 об'єднано в одне провадження для спільного розгляду під
єдиним номером 4/136.

06.05.08
у судовому засіданні Позивачі позов підтримали та просять позов задовольнити.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що на думку Позивачів відмова Відповідача 2 щодо
перерахунку Позивачам підвищення до пенсії, передбаченого ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі
Закон № 3551-XII) у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, як інвалідами
війни є протиправною та суперечить Конституції України.

Представник
Відповідача 1, який належним чином повідомлений про дату, місце та час
проведення судового засідання до суду не прибув, поро причини неприбуття суд не
повідомив.

Представник
Відповідача 2 проти позову заперечує та просить суд відмовити Позивачам у
задоволені позову з підстав викладених у письмових поясненнях, які залучено до
матеріалів справи, а саме Відповідач 2 зазначає, що підвищення Позивачам
пенсії, як інвалідам війни нараховано відповідно до чинного законодавства
України.

Крім
того, представник Відповідача-2 наполягає на відмові у задоволені позову з
підстав пропуску Позивачами річного строку звернення до адміністративного суду,
встановленого ст. 99 КАС України.

Дослідивши
матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як
підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 (далі Позивач 1) з 20.07.1988 року
є інвалідом війни ІІ групи та отримує пенсію відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб".

Як
підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 (далі Позивач 2) з 11.02.2002 року
мав статус інваліда війни ІІІ групи, а з 16.07.2007 року є інвалідом війни ІІ
групи та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вважаючи,
що розмір підвищення пенсій, як інвалідам війни не відповідає розміру
встановленому законом, Позивачі звернулися до Київського міського військового
комісаріату з вимогою щодо перерахунку їм підвищення пенсій та виплату різниці
за минулий час, які були скеровані до Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві.

Розглянувши
вищезазначені звернення Позивачів, Відповідач-2 прийняв рішення (листи №
14275/12 від 08.08.07 та № 15152/12 від 14.08.07 ) про відмову у здійсненні
Позивачам перерахунку, у зв'язку з тим, що проведеною перевіркою пенсійних
справ Позивачів встановлено призначення Позивачам пенсії відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», з урахуванням надбавки як інвалідам війни ІІ групи.

Відповідно
до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно
до п. п.1, 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також
інваліди з числа:

- військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання
інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші
періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій,
ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної
зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- осіб начальницького і рядового складу
органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки
колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки
України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які
стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у
військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними
матеріалами.

Відповідно
до ч. 4 ст. 13 Закону № 3551-XII у
редакції яка діяла з 23.11.1995 року по 01.01.2006 року, інвалідам війни та
прирівняним до них особам крім іншого, надаються такі пільги:

Інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

01.01.2006
року набрав чинності Закон України № 2939-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
відповідно до якого ч. 4 ст. 13 викладено у новій редакції, а саме:

"Інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність".

Таким
чином положення ч. 4 ст. 13 Закону № 3551-XII, які встановлювали право
Позивачів на підвищення пенсії, як інвалідів війни ІІ та ІІІ груп у розмірі 350 процентів для ІІ
групи та 200 процентів для ІІІ групи мінімальної пенсії за віком діяли з
23.11.1995 року по 01.01.2006 року.

Отже,
позовні вимоги в частині щодо визнання права Позивачів та зобов'язання Відповідачів зробити перерахунок пенсії з
урахуванням її підвищення на 350% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року
є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо
позовних вимог про визнання права Позивачів та зобов'язання Відповідачів
зробити перерахунок пенсії з урахуванням її підвищення на 350% мінімальної
пенсії за віком та виплати різниці за минулий час, суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно
до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах
строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами.

Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Як
підтверджується матеріалами справи та не заперечується Позивачами з моменту
оформлення пенсії Позивачі її отримують вчасно та з отримуваним розміром надбавки
як інвалідам війни були ознайомлені.

Норми
законів, які регулюють відносини нарахування та виплати надбавки до пенсії
інвалідам війни оприлюднені у встановленому законом порядку і є
загальновідомими.

Виходячи
з наведеного, суд вважає за необхідне обчислювати річний строк звернення до
адміністративного суду за захистом порушеного права, свобод та інтересів з
моменту отримання щомісячної пенсії, у розмірі який є неналежним на думку
Позивачів, тобто з моменту коли Позивачі дізналися про порушення їх права.

Враховуючи
вищенаведене та те, що Позивачі звернулися до суду у листопаді 2007 року, суд
прийшов до висновку, що Позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Відповідно
до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Як
підтверджується матеріалами справи Відповідач 2 наполягає на відмові у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском Позивачами строку,
встановленого ст. 99 КАС України.

На
запитання суду, чи мають Позивачі поважні причини пропуску строку звернення до
суду, Позивачами таких не було зазначено.

Таким
чином, судом не встановлено поважних причин пропуску Позивачами строку для
звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України, а тому
позовні вимоги в частині визнання права Позивачів та зобов'язання Відповідачів
зробити перерахунок пенсії з урахуванням її підвищення на 350% мінімальної
пенсії за віком та виплати різниці за минулий час не підлягають задоволенню з
підстав пропуску Позивачами річного строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись
ст.ст. 2, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволені позову відмовити.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Вовк
П.В.