Справа № К-5737/07
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А І МЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого:

Панченка О.Н.

суддів:

Смоковича М.І. Сороки М.О.
Штульмана І.В. Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області на ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 05 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про
визнання дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання
дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

При
цьому просила визнати дії відповідача незаконними, оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Марківському
районі Луганської області їй було безпідставно відмовлено в перерахунку
державної пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи з врахуванням щомісячної компенсації у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, передбачених статтями
50 та 52 Закону України «Про статус
і соціальний захист
громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». ОСОБА_1 вказує на те, що має
право на отримання зазначеної пенсії та щомісячної компенсації у зв'язку з тим,
що вона знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, який
був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції та внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії, визнаний інвалідом 2 групи.

Постановою
Марківського районного суду Луганської області від 29 вересня 2006 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у справі
рішенням, управління Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської області у
січні 2007 року звернулось до апеляційного суду Луганської області з заявою про
відновлення строку на апеляційне оскарження
постанови Марківського районного суду
Луганської області від 29 вересня 2006 року.

Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 05 лютого 2007 року управлінню
Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Марківського районного суду Луганської області від
29 вересня 2006 року відмовлено.

Не
погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, управління Пенсійного фонду України в Марківському районі
Луганської області звернулось до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про
поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши
доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки
обставин у справі та застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно
до частини 3 статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно
до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних
причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням
особи, яка бере участь у справі.

Таким
чином, поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі
процесуальних дій.

Залишаючи
апеляційну скаргу відповідача без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з
того, що процесуальний строк ним був пропущений без поважних причин.

При
цьому апеляційним судом встановлено, що представник управління Пенсійного фонду України в Марківському районі
Луганської області Ткаченко С.О. була присутня у судовому засіданні 29.09.2006
року, давала пояснення по справі, приймала участь у судових дебатах. Зазначений
представник відповідача Ткаченко С.О. і в подальшому в суді апеляційної
інстанції продовжувала представляти інтереси відповідача у цій справі.

Крім
того, як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 20.09.2006 року
був проголошений повний текст постанови суду першої інстанції, але заява про
поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови відповідачем подана
лише в січні 2007 року.

Разом
з цим, в апеляційному суді при розгляді заяви про поновлення строку на
апеляційне оскарження представник відповідача не надав суду будь-яких доказів
поважності причин пропуску строку. А наведені скаржником обставини не можуть
бути визнані судом поважними.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної
інстанції, який дав повідомленим обставинам належну оцінку і відмовив в
поновленні строку на апеляційне оскарження постановленого у справі судового
рішення.

Доводи
касаційної скарги правильність висновки судів не спростовують.

Відповідно
до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну
скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди
першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних
дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального та процесуального права, то ухвалу про відмову в
поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід
залишити без зміни.

Керуючись
статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської області залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 05 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області
про визнання дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, крім
як у порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судді: