Справа № 9/305
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№
Головного управління юстиції у
визнання бездіяльності
Суддя:
судового засідання: Таран Т.К.
Від позивача ОСОБА_1
Сальник С.В. (довіреність № 09-01-09 від 13.10.2008 р.)
справи:
Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління
юстиції у Київській області з вимогами визнати бездіяльність, що полягає в
ненаданні роз'яснення порядку оскарження прийнятого за скаргою позивача
рішення, протиправною, зобов'язати надати письмове роз'яснення порядку
оскарження прийнятого за скаргою позивача рішення, стягнути моральну шкоду у
розмірі 100,00 грн. та відшкодувати судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
в рішенні відповідача, прийнятому за результатом розгляду скарги позивача, не
роз'яснено порядок його оскарження, що протирічить положенням статті 15 Закону
України «Про звернення громадян».

Відповідач позовні вимоги не
визнає, просить відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю,
оскільки всі звернення заявника розглянуті в установленому законодавством
України порядку.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, суд,

встановив:

19.12.2007 р. позивач звернувся до
начальника Головного управління юстиції у Київській області із заявою, якою
просив надати копію «Переліку документів»виконавчого провадження № 77 індекс
3588600, що знаходиться на звороті обкладинки виконавчого провадження, копію
відтворити засобами оперативної поліграфії, копію «переліку
документів»відправити заявникові разом із супровідним листом, відповідно до
Інструкції з діловодства в відділах ДВС.

Рішенням Головного управління
юстиції в Київській області, оформленим листом № 4918/5 від 29.12.2007 р.,
повідомлено наступне: «відповідно до статті 11-1 Закону України «Про виконавче
провадженні»сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право
знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки,
знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь
у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі
виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що
виникають у ході виконавчого провадження та користуватися іншими правами,
наданими цим Законом. Нагадуємо, що 14.12.2007 р. Вами подана заява до
Головного управління юстиції у Київській області про ознайомлення з матеріалами
вказаного виконавчого провадження, а 18.12.2007 р. Вами реалізоване своє право
згідно ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить Ваш
підпис. Крім того, звертаємо Вашу увагу на те, що в діючому законодавстві
України не передбачено направлення на вимогу сторін матеріалів виконавчого
провадження. Дану відповідь на вказану заяву вважаємо обґрунтованою, оскільки
вона висвітлює всі перелічені Вами питання та містить посилання на діюче
законодавство України».

Враховуючи такі обставини, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому
задоволенню.

У відповідності до частини другої
статті 19 Конституції України (№ 254к/96-ВР від 28.06.1996р.) органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Ст. 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані
розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом
строк.

Закон України "Про звернення
громадян" від 2 жовтня 1996 року393/96-ВР регулює питання практичної
реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції
про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії
посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам
України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами,
для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних
інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону України "Про
звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових
осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням
щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і
законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 7 Закону України
"Про звернення громадян" визначено, що звернення, оформлені належним
чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та
розгляду.

Положеннями статті 15 Закону
України «Про звернення громадян»встановлено, що органи державної влади,
місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати
рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці
заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 20 Закону
України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх
отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації
або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти
днів.

На обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею
терміну.

Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Аналізуючи викладені вище
обставини, суд вважає вимоги щодо визнання бездіяльності, що полягає в
ненаданні роз'яснення порядку оскарження прийнятого за заявою позивача рішення,
протиправною та зобов'язання надати письмове роз'яснення порядку оскарження
прийнятого за зверненням позивача рішення обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Адже нормами статті 15 Закону України «Про звернення
громадян»чітко встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог,
викладених у заяві, доводиться до відома громадянина в письмовій формі із
роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому, за результатом
розгляду адміністративної заяви судом встановлено, що в рішенні відповідача,
оформленому листом № 4918/5 від 29.12.2007 р. по результату розгляду звернення
позивача, наявна фактична відмова в задоволенні вимог його заяви та відсутнє, поряд
з цим, роз'яснення щодо порядку оскарження такого рішення.

За таких обставин, хоча рішення
Головного управління юстиції у Київській обставі № 4918 від 29.12.2007 р.
прийнято в межах повноважень, у спосіб та строки, встановлені Законом України
«Про звернення громадян», проте з порушенням частини четвертої статті 15
останнього, оскільки відповідачем не роз'яснено порядок оскарження прийнятого
ним рішення.

Щодо вимоги про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 100,00 грн., то суд дійшов висновку, що вона задоволенню
не підлягає, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють
наявність моральної шкоди, так як, позивачем не надано жодних змістовних
обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди. Суд не
приймає до уваги твердження позивача про заподіяння йому моральної шкоди, яка
полягає у зверненні до суду, що зумовило необхідність використання відпуски без
збереження заробітної плати для участі у судових засіданнях та для вчинення
інших дій, оскільки звернення до суду -це виключне право та бажання позивача.
Крім того, позивач не вважав за необхідне скористатись правом, передбаченим
статтею 122 КАС України. Інших підстав позивачем не наведено.

Щодо вимоги про відшкодування
витрат на послуги адвоката, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не
підлягає. Оскільки квитанція № 56 від 16.04.2008 р., якою позивач підтверджує
понесені витрати на юридичні послуги, не є належним доказом оплати таких
послуг, так як в призначенні платежу останньої визначено, що оплата здійснена
за підготовку позову до Міністерства юстиції України. Оскільки відповідачем у
даній справі є Головне управління юстиції у Київській області, а позивач не
наполягає на задоволення вимоги про відшкодування витрат на послуги адвоката,
позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, позивач за
таких обставин, заявив про не наполягання на відшкодуванні цих витрат.

Частиною 1 ст. 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно
з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони зокрема:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення
дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9)
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом не встановлено порушень
відповідачем вищезазначених принципів.

Згідно з ч. 2 ст. 71
КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на всі наведені обставини
в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню.

В зв'язку з тим, що
адміністративний позов задоволено частково, судовий збір підлягає відшкодуванню
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність Головного
управління юстиції у Київській області, що полягає у ненаданні роз'яснення
порядку оскарження прийнятого рішення, протиправною.

Зобов'язати Головне управління
юстиції в Київській області надати ОСОБА_1 письмове роз'яснення порядку
оскарження прийнятого рішення № 4915/5 від 29.12.2007 р. за заявою останнього.

Відшкодувати за рахунок Державного
бюджету України ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі
3,40 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої
інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом
двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
О.В.
Кротюк