Справа № К-32233/06
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“12” вересня 2008 року
м. Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Бившевої Л.І., Карася О.В., Рибченка А.О., Федорова М.О.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2

на постанову апеляційного суду Закарпатської області від 8
вересня 2006 р.

у справі №2-А-715/06

за позовом ОСОБА_2

до Закарпатського обласного військового комісаріату

про визнання дії Закарпатського обласного військового
комісаріату неправомірними, -

встановив:

У червні 2006р. ОСОБА_2 звернувся до Мукачівського
міськрайонного суду з позовом про визнання неправомірними дії Закарпатського
обласного військового комісаріату щодо обмеження права позивача на перерахунок
пенсії.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 липня
2006р. позов

ОСОБА_2 задоволено. Визнано за позивачем право на
перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру грошового забезпечення.
Зобов'язано Закарпатський обласний військовий комісаріат перерахувати ОСОБА_2
пенсію за вислугою років з врахуванням:

-100% надбавки, встановленої Указом Президента України
„Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ“ від 23.02.2002 р. № 173 з 01.01.2003
р.;

-70 % надбавки за безперервну службу згідно з Указом
Президента України „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу“ від 05.05.2003 р. № 389 з 01.05.2003 р.;

-33,3 % грошового забезпечення, передбаченого постановою
Кабінету Міністрів України „Про грошове забезпечення військовослужбовців“ від
22.05.2000 р. № 829 та розділом 34 „Про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України“ від 5 березня 2001 р. №
75 з перерахунком з 31.01.2000 р. Стягнуто з
Закарпатського обласного військового комісаріату 3,40 грн. судових витрат на
користь ОСОБА_2.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 08
вересня 2006р. апеляційну скаргу Закарпатського обласного військового
комісаріату задоволено. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 липня
2006р. скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, не погоджуючись
з постановленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції, посилається на
допущене порушенням норм матеріального та процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Закон України «Про внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув
чинності 1 січня 2005р., не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку
пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових місячних
додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто до 1
січня 2005р., задоволенню не підлягають.

Разом з тим, законодавством України з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005р. не було передбачено можливості
перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку із запровадженням після
звільнення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію згідно із
Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також
премій, які вони не отримували під час служби.

Оскільки ОСОБА_2, який звільнився з військової служби в
запас в грудні 1997р., під час служби не отримував щомісячних надбавок, які він
просить врахувати при перерахунку, то вони не підлягають включенню в розрахунок
розміру його пенсії.

Крім того, законодавством України визначений перелік
додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при нарахуванні пенсії
військовослужбовцям, до якого премія як заохочувальний вид оплати, не належить,
оскільки є постійним додатковим видом грошового забезпечення і її виплата
пов'язана з кваліфікацією та умовами служби військовослужбовців.

За таких обстави колегія суддів касаційної інстанції
вважає, що рішення суду апеляційної інстанції було прийнято у зв'язку з
правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Отже, суд апеляційної судової інстанції, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив
обгрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення
для справи. Висновок суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у
судовому засіданні, а тому підстав для його перегляду з мотивів, викладених в
касаційній скарзі не вбачається.

Ухвалою про відкриття провадження за даною касаційною
скаргою судом було відстрочено оплату судових витрат до закінчення провадження
у Вищому адміністративному суді.

Відповідно до положень п. 3 розділу VII «Прикінцеві та
перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України розмір
судового збору визначається відповідно до підпункту «б» п. 1 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про державне мито», крім випадку, коли позивачем
заявлені майнові вимоги, і складає згідно з положеннями п. 1 ст. 3 вищезазначеного
Декрету 3, 40 грн.. Згідно підпункту «з» п. 1 ст. 3 вказаного Декрету за
подання скарг на рішення, що набрали сили судовий збір складає 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, державне мито за подання касаційної скарги підлягає
стягненню з позивача в розмірі 1,70грн..

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу
адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Закарпатської області від 8
вересня 2006р. - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Державного бюджету
України 1 грн. 70 коп. державного мита.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

За винятковими обставинами вона може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)

З оригіналом згідно:

Секретар