Справа № 2-389/07
Суддя: Хандога В.М.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2- 389 2007рік ПОСТАНОВА
06 червня 2007 року Ніжинський міськрайонний суд
області В складі: головуючої судді Хандоги
В.В. при секретарі Калюжній Ю.О. за участю сторін
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради
про визнання незаконною бездіяльність
виконкому та стягнення заробітної
плати та моральної шкоди
його роботи на посаді заступника міського голови з 14 серпня 2006
року по 11 квітня 2007 року та моральної шкоди в розмірі 65 000 грн. за
В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги і просить визнати
незаконною бездіяльність виконкому та стягнути
звільненні та зменшив вимоги про відшкодування моральної шкоди до 30 000 грн..
Позивач пояснив суду, що він був прийнятий на посаду заступника міського
голови 14 серпня 2006 року на підставі рішення сесії Ніжинської міської ради
від 26 липня 2006 року та його заяви. 11 квітня 2007 року міський голова
звільнив його з займаної посади, посилаючись на рішення суду, який
визнав незаконним рішення сесії про призначення його на посаду заступника міського голови. Позивач стверджує, що після прийняття
на роботу йому був виділений окремий кабінет і за весь час перебування його на
посаді він ходив на роботу крім знаходження 4 рази на
лікарняному з 29 вересня 2006 року по 06 жовтня 2006 року, з12 по 15 грудня 2006 року, з 19 по 26 січня 2007р, з 19 березня по
06 квітня 2007 року, а також знаходження за кордоном по
обміну досвідом роботи у Польщі з 16 по22 вересня 2006 року за власний рахунок
і без збереження заробітку, оскільки міський голова не дав згоди на
В період перебування на посаді міський голова оскаржив до суду рішення
сесії про призначення його заступником, а
тому його перебування на посаді ігнорував і не завжди давав завдання по роботі. Незважаючи на це він на роботу ходив щодня і
інколи займався питаннями, що стосувалися роботи
заступника голови з економіки, був присутній на щотижневих нарадах у міського голови. На протязі всього періоду відповідач,
незважаючи на неодноразові його вимоги про
виплату зарплати, не нараховував і не виплачував її . Не був зроблений повний розрахунок з ним і в день звільнення, що змусило його
звернутися до суду з даними вимогами.
Позивач стверджує, що невиплатою тривалий час зарплати він отримав моральні
страждання, розмір яких оцінив в 30 тисяч гривень.
Моральні страждання заключаються тому, що він і його сім"я
страждала із-за нестачі коштів в сімейному бюджеті, що призвело до утворення заборгованості по комунальним послугам,
неотримання субсидії, нестачу коштів на лікування та втрати
душевного спокою. Крім того позивач стверджує, що із-за ненадання відповідачем йому довідки про розмір його зарплати він не міг
участі його дочки у конкурсі про можливість виграти навчання в американському університеті, в
Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнала, пояснивши, що позивача було прийнято на посаду заступника міського
голови з порушенням закону, а тому міський голова оскаржив до сду рішення сесії
про затвердження його на посаду заступника і суд визнав рішення сесії незаконним. На підставі рішення суду позивач був
звільнений з посади.
Представник пояснила, що заробітна плата позивачу не нараховувалася із-за невизнання міським головою його на посаді заступника, а
також по тій причині, що на цій посаді працювала інша особа, яка не
була звільнена. Позивач не виконував ніякої роботи, на роботу ходив не щодня, а якщо приходив то не знаходився на робочому місці
повний робочий день. Облік його перебування
на роботі вела головний спеціаліст з кадрової роботи Щербань за власною ініціативою. В табель обліку робочого часу працівників
апарату виконкому позивач не був включений,
а тому табель в установленому порядку на нього не вівся. За таких умов представник вважає, що заробітна плата позивачу не
повинна нараховуватися, а відповідного його
вимоги про стягнення зарплати та моральної шкоди є незаконними.
Третя особа, секретар ради Баранков О.Г., вважає, що позовні вимоги щодо
виплати позивачу зарплати повинні бути
задоволені, а щодо вимог про стягнення моральної шкоди він дає вирішити на розсуд суду. Баранков пояснив суду, що позивач після
призначення його на посаду заступника міського голови
на роботу ходив, але міський голова не хотів його визнавати і не завжди
завантажував його завданням. Точного обліку перебування позивача на роботі він не вів, але часто бачив його на роботі, на
щотижневих нарадах у голови.
Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази у справі,
приходить до висновку про необхідність задоволення вимог
позивача частково в такому розмірі. Суд вважає, що повністю слід задовільнити вимоги позивача щодо стягнення заробітної плати
і частково вимоги про стягнення моральної
шкоди.. Своє рішення суд обґрунтовує слідуючим.
Встановлено, що позивач перебував на посаді заступника міського голови на
підставі рішення сесії і розпорядження
секретаря ради, яке на той час не було визнане незаконним, тобто рішення про прийняття його на роботу носило
двусторонній договір і є підставою для нарахування позивачу заробітної
Представник відповідача позовні вимоги не визнає ще й по тій причині, що
стверджує про те, що позивач не знаходився
повний робочий час на своєму робочому місці і не виконував ніякий службових обов'язків. Суд критично відноситься до таких
тверджень представника позивача тому, що, як
пояснила суду представник в своїх поясненнях, позивача міський голова не визнавав як заступника, а тому суд вважає, що невиконання
ним роботи мало місце не з його вини. Це
підтвердила свідок ОСОБА_5, яка в спірному періоді, до лютого 2007 року також перебувала на посаді заступника міського голови з
економіки. Факт частково виконання обов"язків
заступника міського голови підтверджується наданою суду копією рішення міської
ради від 28 лютого про виконання бюджету м. Ніжина за 2006 рік де мається
підпис позивача, як заступника міського голови про погодження даного рішення
Щодо обліку робочого часу то відповідач вів табель обліку робочого часу
належно оформлений щодо всього апарату, в
якому відсутнє прізвище позивача, незважаючи на те, що малось розпорядження про прийняття його на роботу, була позивачу внесена
запис у трудовій книжці / табель за спірний період наданий суду відповідачем/.
За таких підстав суд
прийняти наданий суду табель обліку робочого часу позивача, який за власною ініціативою вела свідок ОСОБА_4, про що крім представника
відповідача вона сама підтвердила в судовому засіданні.
Крім того допитані в якості свідків
ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтвердили, що позивач з 14 серпня 2006 року ходив на роботу постійно, мав свій окремий робочий
кабінет і виконував окремі питання що
стосувалися роботи виконкому з економіки крім знаходження на лікарняних та короткої поїздки за кордон. Свідок ОСОБА_3 стверджував, що
"він особисто бачив 4 лікарняні листи, які здавав
йому позивач, а він передав його у фінансово-господарський відділ, особисто підписував окремий табель обліку робочого часу,
який вівся на позивача та ще 3-х заступників,
яких не визнавав міський голова. Куди ділися зазначені табелі та
лікарняні свідок не знає.
Суду не надані відповідачем також докази про застосування до
дисциплінарних стягнень за невихід його
на роботу та не виконання службових обов»язків. Таким чином суд вважає, що заробітна плата позивачу, включаючи компенсацію
за невикористану відпустку при звільненні, повинна бути виплачена.
Підтвердженням перебування позивача 4 рази на лікарняних є надана суду
довідка Ніжинської ЦРЛ від 23 травня 2007 року та довідка Ніжинського
шкірно-венерологічного диспансеру від 22 травня 2007 року.
У підтвердження перебування за кордоном позивач надав суду витяг із-за кордонного паспорту з відміткою перетину кордону з
16 та 22 вересня 2006 року, що підтверджує його
відсутність на роботі у зазначений період.
наданий суду розрахунок
заробітної плати, складений
фахівцем,...........
бухгалтером Шкурко Л.. За
розрахунком розмір заробітної плати позивача, включаючи оплату лікарняних, та компенсації за невикористану відпустку при
визнається судом як така, що підлягає стягненню з відповідача оскільки останній іншого розрахунку не надав і сам
розрахунок не оспорив.
Вирішуючи питання щодо відшкодування частково моральної шкоди, суд виходить
з того, що позивачем не надані в повному об»ємі
докази моральної шкоди, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 грн.. Суд
вважає, що даний розмір відшкодування моральної шкоди відповідає принципу
розумності і є адекватним тим моральним стражданням та
переживанням, яких зазнав позивач в результаті незаконного бездіяння
Керуючись ст. 158-163, 186 КАС України, ст. 1167 ЦК України, ст 21 Закону "Про службу в органах
місцевого самоврядування" суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити частково.
Визнати незаконною бездіяльність виконкому Ніжинської міської ради щодо не нарахування
заробітної плати позивачу.
грн.62 коп. зарплати та 500 гр. моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з виконкому Ніжинської міської ради судовий збір в розмірі 123
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження
Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга подані після
закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження якщо її не було подано або не було подано в
зазначений термін апеляційної скарги Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом..