Справа № 22-а-9757/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко М.А. Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-9757/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі за
участю позивача

Агейченковій К.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління
праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради

на постанову

Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області

від

30 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-62/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання відмови у виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення неправомірною та стягнення недоотриманої суми щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

У червні
2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, в якому просив визнати відмову УПСЗН Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради у виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001-2005, 2007 роки у розмірах передбачених ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» неправомірною та стягнути з відповідача зазначену
щорічну грошову допомогу на оздоровлення.

Постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 30 липня 2008 року позов задоволено у
повному обсязі.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач перебуває на обліку
в УПСЗН Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради як особа, яка є учасником
ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (надалі ЧАЕС) інвалідом 3 групи (1 категорія), у
зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Суд задовольнив
позов про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2001-2005, 2007 роки і
виходив з того, що ст. 48 вищезазначеного закону передбачає щорічну виплату
допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії 3
групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної
заробітної плати на момент виплати становив: у 2001 році - 118 грн., у 2002
році - 165 грн., у 2003 році - 185 грн., у 2004 році - 237 грн., у 2005 році -
332 грн., у 2007 році - 440 грн.

Таким чином, з
урахуванням фактично отриманих позивачем сум грошової допомоги на оздоровлення,
суд дійшов до висновку, що фактично за період з 2001 по 2005 та 2007 роки
відповідачем було недоплачено позивачу суму щорічної грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 5732 грн.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права, а саме, управління зазначило, що здійснювало виплати,
керуючись Постановами КМУ № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач в
судовому засіданні наполягав на тому, що рішення суду першої інстанції є
правомірним, обґрунтованим та повинно бути залишено без змін.

Представник відповідача до суду за викликом не прибув.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне в їх
задоволенні відмовити, а судове рішення залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, щоОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, його визнано інвалідом 3 групи (1 категорія), що
підтверджується відповідними посвідченнями.

Відповідно до абз. 3, 4 ч.4 ст.48 Закону № 796-ХП
щорічна допомога інвалідам
2 групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, а інвалідам 3 групи - у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (абз.7 ч.4 ст. 48 Закону № 796-ХП).

Відповідачем виплачена позивачу щорічна грошову допомога
на оздоровлення у таких розмірах: за 2001-2004 роки по 21,50 грн. за кожний
рік, за 2005-2007 роки у розмірі 90 грн.
за кожний рік.

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами № 836 та №
562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як
величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної
Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги
в твердій грошовій сумі й, зокрема, постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідам 3 групи постановою № 836 встановлена допомога - 21,50
гривень (за грошовою реформою 1996 року), постановою № 562 встановлена допомога
- 90 гривень.

Виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та
Закони України, яким встановлені розміри мінімальної заробітної плати, зокрема
на час виплати допомоги позивачу у 2001 році - 118 грн., у 2002 році - 165
грн., у 2003 році - 185 грн., у 2004 році - 237 грн., у 2005 році - 332 грн., у
2007 році - 440 грн., а не постанови №№ 836, 562.

Крім того,
положення пункту 30 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на
2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від
№ 6-рп від 09.07.2007 р.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення у
розмірі по 21,50 грн. за 2001-2004 роки, у розмірі по 90 грн. за 2005 рік та
2007 рік, - суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними та стягнув з Управління праці та
соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської
міської ради на корить ОСОБА_1
суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2001-2005, 2007 роки
у розмірі 5732 грн.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради на постанову Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 30 липня 2008 року у справі № 2-а-62/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради
«про визнання відмови у виплаті щорічної допомоги на оздоровлення неправомірною
та стягнення недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення» -
залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі..

Головуючий:

Судді:

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко М.А. Суддя-доповідач -
Ляшенко Д.В.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-9757/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі за
участю позивача

Агейченковій К.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління
праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради

на постанову

Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області

від

30 липня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-62/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання відмови у виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення неправомірною та стягнення недоотриманої суми щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, -

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської ради на постанову Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 30 липня 2008 року у справі № 2-а-62/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради «про
визнання відмови у виплаті щорічної допомоги на оздоровлення неправомірною та
стягнення недоотриманої суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення» -
залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі..

Головуючий:

Судді: