Справа № 22-а-5370/2007
Суддя: Пшенічна Л.В.
Дата ухвалення: 2006-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№22-а-5370/2007 Головуючий
1-ї інстанції: Протасової ОМ.
визнання Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада
2006р. Судова колегія
судової палати з
цивільних справ

апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого
судді - Борової С .А.

суддів - Пшенічної Л.В., Даниленка В.М.

при
секретарі - Гребенщиковій Ю.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 10 вересня 2007року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2.
про визнання заповіту недійсним , -

встановила:

У
листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаною позовною
заявою, в якій посилалася на те, що вона фактично є донькою ОСОБА_3, але у семирічному віці її удочерило подружжя
ІНФОРМАЦІЯ_1 Під час життя, 23.03.2001
року, ОСОБА_3 склав заповіт на її ім'я
на квартир АДРЕСА_1та на садовий будинок у садовому товаристві ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 помер. Після його смерті їй стало відомо, що 21. 07. 2004 року він склав заповіт на
ім'я ОСОБА_2, з якою одружився незадовго
до смерті, вважаючи, що ОСОБА_3 склав заповіт на ім'я ОСОБА_2 не з
власної волі, а внаслідок психічного
тиску з її боку, просила визнати вказаний
заповіт недійсним.

У
подальшому ОСОБА_1 доповнила підстави визнання заповіту недійсним і просила
визнати його таким ще й з тих підстав,
що ОСОБА_3 під час складання заповіту не міг розуміти значення своїх дій
та керувати ними, а також зменшила
позовні вимоги, просила визнати заповіт
недійсним тільки в частині, що
стосується квартири.

В
судовому засідання районного суду відповідачка позов не визнали та
пояснила, що її чоловік склав заповіт на
її ім'я з власної волі і з її боку не було ніякого тиску, він був психічно здоровою людиною.

Рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 10 вересня 2007 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на те, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове
рішення, яким задовольнити її позов.

2

При цьому
вказується, що суд не дав належної
оцінки показанням свідків про те. що мав тиск з боку відповідачки на
ОСОБА_3. з метою складання заповіту на
її ім'я.

У
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 з доводами скарги не погодилася, просить скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без
зміни, як таке, що відповідає вимогам чинного цивільного
законодавства.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарга, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача відносно того, що ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій
та керувати ними, спростовуються
висновком № 25 від 20. 12. 2006 року посмертної судово-психіатричної
експертизи, а також показаннями свідків
стосовно того, що не було тиску з боку
ОСОБА_2 на ОСОБА_3. з метою складання
заповіту на її користь.

Судова
колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають
обставинам справи, яким суд дав вірну
оцінку.

Згідно
зі ст.
534 ЦК України
(в редакції 1963 року) кожен громадянин має право залишити заповіт на все своє
майно або на його частину одній або декільком особам, а ст. 544 цього Кодексу вказує на те, що заповідач має право в любий час скасувати
або змінити заповіт, заповіт який
складено пізніше скасовує попередній заповіт.

Як
роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 28. 04. 1978 року
"Про судову практику у справах про визнання угод недійсними" угода
може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Суд
першої інстанції правильно дійшов висновку,
що посилання позивача на складання заповіту під впливом насильства або
недієздатною особою, є не доведеними
позивачем, що є його обов'язком згідно
зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Згідно
зі ст.
10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі
доказів поданих сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Таким
чином, судова колегія дійшла
висновку, що позивач не довів свій
позов.

З огляду
на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування

3

судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального
права, які привели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.
ст. 303, 304,
п. 1 ч. 1 307, 308, 313,
314, 315, 317,
319 ЦПК України судова колегія судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,

Рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 10 вересня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.