Справа № 2а-7422/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7422/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

01 вересня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до військової частини А-4104 про стягнення грошової компенсації
замість речового майна,

встановив:

ОСОБА_1 в порядку адміністративного
судочинства ставить питання щодо про відшкодування грошової компенсації замість
речового майна у сумі 3437,60 грн.

В
обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона проходила
військову службу у відповідача та наказом командира останнього за № 229 від
01.12.2006р. була звільнена з військової служби у запас та виключена зі списків
особового складу частини, всіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби вона знаходилась на речовому забезпеченні у
відповідача, яким в повному обсязі не
забезпечувалась, а тому відповідно до ст. 9 Закону України “Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, де передбачено, що військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і
продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця, грошову компенсацію
замість них, має право на відшкодування вказаної заборгованості.

На день
виключення позивачки зі списків особового складу частини сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна станом на
11.03.2000р. складає в сумі 1383,70
грн., та після 11.03.2000р. в сумі 2053,90 грн., про що свідчить довідка № 285 від 22.03.2007р., яка видана в/ч
А-4104.

Оскільки,
на момент виключення її зі списків особового складу частини, відповідач не
розрахувався з нею стосовно належного до видачі речового майна або грошової
компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення відмовою,
тому вона вважає, що з боку останнього має місце противоправність, яка порушує
її право на одержання речового майна в натурі або даної грошової компенсації.

Сторони в судове засідання не
прибули, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, що на думку суду
можливо на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. 128 КАСУ.

Дослідивши докази, суд приходить висновку про задоволення позову зі
слідуючих підстав.

Встановлено,
що ОСОБА_1 проходила військову службу у відповідача та наказом командира
останнього за № 229 від 01.12.2006р. була звільнена з військової служби у запас
та виключена зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби вона знаходилася на речовому забезпеченні у
відповідача, яким в повному обсязі не забезпечувалась.

На день
виключення позивача зі списків особового складу частини сума грошової компенсації замість належного
до видачі речового майна станом на 11.03.2000р.
складає в сумі 1383,70 грн., та після 11.03.2000 р. в сумі 2053,90 грн., про що свідчить довідка № 285 від 22.03.2007р., яка видана в/ч
А-4104.

Згідно
п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, передбачено, що
військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової
форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під
час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення.

Відповідно до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р.
призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна ( за винятком військовослужбовців
Міністерства Оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної
служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх
військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та
відомчу належність військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено.

Оскільки
позивачка не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія
положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно
решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст.
9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» виключено, то вимоги
позивачки щодо видачі речового майна в натурі, яким вона не забезпечувалась
після 11.03.2000р., на суму 2053,90 грн. та відшкодування вартості майна, яким
вона не забезпечувалась до 11.03.2000р., у розмірі 1383,70 грн. підлягає
задоволенню на підставі вищевикладеного.

Відповідно до
ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються

- права і
свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки
громадянина, а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна
система України.

Ст.95 Конституції України передбачає, що
виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Закон про
Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та
органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон
затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання
Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Виходячи
з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивачка
мала право на забезпечення речовим майном, а в
разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що
дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців” виключено, згідно із Законом
України „Про Державний бюджет на 2008р.” від 28.12.2007р. № 107-VI, але діючим
законодавством не передбачена заборона видачі речового майна в натурі,
заборгованість по якому має місце, то позивачка має право на одержання речового
майна в натурі, заборгованість по якому утворилась після 11.03.2000р. на суму
2053,90 грн., оскільки її право в
частині забезпечення речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо
здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для
задоволення позову в цій частині зазначеним шляхом.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 128, 159
КАСУ, ст. ст. 9, 91 Закону
України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей”, Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»,
Постановою КМУ «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний час», суд,-

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії військової частини А-4104 щодо незабезпечення ОСОБА_1 за час
проходження військової служби належним речовим майном

Стягнути з військової частини А- 4104 на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію замість належного до видачі станом до 11.03.2000р. речового
майна у сумі 1383 ( одна тисяча триста
вісімдесят три ) грн. 70 коп.

Зобов'язати військову частину А- 4104 видати ОСОБА_1 належне до видачі
після 11.03.2000р. речове майно в натурі
на суму 2053 ( дві тисячі п'ятдесят три) грн. 90 коп., згідно довідки №
285 від 22.03.2007р., а в разі
відсутності його вартість стягнути з військової частини А- 4104 на
користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-