Справа № 2а-5116/08
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5116/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 серпня 2008 року
м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Набока О.О.

за участі
представників сторін:

позивача не
прибув

представник
відповідача не прибув

представник ІІІ
особи не прибув

розглянувши в
порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної
адміністрації, з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні
відповідача Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації, про стягнення заборгованості по невиплаченій в повному обсязі
щорічній грошовій допомозі учаснику війни, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної
державної адміністрації, в якому просить суд визнати неправомірними дії
відповідача щодо не нарахування та не виплати їй соціальних виплат та стягнути
на її користь недоплачену у 2005-2007 роках щорічну одноразову грошову допомогу
у розмірі 3148,18 грн.

Свій позов вона обґрунтувала тим, що відповідно до
посвідчення НОМЕР_1 вона є учасником війни і має право на отримання щорічної
разової допомоги у розмірі 3 мінімальних пенсій, згідно зі ст. 14 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Проте,
нарахування та виплата вказаної допомоги здійснюється відповідачем в значно
менших розмірах ніж передбачено законодавством.

До суду позивачка надіслала письмову
заяву в якій прохала суд розглянути справу без її участі в судовому засіданні.

Відповідач до суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його
представника та письмові заперечення на позов, в яких прохав відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" здійснюється за рахунок державного бюджету.
Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної
політики України.

Роз'яснення порядку застосування Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" проводиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади
України.

Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної
державної адміністрації - розпорядник коштів нижчого рівня - бере бюджетні
зобов'язання та здійснює відповідні видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.

Так до 5 травня 2005, 2006, 2007 років була виплачена разова грошова
допомога позивачці, учаснику війни згідно Закону України «Про державний бюджет
на 2005 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік», Закону України
«Про державний бюджет на 2007 рік».

Право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня яка
нараховується із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком,
передбачене Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" зупинено на 2005, 2006, 2007 роки згідно Законів
України «Про державний бюджет на 2005 рік», «Про державний бюджет на 2006 рік»,
«Про державний бюджет на 2007 рік».

Згідно ч.3 ст. 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені вказаним законом, є недійсними.

Права громадян згідно п.1 ч.1 ст. 92 Конституції України визначаються
виключно законами, а не будь-якими нормативно-правовими актами, що суперечить
Закону.

Третя особа свого представника в
судове засідання не надіслала, була сповіщена про час та місце судового
засідання належним чином та завчасно. Але надали до суду свої заперечення, в
яких прохали суд у задоволенні позовних вимог позивачці відмовити з підстав
аналогічних підставам відповідача та прохали суд розглянути справу без участі
їх представника.

Враховуючи що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання
про розгляд справи за їх
відсутності, то суд відповідно до ст. 122 КАС України
ухвалив проводити судовий

розгляд
справи в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог,
встановивши наступні обставини.

ОСОБА_1 є учасником
війни, а також має право на
пільги встановлені законодавством України для учасників війни що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1.

Відповідно до Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5
травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова грошова допомога
у кратному розмірі до мінімальної пенсії за
віком.

Згідно ст. 17 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів.

Статтею 34 Закону України «Про
державний бюджет на 2005 рік» та пунктом 18 статті 77 Закону України „Про державний бюджет на 2006 рік" на
2005 та 2006 рік зупинено дію частин п'ятих статей
12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", які визначали кратність виплат щорічної допомоги до 5
травня залежно від розміру мінімальної пенсії за
віком.

При цьому, статтею 34 Закону України «Про державний
бюджет на 2005 рік» та статтею 30 Закону
України „Про державний бюджет на 2006 рік" встановлений фіксований розмір
виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту". Так учасникам
війни у 2005 та 2006 роках
встановлено розмір разової грошової допомоги у розмірі 50 гривень.

Сторонами по справі не
заперечувалося, що в 2005 році позивачці було виплачено саме 50 гривень, та в 2006 році також 50 гривень, як разову
грошову допомогу до 5 травня.

Таким чином, у 2005 - 2006 р.р., на
момент виплати зазначеної допомоги певні положення Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", які визначають розмір таких виплат не діяли, оскільки були зупинені Законами України „Про
державний бюджет на 2005 рік" та «Про державний бюджет на 2006
рік», якими одночасно встановлено розмір таких виплат на 2005-2006 р.р.

Враховуючи положення ч.2 ст.19
Конституції України та ч.1 ст.9 КАСУ України дії відповідачів по справі, не можуть
бути визнані неправомірними, оскільки вони здійснювали виплати на підставі діючих Законів України
„Про державний бюджет на 2005 рік", «Про державний бюджет на 2006 рік» та не мали повноважень
застосовувати зупинені норми Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Положення Законів України „Про
державний бюджет на 2005 рік" та «Про державний бюджет на 2006 рік» рішеннями
Конституційного Суду України неконституційними не визнавались.

Відповідно до
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин п'ятих статей 12, 13, 14 та
15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які
визначали кратність виплат щорічної допомоги до 5 травня залежно від розміру мінімальної пенсії за
віком.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.07 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36,
ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, .1,01, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційним) ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ч.5
ст.ст.12-15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і
не може бути оскаржене.

З моменту прийняття Конституційним Судом
України рішення щодо неконституційності положення ст.29 Закону України „Про Державний
бюджет на 2007 рік", ця норма Закону втратила чинність, а тому до 30
вересня, часу виплати щорічної
разової грошової допомоги до
5 травня за 2007 рік, були чинними статті 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Стаття 46 Конституції України
гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3
та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином,
враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції України, ч.ч. З, 4 ст.8 КАС України та положення Закону України «Про статус ветеранів війни та
гарантії ії соціального захисту», яка була
чинною на час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачці
право на соціальний захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному
до мінімальної пенсії за віком, суд вважає,
що відповідач не мав права відмовляти
позивачу у задоволенні її вимог з
підстав не визначення в законодавстві України розміру мінімальної пенсії за віком,
який підлягає застосуванню при розрахунку разової щорічної допомоги до 5 травня
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії її
соціального захисту».

Відповідно до
п.7 ст.9 КАС
України у разі
відсутності закону, що
регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Згідно зі ст.
62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня 2007року застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої
ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%. Станом на 05 травня 2007року,
відповідно до ст.62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» мінімальна пенсія
за віком становила 410,06 гривень (406x1:100=4,06; 406+4,06=410,06).

Зі змісту ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом.

Таким чином,
законодавством визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені особам, згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1%. Отже, питання щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5 травня, не визначено
законодавством.

З урахуванням
положення ч.7 ст.9 КАС України, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, яким врегульовано спірні
правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру
щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює подібні правовідносини, а саме
ст.62 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ст.14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Згідно з ч.1 ст.17-1 зазначеного закону такі виплати здійснюють органи
праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачці у 2007
році управління праці та соціального захисту
населення Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області
повинно було сплатити разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1230,18
гривень (410,06x3=1230,18), а сплатило лише 55 гривень, тобто не виплаченою залишилась
сума у розмірі 1175,18 гривень
(1230,18 - 55 =1175,18).

Посилання відповідача в
запереченнях, що розрахунок щорічної грошової допомоги до 5 травня, повинен здійснюватися виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.02 за №1 на рівні 19,19
грн., суд вважає безпідставними, оскільки зазначена постанова не передбачає
застосування цього розміру пенсії для
розрахунку щорічної допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з
боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином суд вважає позовні вимоги
позивачки частково обґрунтованими та такими що підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71,
160-164, 167, 186, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Великобурлуцької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості
по невиплаченій в повному обсязі щорічній грошовій допомозі учаснику війни -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати ОСОБА_1 щорічної
разової матеріальної допомоги, як учаснику війни, за 2007 рік, у розмірі
меншому ніж це визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Великобурлуцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1
щорічну разову грошову допомогу в розмірі 1175 грн. 18 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А.В.
Зінченко