Справа № 2-А-9/2007
Суддя: Щаслива О.В.
Дата ухвалення: 2007-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-9/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007
року Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя в складі: головуючого - судді Щасливої О.В., при секретарі - Морозової В.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Запоріжжі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тепличної селищної ради (третя особа -
голова Тепличної селищної ради ОСОБА_2) про визнання незаконним розпорядження
голови Тепличної селищної ради № 9 від 12.04.2006 року та стягнення
заборгованості по заробітній платі,
несплаченої при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача несплаченої при
звільненні заробітної плати в сумі 23014 грн. 40 коп. та 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Під час
судового розгляду уточнила вимоги. Просить про визнання незаконним
розпорядження голови Тепличної селищної ради № 9 від 12.04.2006 року в частині
позбавлення її права на отримання в першому і другому кварталах 2006 року
надбавки за високі досягнення в праці,
інтенсивність роботи, а також
премії при здійсненні перерахунку заробітної плати відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року, а також про стягнення на її користь
заборгованості по заробітній платі в сумі 21905 грн. 76 коп. та моральної шкоди
в розмірі 2000 грн.

В
обґрунтування позову суду пояснила, що з
28 червня 1994 року по 10 квітня 2006 року працювала головою Тепличної селищної
ради. 10 квітня 2006 року звільнена з посади в зв'язку з переведенням до
Шевченківської районної адміністрації у відповідності до п. 5 ст. 36
КЗпП України. На час звільнення з нею не проведено розрахунок заробітної плати
згідно із Постановою КМУ від 09.03.2006 року № 268 „Про упорядкування структури
та умов праці працівників апарату виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", яка з 1 січня 2006 року змінила умови оплати
праці зазначених категорій працівників. Оскільки під час розгляду справи
відповідач частково виплатив належні їй суми,
просить визнати розпорядження голови Тепличної селищної ради № 9 від 12
квітня 2006 року в частині позбавлення її права на отримання в першому і
другому кварталах 2006 року надбавки за високі досягнення в праці, інтенсивність роботи, а також премії при здійсненні перерахунку
заробітної плати відповідно до зазначеної постанови незаконним та стягнути на
її користь різницю між фактично сплаченими сумами та сумами, які їй належать згідно із зміненими умовами
праці. Зокрема, просить про стягнення на
її користь заробітної плати в сумі по 1123 грн. 50 коп.3а січень, лютий,
березень 2006 року, в сумі 354
грн. 34 коп. - за квітень 2006 року,
компенсації за невикористану відпустку в сумі 835 грн. 56 коп., несплаченої матеріальної допомоги в розмірі
2160 грн. 70 коп., середньої заробітної
плати за затримку розрахунку при звільненні за 157 днів прострочення, із розрахунку 157 днів х 81 грн. 38
коп.3аробітної плати за один день, в
розмірі 12776 грн. 66 коп., матеріальної
допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати для вирішення соціально-побутових
питань в сумі 2407 грн. 50 коп.,
моральної шкоди в сумі 2000 грн. Моральну шкоду пояснює психологічними
переживаннями через порушення її права на отримання підвищеної у відповідності
до

законодавчих актів заробітної плати,
неможливістю вирішення спору в позасудовому порядку.

Вважає
оскаржуване розпорядження незаконним в частині позбавлення її права на
отримання в першому і другому кварталах 2006 року надбавки за високі досягнення
в праці, інтенсивність роботи, а також премії при здійсненні перерахунку
заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268, оскільки воно прийняте після її
звільнення, що суперечить вимогам
законодавства про працю як таке, що
містить рішення про вжиття заходів фінансової відповідальності щодо звільненого
робітника. До того ж зазначене розпорядження обгрунтовано підставами, які не відповідають її фактичному ставленню
до служби, містить посилання на невчасне
та неякісне виконання нею завдань, тоді
як вона протягом усього періоду роботи сумлінно ставилася до виконання своїх
обов'язків.

Щодо
матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі, що
не перевищує середньомісячну заробітну плату,
вона хоча і мала можливість одержати їх за новим місцем служби, проте зазначені виплати їй не
провадились, оскільки на запит голови
Шевченківської районної адміністрації,
де вона працює в теперішній час,
голова Тепличної селищної ради відповів,
що спір про виплату зазначених сум перебуває в провадженні суду, тому ці виплати за новим місцем служби в 2006
році були призупинені до ухвалення рішення суду.

Представник
відповідача позов не визнав та, не
оспорюючи розрахунок сум, які, на думку позивачки, їй належать,
пояснив, що у відповідності до
Постанови КМУ № 268 рішення про здійснення перерахунку виплат державним
службовцям та іншим категоріям працівників,
що зазначені в Постанові,
приймається виключно сесією органу місцевого самоврядування.

Оскільки
під час перебування ОСОБА_1 на посаді голови Тепличної селищної ради відповідне
рішення радою не приймалось, наданий нею
протокол сесії не можна розцінювати як рішення сесії, відповідне рішення було прийнято на сесії
лише 30.08.2006 року, і з цього часу
було проведено перерахунок заробітної плати у відповідності до Постанови № 268
всім співробітникам ради, в тому числі
ОСОБА_1, просить в задоволенні позову
відмовити.

Щодо
вимог про визнання незаконним розпорядження голови Тепличної ради про
позбавлення ОСОБА_1 в першому і другому кварталах 2006 року права на надбавки
за високі досягнення в праці,
інтенсивність роботи, а також
премії, вважає їх безпідставними, оскільки таке рішення зумовлене неякісним
виконанням позивачкою покладених на неї обов'язків, про що свідчать безлад в документах, які було передано наступнику позивачки, неохайне ведення діловодства в період її
перебування на посаді голови Тепличної ради.

Третя
особа - голова Тепличної селищної ради - підтримав доводи представника
відповідача, просить про залишення
позову без задоволення.

Вислухавши
пояснення осіб, що беруть участь в
справі, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд знаходить
позов обґрунтованим і таким, що підлягає
частковому задоволенню, з наступних
міркувань.

Судом
встановлено, що позивачка з що з 28
червня 1994 року по 10 квітня 2006 року працювала головою Тепличної селищної
ради. 10 квітня 2006 року звільнена з посади в зв'язку з переведенням до
Шевченківської районної адміністрації у відповідності до п. 5 ст. 36
КЗпП України. Згідно із п. 1 розпорядження голови Тепличної селищної ради № 9
від 12.04.2006 року за невчасне та неякісне виконання завдань позбавлена права
на отримання в першому і другому кварталах 2006 року надбавки за високі
досягнення в праці, інтенсивність
роботи, а також премії при здійсненні
перерахунку заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України
№ 268 від 09.03.2006 року„Про упорядкування структури та умов праці працівників
апарату виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Відповідно до
п. 2 зазначеного розпорядження при

перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 згідно із Постановою КМУ № 268 до
виплати позивачці належить посадовий оклад в сумі 1000 грн., доплата за ранг державного службовця в сумі
70 грн., доплата за вислугу років в сумі
214 грн., починаючи з 1 січня 2006
року, тобто з дати застосування нових
розцінок оплати праці, по день
звільнення, який співпав з 10 квітня
2006 року.

Відповідно
до ст.
2 постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року „Про упорядкування структури та
умов праці працівників апарату виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" керівникам
органів місцевого самоврядування надано право встановлювати керівникам
підрозділів, спеціалістам і службовцям
посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових
окладів, надбавку за високі досягнення у
праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50 відсотків
посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та
вислугу років, здійснювати преміювання
працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати
роботи, надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення у
розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати працівника.

Згідно
із п. в ст. 2
Постанови у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової
дисципліни надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо
важливої роботи скасовується або розмір її зменшується.

Згідно
із ст.
6 Постанови преміювання сільських,
селищних і міських голів, голів
районних і районних у містах рад,
встановлення їм надбавок, надання
матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою у межах
затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати
приймаються відповідною радою.

Вирішуючи
позов на користь позивачки, суд
вважає, що відповідно до змісту
Постанови КМУ № 268 заходи фінансового стягнення можуть бути застосовані лише
до працюючих робітників.

Тому
оскаржуване розпорядження, яке винесене
через два дні після звільнення позивачки,
без отримання її пояснень,
позбавляє її права на отримання законодавчо встановленої надбавки за
високі досягнення у праці та премії, в цій
частині не може бути визнано таким, що
грунтується на законі.

Разом з
цим суд знаходить переконливими доводи представника відповідача про
встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги на підставі рішення
сесії органу місцевого самоврядування. Оскільки рішення про зміни штатного
розкладу та зміну бюджету згідно із Постановою № 268 прийнято 30 серпня 2006
року (а.с. 129), суд не вбачає підстав для покладення на Тепличну
селищну раду відповідальності за затримку проведення розрахунку при звільненні, так як за згаданих умов відсутня вина органу
місцевого самоврядування, що є
обов'язковою умовою для настання такої відповідальності.

Судом
встановлено, що в лютому 2006 року
позивачці виплачено матеріальну допомогу в розмірі посадового окладу в сумі 243
грн.

Вирішуючи
вимоги в частині стягнення матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної
плати працівника, як передбачено
Постановою № 268, суд знаходить їх
обгрунтованими, так як в суді
встановлено, що зазначені види виплат
позивачці за новим місцем служби в 2006 році не виплачувались, оскільки справа за її позовом перебувала в
провадженні суду (а.с. ).

З огляду
на викладені обставини суд знаходить за можливе стягнути з відповідача на
користь позивачки різницю між фактично отриманою нею матеріальною допомогою та
належною їй допомогою відповідно до Постанови № 268 в розмірі 2160 грн. 70 коп.
(2407 грн. 50 коп. - 243 грн.), а також
матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати в сумі 2407 грн. 50 коп.

Відповідно
до ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки, на думку суду, позивачка не довела того, що зазнала емоційних страждань в зв'язку з
порушенням її права, суд вважає за
необхідне позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди залишити без
задоволення.

Згідно
із ст.
72 КАС України обставини, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх визнання.

Так як
представник не оспорює правильність розрахунків позивачки щодо розміру
несплаченої надбавки за високі показники в праці у розмірі 50 відсотків
посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу
років, а також премії в розмірі 25
відсотків фонду оплати праці, суд вважає
ці розрахунки достовірними.

Керуючись ст.
ст. 6, 7, 69, 70,
86, 158-160, 171,
185, 186 КАС України, Постановою Кабінету Міністрів України № 268
„Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату виконавчої
влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006
року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Тепличної селищної ради задовольнити частково.

Визнати
незаконним розпорядження голови Тепличної селищної ради № 9 від 12.04.2006 року
в частині позбавлення права ОСОБА_1 на отримання в першому і другому кварталах
2006 року надбавки за високі досягнення в праці, інтенсивність роботи, а також премії при здійсненні перерахунку
заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від
09.03.2006 року.

Стягнути
з Тепличної селищної ради на користь ОСОБА_1 несплачену заробітну плату в сумі
3725 грн. 34 коп., компенсацію за
невикористану відпустку в сумі 835 грн. 56 коп., матеріальну допомогу в сумі 2160 грн. 70
коп., матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі 2407 грн. 50 коп.

В задоволенні
інших вимог відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
шляхом подання в суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів с дня складення
постанови в повному обсязі та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання апеляційної
скарги впродовж терміну, встановленого
для подання заяви про оскарження.