Справа № 2-а-208/2008
Суддя: Лебеженко В.О.
Дата ухвалення: 2008-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-208 2008р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 червня 2008 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Лебеженко В.О.

при секретарі Слободкіній Т.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Полякової
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Дружківського управління праці та
соціального захисту населення про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення
за період з 2000 по 2004 рік, -

В С Т А Н О В И В :

16 січня
2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Дружківського
управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Згідно
висновку МСЕК йому встановлено 3-тю групу інвалідності, пов'язану з наслідками
Чорнобильської катастрофи. Він набув право на одержання щорічної компенсації на
оздоровлення у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат. Незважаючи на вимоги Закону, відповідач
виплачує йому щорічну компенсацію значно меншому розмірі по 21 грн. 50 коп., в
результаті чого за період 2000-2004 роки недоплата складає 4460 грн. 50 коп.
Просить суд стягнути недоотриману суму на оздоровлення у розмірі 4460 грн. 50
коп.

Постановою
Дружківського міського суду від 16.03.2006 року ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від
07.06.2006 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення
постанова Дружківського міського суду
від 16.03.2006 року - залишена без змін.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 26.03.2008 року касаційна скарга
ОСОБА_1 була задоволена частково, постанова Дружківського міського суду від
16.03.2006 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 07.06.2006
року були скасовані, справа направлена до суду першої інстанції для нового
розгляду.

21
квітня 2008 року справа надійшла до Дружківського міського суду.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що
він є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Згідно висновку МСЕК йому встановлено
3-тю групу інвалідності, пов'язану з наслідками Чорнобильської катастрофи. Він
набув право на одержання щорічної компенсації на оздоровлення у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.
Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому щорічну компенсацію
значно меншому розмірі 21 грн. 50 коп., в результаті чого за період 2000-2004
роки недоплата складає 4460 грн. 50 коп. Просить суд стягнути недоотриману суму
на оздоровлення у розмірі 4460 грн. 50 коп.

Представник
відповідача Полякова О.В. позовні вимоги
не визнала та пояснила, що виплати на оздоровлення Дружківським управлінням
праці та соціального захисту населення проводились в порядку передбаченому
постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 26.07.1996 року № 836.
Більш того, позивачем пропущений строк для звернення до адміністративного суду
передбаченого ст.99 КАС України. Просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить (віднесений) до першої категорії як
особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
відповідним посвідченням НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно
висновку МСЕК позивачу була встановлена третя група інвалідності з 05.08.1998 року,
яка з 07.09.2004 року встановлена безстроково. Причина інвалідності пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с.7)

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого
населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, оскільки відповідно до
статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно з
частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Абзацом
3 частини 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено, що щорічна допомога
на оздоровлення інвалідам третьої групи
виплачується в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Згідно
частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Законом
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати
конкретні суми виплат.

Встановлений
у 1996 році постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався
і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

Оскільки
ні Верховна Рада України, ні кабінет Міністрів України в наступному будь-яких
рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору,
застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та
законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на 2000-2004 роки, а не
постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 26.07.1996 року № 836.

За таких
обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” Дружківське управління праці та соціального захисту населення
Дружківської міської ради повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за період з 2000 по 2004 рік, виходячи із суми мінімальної
заробітної плати на момент виплати.

Відповідно
до Закону України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на
2002 рік”, Закону України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2003 рік” від 26.12.2002р., Закону України „Про державний бюджет
України на 2004 рік” зі змінами від 17.06.2004 року, Закону України „Про
державний бюджет України на 2005 рік” з наступними змінами, розмір мінімальної
заробітної плати становить: з 1 січня 2002 року встановлено розмір мінімальної
заробітної плати 140 грн., з 1 липня 2002 року - 165 грн., з
01.01.2003року у розмірі 185 грн. на
місяць, а з 01 грудня 2003 року по 31 серпня 2004 року - 205 грн., с 01 вересня
2004 року - 237 грн., з 01 квітня 2005 року - 290 грн., з 01 липня 2005 року -
310 грн. на місяць, з 01 вересня 2005 року - 332 грн.

Згідно
листа начальника Дружківського управління праці та соціального захисту
населення № 8401 від 23.11.2005 року (а.с.31) позивачу була виплачена щорічна
допомога на оздоровлення:

- за 2000 - 2002р.р.- по 21,50 грн. - 31.08.2004р. за кожний рік;

- за
2003р. - 21,50 грн. - 27.12.2004р.;

- за
2004р. - 21,50 грн. - 25.06.2005р.

З
урахуванням отриманої ОСОБА_1 суми 107 грн.50 коп. (31.08.2004р. -
21,50х3=64,50 грн., 27.12.2004р. - 21,50 грн., 25,06.2005р. - 21,50 грн.) та розміру заробітної плати, встановленої на
момент виплати, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню:

за 2000
рік: в сумі 798,50 грн. (205х4-21.50)

за 2001
рік: в сумі 798,50 грн. (205х4-21.50)

за 2002
рік: в сумі 798,50 грн. (205х4-21.50)

за 2003
рік: в сумі 926,50 грн. (237х4-21,50)

за 2004
рік: в сумі 1138,50 грн. (290х4-21,50)

Всього:
798,50+798,50+798,50+926,50+1138,50 = 4460 грн. 50 коп. недоплаченої суми
щорічної допомоги на оздоровлення за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004 роки.

Стосовно
посилання відповідача на пропущення позивачем процесуального строку для
звернення з позовом до суду, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 99
КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного
суду.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1
ст.13 Закону України „«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи» держава бере на
себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується
відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами
та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного Кодексу України позовна давність не
поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно
до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок держави,
оскільки сторони звільнені від їх сплати.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86 94, 158-163, Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дружківського управління праці та соціального захисту населення про стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2000 по 2004 рік - задовольнити
повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Дружківської міської ради (р/р 1497 в УДК у Донецькій
області МФО 834016 ОКПО 26010987) на користь ОСОБА_1 недоплачену суму
щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду 3 групи відповідно до абзацу 3
частини 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” за 2000-2004 роки у сумі
4460 (чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень 50 коп.

Вступна
та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошенні у
судовому засіданні 09 червня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена 17
червня 2008 року.

На
постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня її проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня
складання у повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до Донецького апеляційного адміністративного
суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк встановлений статтею 186 КАС України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова,
якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким
апеляційним адміністративним судом.

Суддя