Справа № к-3608/07
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № к-3608/07
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

9 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Суддів - Мироненка О.В.

Панченка
О.І.

Горбатюка С.А.

Лиски
Т.О.

Штульмана І.В.

провівши попередній
розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя про
перерахунок пенсії та стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Апеляційного суду АР Крим від 22 січня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя про
перерахунок пенсії та стягнення заборгованості, посилаючись на те, що
відповідач, порушуючи вимоги ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
невірно зробив перерахунок його пенсії. Вважає, що своїми діями відповідач
порушує його права, а відмова у перерахунку пенсії є протиправною.

Постановою
Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12 жовтня 2006 року позов
задоволено та зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача за
60 місяців з 1 січня 1971 року по 31 грудня 1975 року з помноженням на
коефіцієнт заробітку при перерахунку на 376грн. 33 коп. та стягнуто на користь
позивача недоплачену пенсію за період з
1 липня 2003 року по теперішній час у сумі 5 094 грн. 59 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції
відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду АР Крим щодо
скасування зазначеного вище судового рішення.

Постановою
Апеляційного суду АР Крим від 22 січня 2007 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Вищого
адміністративного суду України, в якій просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно встановлено судом, що з 20
червня 1996 року позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Сімферополя та одержує пенсію за віком, яка
йому була призначена підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»середньо місячний заробіток для обчислення пенсії береться за
будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової
діяльності незалежно від перерв у роботі, починаючи з 01 липня 2003 року до
моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 01 липня 2003 року
враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату.

Згідно ч.1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, призначених до
набрання чинності цим Законом, здійснюється відповідно нормам цього Закону на
підставі документів про вік, страховій стаж, заробітну плату та інших
документів, які знаходяться на момент перерахунку в пенсій справі, а також
додаткових документів отриманих органами Пенсійного фонду.

На підставі зазначеного вище Закону ОСОБА_1 був
проведений перерахунок пенсії, яка склала з 01 січня 2004 року 445 грн. 01
коп., з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України» з 12 січня 2005 року розмір пенсій позивача становив
498 грн. 13коп.

Відповідно до Постанови КМ України №341 від 11 травня
2005 року «Про реалізацію ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01 березня 2005 року розмір пенсій позивача
склав 522 грн. 61 коп.

Не погоджуючись із перерахунком пенсії, ОСОБА_1 звернувся
до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що
згідно заяви від 27 вересня 2001 року з 2001 року йому не провели перерахунок
пенсії у зв'язку з чим він просив Пенсійний фонд провести перерахунок пенсії та
роз'яснити нарахування його пенсії. На його неодноразові звернення відповідач
надавав відповіді листами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем було виплачено,
передбачені законами всі перерахунки пенсії позивача і по ним він отримав
обґрунтовані роз'яснення, а вимога щодо проведення перерахунку його пенсії за
60 місяців з помноженням коефіцієнту заробітку при перерахунку пенсії до 1
січня 2004 року не було передбачено
законодавством.

З огляду на викладене, судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.

Підстав для перегляду судового рішення з мотивів,
викладених в касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень,
то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220¹,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Апеляційного суду АР Крим від 22 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:
Мироненко О.В.

Панченко О.І.

Горбатюк С.А.

Лиска Т.О.

Штульман І.В.

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УКРАЇНИ

справа № к-3608/07

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

9 вересня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Суддів - Мироненка О.В.

Панченка
О.І.

Горбатюка С.А.

Лиски
Т.О.

Штульмана І.В.

провівши попередній
розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя про
перерахунок пенсії та стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Апеляційного суду АР Крим від 22 січня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя про
перерахунок пенсії та стягнення заборгованості, посилаючись на те, що
відповідач, порушуючи вимоги ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
невірно зробив перерахунок його пенсії. Вважає, що своїми діями відповідач
порушує його права, а відмова у перерахунку пенсії є протиправною.

Постановою
Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12 жовтня 2006 року позов
задоволено та зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача за
60 місяців з 1 січня 1971 року по 31 грудня 1975 року з помноженням на
коефіцієнт заробітку при перерахунку на 376грн. 33 коп. та стягнуто на користь
позивача недоплачену пенсію за період з
1 липня 2003 року по теперішній час у сумі 5 094 грн. 59 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції
відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду АР Крим щодо
скасування зазначеного вище судового рішення.

Постановою
Апеляційного суду АР Крим від 22 січня 2007 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Вищого
адміністративного суду України, в якій просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно встановлено судом, що з 20
червня 1996 року позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Сімферополя та одержує пенсію за віком, яка
йому була призначена підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»середньо місячний заробіток для обчислення пенсії береться за
будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової
діяльності незалежно від перерв у роботі, починаючи з 01 липня 2003 року до
моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 01 липня 2003 року
враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату.

Згідно ч.1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, призначених до
набрання чинності цим Законом, здійснюється відповідно нормам цього Закону на
підставі документів про вік, страховій стаж, заробітну плату та інших
документів, які знаходяться на момент перерахунку в пенсій справі, а також
додаткових документів отриманих органами Пенсійного фонду.

На підставі зазначеного вище Закону ОСОБА_1 був проведений
перерахунок пенсії, яка склала з 01 січня 2004 року 445 грн. 01 коп., з
урахуванням Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний
бюджет України» з 12 січня 2005 року розмір пенсій позивача становив 498 грн.
13коп.

Відповідно до Постанови КМ України №341 від 11 травня
2005 року «Про реалізацію ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01 березня 2005 року розмір пенсій позивача
склав 522 грн. 61 коп.

Не погоджуючись із перерахунком пенсії, ОСОБА_1 звернувся
до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що
згідно заяви від 27 вересня 2001 року з 2001 року йому не провели перерахунок
пенсії у зв'язку з чим він просив Пенсійний фонд провести перерахунок пенсії та
роз'яснити нарахування його пенсії. На його неодноразові звернення відповідач
надавав відповіді листами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем було виплачено,
передбачені законами всі перерахунки пенсії позивача і по ним він отримав
обґрунтовані роз'яснення, а вимога щодо проведення перерахунку його пенсії за
60 місяців з помноженням коефіцієнту заробітку при перерахунку пенсії до 1
січня 2004 року не було передбачено
законодавством.

З огляду на викладене, судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.

Підстав для перегляду судового рішення з мотивів,
викладених в касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень,
то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220¹,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Апеляційного суду АР Крим від 22 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді
підписи

Згідно з оригіналом

Відповідальний секретар
Возна І.П.