Справа № 22-а-192/2008
Суддя: Санакоєва М.А.
Дата ухвалення: 2008-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

05.11.2008

Справа № 22-а-192/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді Санакоєвої М.А.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Щепанської О.А.

при
секретарі судового засідання
Колб Т.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.Севастополя апеляційну скаргу Управління ПФУ у Сакському районі АР
Крим на постанову Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим
(суддя Копичинський О.В. ) від 06.06.08 у справі № 2-а-109/08

за
позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до Управління ПФУ у Сакському районі
АР Крим (вул. Будівельна, 6-а,Саки,Сакський район, Автономна Республіка
Крим,96500)

про
оскарження дій суб'єкта владних повноважень, спонукання усунути допущені
порушення її права, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернулася до суду із
адміністративним позовом до Управління
ПФУ в Сакському районі АР Крим про оскарження дій суб'єкта владних
повноважень, спонукання усунути допущені порушення її права. Позовні вимоги
було уточнено вимогами:

- про
стягнення 11.560 грн., які є страховою сумою за період з 01.07.98р. по
01.11.05р.;

-про
визнання протиправними дії, пов'язані з відмовою підвищити пенсію
відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»та про стягнення заборгованості по цих
виплатах в сумі 2,530грн. за період з 12.03.00р. по 01.05.08р.;

- про
визнання протиправними дії, пов'язані з
відмовою нараховувати пенсію, виходячи із загального трудового стажу 41 рік 7 місяців 22 дні та про
стягнення недорахованої пенсії за ці
роки у суммі 2.333 грн. за період з 12.03.00р. по 01.05.08р.;

-про
визнання протиправними дії, пов'язані з відмовою нарахувати та виплатити
пенсію з урахуванням доплати до
її заробітку за період з 1998р. по 2002р.
по ст.57 Закону України "Про освіту", право на яку було
визнано рішенням суду;

-про
визнання протиправними дії, пов'язані з відмовою нараховувати пенсію з
урахуванням її звання "Ветеран труда"
та про стягнення заборгованості по цих
виплатах за період з 01.01.05р.
по 01.05.08 р.;

-про
спонукання зробити перерахунок пенсії з 01.01.05р. по01.05.08р., виходячи із
суми пенсії у 284 грн. 69коп.;

-про
спонукання здійснювати правильне нарахування пенсії з 01.01.08р. з урахуванням фактичного стажу її роботи,
страховки, коефіцієнта, звань "Діти

війни",
"Ветеран труда", "Старший вчитель", "Заслужений
вчитель".

Позов мотивований
тим, що вона
є пенсіонером за
віком з 12.03.00р.
і отримує пенсію в УПФУ в
Сакському районі з 1999р. Але їй
нараховують і виплачують пенсію у заниженому розмірі. Після виходу
на пенсію вона
продовжувала працювати протягом п'яти
років, у зв'язку
з

чим
її фактичний трудовий стаж складає 41 рік 7 місяців 22 дні, але їй нараховують
пенсію виходячи зі стажу 40 років 3 місяця 6 днів. Також їй нараховують і
виплачують пенсію у розмірі, що не відповідає вимогам ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни". Крім того, їй не виплатили
страховку, сума якої за період з 01.07.98р. по 01.01.05р. склала 11,560 грн.,
що були накопичені у системі персоніфікованого обліку. При нарахуванні пенсії
також не враховується коефіцієнт росту середньої зарплати по Україні, її звання
"Ветеран труда", доплата до її заробітку за період з 1998р. по 2002р.
по ст.57 Закону України "Про освіту", право на яку було визнано
рішенням суду від 19.09.00р., 01.02.01р., 28.10.03р.

Постановою Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від 6 червня 2008 року позов ОСОБА_1задоволено
частково:

Визнано протиправним дії
Управління Пенсійного фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим,
пов'язані з відмовою підвищити ОСОБА_1. пенсію на 30 % мінімальної пенсії за
віком.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1. у зазначеному розмірі за період з 9 липня по 31
грудня 2007 р. відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни".

Позов в іншій частині залишено без
задоволення.

Не погодившись з постановою
суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Сакському районі
Автономної Республіки Крим звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду. В
апеляційній скарзі заявник вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги
те, що для надбавок до пенсії відповідно до інших нормативних актів поняття
"Мінімальна пенсія за віком" не застосовується, при цьому, в статтю 6
Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не були внесені
зміни в частині визначення розміру з якого обчислюється 30 відсотків, тобто
відсутній не тільки розмір з якого обчислюється надбавка, а також і порядок
розрахунку, що також не було враховано судом. Крім того, апелянт зазначив, що
Законом України "Про соціальний захист дітей війни" №2195
передбачено, що фінансування виплат згідно цього закону, відбувається із
державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України.

У судове засідання
призначене на 05.11.08 сторони не з'явились. Про дату, час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що явка у
судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, неявка у судове
засідання сторін у справі не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає
можливим розглянути справу у відсутності сторін, належним чином повідомлених
про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу в
порядку статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України,
заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст постанови, що оскаржується,
межі, в яких повинні здійснюватись перевірка постанови, встановлюватися
обставини і досліджуватися докази учасників процесу, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з
частиною 1 статтею
2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів
при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
коли щодо таких
рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією або
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до
п. 1 частини
1 статті 17
КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Пунктом 7
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює
владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих
повноважень. Відповідно до пункту
1.1. Розділу 1 Положення про головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного
фонду України від 27.06.2002, № 11-2, головні управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі утворюють систему органів
Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1
Положення про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою
Пенсійного Фонду України від 30.04.2002
року, № 8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у
містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним Управлінням Фонду в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями
утворюють систему органів Фонду.

Судова колегія погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
Управління Пенсійного фонду України в Сакському районі АР Крим у
відносинах з фізичними та юридичними особами під час реалізації своїх завдань
та функцій, встановлених законодавством України, є органом виконавчої влади та
суб'єктом владних повноважень,
тобто дана справа
є справою адміністративної юрисдикції.

Судом встановлено, що
позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни, як це визначено у
п.1 ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", і відповідним
посвідченням (а.с.31).

На усне звернення позивача
про підвищення їй пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни",
Управління ПФУ в м.Саки АР Крим відмовило здійснити такий перерахунок пенсії з
підстав не визначення у законодавчому порядку питання визначення величини мінімальної пенсії за
віком, для застосування її для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено
статус дитини війни.

Виходячи із того, що позивач є
дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей
війни", на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом
України "Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на
підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.03р. - у 2007
році мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Стаття 62 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік»від 19.12.06р. прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, -встановлюється на рівні: з 1 січня -330 гривень, з 1 квітня
-406 гривень, з 1 жовтня-411 гривень.

Із
вищезазначеного виходить, що
починаючи з 30.07.07р. позивачу повинна була
виплачуватися державна соціальна допомога у сумі по 121грн. 80 коп.
щомісяця. Але п.12 ст.111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік»було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які передбачали вищезазначені виплати. Проте, рішенням
Конституційного Суду України у справі № 6-рп від 09 липня
2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції положення п.12 ст.71, ст111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», якими встановлено, що на 2007 рік
зупиняють дію положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»відповідно до статті 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», де зазначено, що
у 2007 році підвищення пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії,
відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»)
у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників
війни.

Суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку про недопустимість застосування положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік»при визначені розміру державної
соціальної допомоги дітям війни з наступних підстав:

Відповідно до ст.152 Конституції
України закони та інші правові акти, які за
рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність;

Згідно ст.8 Конституції України - Конституція має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно - правові акти
приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй;

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод;

Відповідно до вимог ч.2 ст.З Закону
України «Про соціальний захист дітей війни»- державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не можуть
бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами;

Згідно ст.7 КАС України - суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість
діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що
позивач має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції правильно визнав
протиправною відмову Управління ПФУ в Сакському
районі та зобов'язав здійснити
перерахунок позивачу у зазначеному розмірі за період з 09 липня по
31 грудня 2007р. відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з
урахуванням положень ч.2 ст.99, ч.1 ст.100 КАС України.

Суд обґрунтовано відмовив позивачу у
задоволенні решти позовних вимог, як таких, що ґрунтуються на вимогах Закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, постанова
суду прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального
права, інші підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 195,
196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Сакському районі АР Крим залишити без задоволення.

Постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 06.06.08 у справі №
2-а-109/08 залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий
суддя підпис М.А.Санакоєва

Судді підпис Г.П.Ілюхіна

підпис О.А.Щепанська

З
оригіналом згідно

Помічник судді
А.В.Тюленєва