Справа № 22-а-6402/07
Суддя: Чистякова Т.І.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року колегія
суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді Берещанської
І.І.,

Суддів Чистякової
Т.І.,

Кузнєцової
О.О..М. ,

При
секретарі Іванові
O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Сакської райдержадміністрації, Республіканської медико-соціальної
експертної- комісії про визнання відмови у встановленні статусу інваліда війни
незаконним і зобов'язання видати посвідчення інваліда війни, поставити на облік для отримання пільг, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 31.07.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Сакської райдержадміністрації,
Республіканської медико-соціальної експертної комісії про визнання
відмови у встановленні статусу інваліда війни незаконним і зобов'язання видати
посвідчення інваліда війни, поставити на
облік для отримання пільг.

Вимоги
мотивовані тим, що позивач є інвалідом 2
групи загального захворювання. Вважає,
що має право на отримання статусу інваліда війни і відповідних
пільг, оскільки в період Великої
Вітчизняної війни в 1943 році отримав осколочне поранення голови.

Представник
Управління праці та соціального захисту населення Сакської райдержадміністрації
позов не визнав, пояснивши, що статус інваліда війни встановлюється на
підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу і причинний
зв'язок інвалідності з перебуванням на фронті або з виконанням інших обов'язків
військової служби.

Постановою
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 31.07.2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

На
постанову суду ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, як таку, що прийняту з порушенням вимог матеріального
і процесуального права, і прийняти нову
постанову про задоволення заявлених вимог.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і
представників відповідачів,
проаналізувавши доводи апеляційної скарги в межах ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України,
дослідивши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні вимог, суд виходив з
того, що позивач не звертався до
республіканської медико-соціальної експертної комісії для отримання довідки про
групу і причинний зв'язок інвалідності з бойовими діями.

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним
обставинам, встановленим у ході судового
розгляду, а також вимогам діючого
пенсійного законодавства.

Справа
№22-а-6402/07

Головуючий
в першій інстанції, суддя - Бондарев Р.В.

Доповідач, суддя -
Чистякова Т.І.

2

З
матеріалів справи вбачається, що
позивач, 1928 року народження, є
учасником Великої Вітчизняної війни. З 28.10.1998 року йому встановлено 2 групу
інвалідності за загальним захворюванням.
Згідно з актом судово-медичного огляду №549 від 21.09.2006 року у
ОСОБА_1 виявлено рубець в лобній ділянці зліва,
який міг утворитись внаслідок загоювання вогнепального осколочного
поранення, отриманого в роки Великої
Вітчизняної війни 1941-1945 років.

Згідно з
п.4 ч.2 ст. 7 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" до інвалідів війни належать особи, які стали інвалідами внаслідок поранень чи
інших ушкоджень здоров'я, одержаних у
районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових
речовин, боєприпасів і військового
озброєння у повоєнний період, а також
під час виконання робіт, пов'язаних з
розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх
виконання. Виходячи з вказаного положення для встановлення статусу інваліду
війну існує обов'язкова умова - причинний зв'язок інвалідності з пораненням чи
іншими ушкодженнями здоров'я, одержаних
у районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни.

Такий
зв'язок відповідно до п.8 п/п „в",
п.12 „Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи
втрати працездатності",
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.1994 року
№221, встановлюється медико-соціальними
експертними комісіями (далі - МСЕК) на підставі документів
військово-лікувальних закладів (свідоцтво про хворобу, довідка про поранення), а також військово-облікових документів про
термін служби, відомостей про участь в
антифашистському підпіллі.

З
урахуванням наведеного, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку, що
вимоги позивача необгрунтовані, оскільки
висновок експерта, на який посилається
позивач, не підтверджує причинний
зв'язок інвалідності з пораненням чи іншими ушкодженнями здоров'я, одержаних у районах бойових дій у період
Великої Вітчизняної війни.

З
пояснень представника відповідача Республіканської МСЕК огляд інвалідів для
встановлення причинного зв'язку інвалідності з перебуванням на фронті і з
виконанням обов'язків військової служби належить виключно до компетенції
Республіканської МСЕК №1 АРК, в
підтвердження вказаного доводу надано копію наказу №42/4 від 16.03.2005 року
Головного лікаря Центру медико-соціальної експертизи. Доказів про звернення до
Республіканської МСЕК №1
АРК позивачем не надано.

При
такому положенні постанову Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки
Крим від 31.07.2007 року
ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, і підстави до її скасування відсутні.

На
підставі викладеного і керуючись статтями 195, 198,
200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 31.07.2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту ЇЇ проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративно суду касаційної інстанції протягом одного місяця.