Справа № 2-511/07
Суддя: Рішко Г.І.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-511/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року Виноградівський
районний суд Закарпатської області

в особі судді
Рішко
Г.І.,

при секретарі Стрижак
О.М.

з участю представника позивачки адвоката ОСОБА_1

та представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі
суду м. Виноградів справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3до Пийтерфолвівської сільської ради
Виноградівського району Закарпатської області про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3. звернулася до суду із позовом до
Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району про поновлення на
роботі.

Позовні вимоги мотивовано наступним. З 1974 року позивачка працювала бухгалтером
Пийтерфолвівської сільської ради, а з 1992 року - головним бухгалтером
централізованої бухгалтерії сільської ради, спеціалістом 1-ої категорії.
Розпорядженням № 8 від 27.02.02 р. посаду головного бухгалтера перейменовано на
посаду спеціаліста 1-ї категорії з виконанням функції головного бухгалтера, а в
квітні 2006 року всі спеціалісти 1-ї категорії сільських рад були переведені
знову на посади головних бухгалтерів із залишенням їм рангів державних
службовців.

Розпорядженням за № 49 від 17.07.2006 року
Пийтерфолвівського сільського голови Ілейш C.O.
позивачку звільнено з роботи за власним бажанням. За протестом прокурора Виноградівського
району зазначене розпорядження та запис у трудовій книжці визнані недійсними.
Позивачка вважає звільнення з роботи незаконним, поскільки сільський голова на
грунті неприязних відносин примусив її написати заяву про звільнення з роботи,
інакше її буде звільнено з інших підстав. Вона звільнятися із займаної посади
не бажала. Окрім того, заява про звільнення позивачкою була подана 01.03.2006 року,
а звільнено її 17.07.2006 року.

Разом з тим позивачка зазначає, що понесла і моральну
шкоду, яку оцінює в 5000 грн. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях,
хвилюваннях з приводу неможливості тривалий час виконувати свої службові
обов'язки.

ОСОБА_3. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги
підтримала та просила такі задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у
позовній заяві. Вона пояснила, що сільський голова упереджено ставиться до неї,
звільнили її з роботи лише із-за того, що її чоловік теж приймав участь у
виборах кандидатом на сільського голову с. Пийтерфолво.

Представник відповідача, Пийтерфолвівський сільський
голова Ілейш C.O., в судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши при цьому, що під час проведення ряду
перевірок з боку позивачки були виявлені порушення бухгалтерського обліку, за
які вона притягалася до дисциплінарної відповідальності. Саме у зв'язку з цим
їй було запропоновано написати заяву про звільнення за власним бажанням. Разом з тим, Ілейш С.О. не заперечив тій обставині,
що позивачка написала заяву про звільнення 01.03.2006 року, а звільнено її було
лише 17.07.2006 року. В той же час він просить відмовити позивачці в позові в
зв'язку з тим, що вона пропустила строки звернення до суду.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника,
пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд
приходить до наступного.

Нормами матеріального права що підлягають застосуванню до
даних правовідносин є Кодекс законів про працю України.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3.
працювала у Пийтерфолвівській сільській раді Виноградівського району з 1974
року на посаді бухгалтера, а з 1992 року на посаді головного бухгалтера
сільської ради - спеціалістом 1-ої категорії.

Розпорядженням за № 49 від 17.07.2006 року
Пийтерфолвівського сільського голови Ілейш

2

C.O. позивачку
звільнено з роботи за власним бажанням.
За протестом прокурора Виноградівського району зазначене розпорядження
та запис у трудовій книжці визнані недійсними

Окрім того, заява про звільнення позивачкою була подана
01.03.2006 рок, а
звільнено її 17.07.2006 року.

У відповідності до ч.2
ст.38 КЗпП України, якщо працівник після закінчення строку попередження
про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору,
власник або уповноважений орган не вправі звільнити його за поданою раніше
заявою, крім випадків коли на його місце запрошено іншого працівника, якому
відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового
договору.

В судовому засіданні встановлено, що в строк, зазначеній
у згаданій вище статті, позивачка звільнена не була.

Відповідно до
ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою у справах про
звільнення в місячний строк з дня вручення йому наказу про звільнення або з дня
видачі трудової книжки.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що в місячний
строк після звільнення вона до суду не звернулася, так як за вирішенням спору
спочатку зверталася в прокуратуру, а потім звернулася в порядку ЦПК України в
суд з позовом про поновлення на роботі. Тільки після скасування рішення суду
вона звернулася з адміністративним позовом.

Зазначені позивачкою причини пропуску строку звернення до
суду суд не вважає поважними, а за таких підстав в позові їй необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст.
9, 11,17, 160-162, 167 КАС України,
ст.38, ст. ст. 232-233 КЗпП
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_3 до Пийтерфолвівської сільської Ради про
поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, відмовити.

На постанову може бути подана заява про її апеляційне
оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення та апеляційна скарга до
Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.