Справа № 4/429
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2008-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
08.10.2008 р. 11 год. 38 хв. №
частини № 0799 (Відповідач1),
Управління праці та соціального захисту населення в Солом'янському
районі м. Києва (Відповідач 2) та Головного управління державного
Казначейства в м. Києві (Відповідач 3).
Суддя
Секретар судового засідання
відповідача 1 Від відповідача 2 Від відповідача 3
ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 08.10.08 проголошено вступну та
резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано
СПРАВИ :
звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання
незаконною бездіяльність Військової частини А 0799, стягнення з Відповідача (1)
суми невиплаченої вихідної допомоги при звільненні у розмірі 8139 грн. 45 коп.
та стягнені з Відповідача 1 моральної шкоди
у розмірі 4000,00 грн.
Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.08 відкрито провадження у
адміністративній справі № 4/429.
тим, що Позивачем заявлено вимоги про стягнення соціальних виплат та моральної
шкоди з ініціативи суду до участі у справі в якості Відповідачів залучено
Управління праці та соціального захисту населення в Солом'янському районі м.
Києва ( далі Відповідач 2) та Головне управління державного Казначейства в м.
Києві ( далі Відповідач 3).
судовому засідання представник Позивача позов підтримав та просить суд його
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку Позивача Відповідач 1 допустився протиправної бездіяльності, яка полягає
у невиплаті Позивачу допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної
плати, передбаченої частиною другою пункту 7 статті 20 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, постраждалих унаслідок Чорнобильської
катастрофи»(далі Закон № 796) у зв'язку із звільненням Позивача з
лав Збройних Сил України та виключенню із списків військової частини А
0140 у зв'язку із скороченням посад під час реформування Збройних Сил України.
Відповідача 1 проти позову заперечував та просить суд у задоволені позову
відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях № 663 від 18.09.2008
року, які залучено до матеріалів справи, а саме Відповідач зазначає, що
відповідно до листа Міністерства соціальної політики України № 022-2 від 11.01.2005 року, направленого до
Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України у відповідь на
лист щодо можливості виплати військовослужбовцям допомоги в розмірі трикратної
середньомісячної заробітної плати, передбаченої частиною другою пункту 7 статті
20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих
унаслідок Чорнобильської катастрофи», для виплати військовослужбовцям при звільнені з
військової служби такої допомоги правових підстав немає, а тому бездіяльність
Відповідача 1 не є протиправною.
Відповідач 1 наполягає на відмові у задоволені позову з підстав пропуску
Позивачем річного строку, встановленого ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду.
Відповідача 2 надав суду письмові пояснення № 3482 від 08.10.2008 року по суті
позовних вимог, які залучено до матеріалів справи.
матеріали справи, суд -
до посвідчення серія НОМЕР_1 Позивач є
особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії
та має право на пільги і компенсації, встановлені Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, постраждалих унаслідок Чорнобильської катастрофи».
перебував на військовій службі з 5 серпня 1981 року по 9 грудня 2004 року.
до Наказу Міністра оборони України НОМЕР_2 від 9 грудня 2004 Позивача було
звільнено з лав Збройних Сил України та виключено із списків військової частини
А 0140 у зв'язку із скороченням посад під час реформування Збройних Сил
до ст. 13 Закону № 796 держава бере на
себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується
пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- втрату годувальника,
якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою;
матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з
Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів
законодавства України. На державу покладаються також зобов'язання щодо
своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.
до ч. 2 п. 7 ст. 20 Закону № 796 у разі вивільнення працівників у зв'язку з
ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи,
організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується
допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, а також
зберігається за їх бажанням посадовий оклад, тарифна ставка (оклад) на новому
місці роботи, але не більше одного року. Їм також гарантується працевлаштування
з урахуванням їх побажань або можливість навчання нових професій
(спеціальностей) із збереженням у встановленому порядку середньої заробітної
плати за останнім місцем роботи за весь період перепідготовки, але не більше
підтверджується матеріалами справи та не заперечується Позивачем та
представником Відповідача 1, Позивач протягом 2005 - 2006 років звертався до
Відповідача 1 з вимогою про виплату допомоги передбаченої ч. 2 п. 7 ст. 20
Закону № 796, але Відповідач 1 виплату такої допомоги Позивачу станом на час
розгляду справи не здійснив, що змусило Позивача звернутися до адміністративного
суду з даним позовом.
відповідно до частини 1, 2 статті 99 КАС України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
2 п. 7 ст. 20 Закону № 796 є загально відомими, почали діяти з моменту набрання
Законом чинності, а саме з 27.03.1991 року та продовжують діяти.
вбачається з матеріалів справи Позивач був звільнений з військової служби
09.12.2004 року тобто, Позивач мав дізнатися про порушення його права з моменту
вищенаведене та те, що Позивач звернувся до суду 29.11.2007 року, суд прийшов
до висновку, що Позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду,
встановлений ст. 99 КАС України.
частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
підтверджується матеріалами справи Відповідач 1 наполягає на відмові у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском Позивачем строку,
встановленого ст. 99 КАС України.
суду, чи має Позивач поважні причини пропуску строку звернення до суду,
представник Позивача зазначив, що Позивач не є юристом і не був обізнаний із
своїми правами проте, відповідно до ст. 55 Конституції України кожному
гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
судом не встановлено поважних причин пропуску Позивачем строку для звернення до
адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України, а тому позовні вимоги
не підлягають задоволенню з підстав пропуску Позивачем річного строку звернення
до адміністративного суду.
Позивача про стягнення з Відповідача 1 на його користь моральної шкоди у
розмірі 4000,00 грн., суд звертає увагу на наступне.
заяві Позивач не зазначає підстав для стягнення на його користь моральної шкоди.
до частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає:
фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
- у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи
- у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
- у приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї статті.
виходячи з аналізу вищезазначених норм, стягнення моральної шкоди можливо при настанні наслідків, вказаних у ст. 23
Цивільного кодексу України та за
наявності вини особи яка її завдала проте, Позивач не вказує про наявність
вищезазначених наслідків, а тому дана вимога є необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.
ст. ст. 2, 99, 100, 158-163 КАС України, суд, -
задоволенні позову відмовити.
Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.В.
Вовк