Справа № К-33402/06
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

10 липня 2008 р.
Справа № 22а-429

к/с № К-33402/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Конюшко К.В.

Пилипчук Н.Г

Сергейчук О.А.

Степашко О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Баштанському районі

на постанову

Баштанського районного суду Миколаївської області

у справі

№ 2-а-20/2006

від

21.06.2006р.

та ухвалу

Апеляційного суду Миколаївської області

від

28.09.2006 р.

у справі

22а-429

за позовом

ОСОБА_1

до

Державної податкової інспекції у Баштанському районі

про

визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
(надалі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Баштанського районного суду
Миколаївської області із позовом до Державної податкової інспекції у
Баштанському районі (надалі - відповідач, ДПІ у м. Баштанському районі) про
скасування податкового повідомлення- рішення Баштанської МДПІ, яким визначено
суму податкового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб.

Відповідно
до уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просила визнати нечинним податкове
повідомлення від 28.04.2006 року за №/0 про нарахування податку на
доход із спадщини.

Постановою
Баштанського районного суду Миколаївської області (суддя Желєзний І.В.) від
21.06.2006 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської
області (судова колегія у складі: головуючий суддя Лисенко П.П., судді:
Данилова О.О., Кутова Т.З.) від 28.09.2006р. позов задоволено, визнано нечинним
податкове повідомлення-рішення Баштанської МДПІ від 28.04.2006 року за
№,0 стягнуто з ДПІ в Баштанському районі на користь ОСОБА_1 3,40 грн.
в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Вказані
судові рішення мотивовано тим, що об'єкти нерухомого та рухомого майна
оподатковуються за нульовою ставкою при отриманні спадщини членами сім'ї
першого ступеня спорідненості, таким чином, оскільки судами першої та
апеляційної інстанції встановлено наявність першого ступеня спорідненості, та
зазначено, що успадковуване майно слід класифікувати як об'єкт спадщини у
вигляді нерухомого майна, суди дійшли висновку про неправомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

ДПІ у Баштанському районі, не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями,
з підстав порушення при їх прийнятті норм матеріального права, звернулась до
Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Апеляційного суду
Миколаївської області від 28.09.2006р. у справі № 22-а-429 та постанову
Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.06.2006р. у справі
№2-а-20/2006.

Заперечень
на вказану касаційну скаргу від позивача не надійшло.

Відповідно
до частини 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне:

ОСОБА_1
є спадкоємцем за заповітом після смерті матері (ОСОБА_3) і родичем першого
ступеня споріднення та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на
спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,30 в
умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Костичівської
сільської ради, Баштанського району.

При
визначенні ставки оподаткування спадщини (земельної частки (паю)) ДПІ у
Баштанському районі було прийняте податкове повідомленняі-рішення від
28.04.2006р. № /0, яким відповідно до Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» так Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»
нараховано позивачу суму податкового зобов'язання за ставкою 13% від вартості
спадщини, що становить 8 884 грн. 20 коп.

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України, заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла
наступних висновків.

Відповідно
до п.п. 13.2.1 п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб» слідує, що об'єкти спадщини, в тому числі об'єкти нерухомого та рухомого
майна, оподатковуються за нульовою ставкою при отримані спадщини членами сім'ї
першого ступеня споріднення.

За
змістом п. 20 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»,
членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки
та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої фізичної
особи, так і її чоловіка або дружини.

Статтею
181 Цивільного Кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість)
належать земельні ділянки.

Згідно
ст. 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Майнові
права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Таким
чином, на підставі викладеного, судова колегія Вищого адміністративного суду
України погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що
аналіз досліджених фактичних даних, в контексті вищенаведених правових норм
свідчить, що позивач є членом сім'ї спадкодавця (матері) першого ступеня
споріднення, а тому доход у вигляді спадкового майна у вигляді земельної частки
(паю), оподатковується за нульовою ставкою.

Судами
першої та апеляційної інстанції обгрунтовано спростовано посилання відповідача
на те, що доходи, отримані спадкоємцями першого та другого ступенів споріднення
у вигляді вартості успадкованих земельних паїв, підлягають оподаткуванню за
ставкою 13%, при цьому земельні частки (паї) для цілей оподаткування
ототожнюються з об'єктами комерційного права (корпоративні права), є
невмотивованими, оскільки в підпункті «в» пункту 1 ст. 13 Закону України
України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено вичерпний перелік
об'єктів комерційної власності, яких право на земельні частку (пай) не
відноситься.

Таким
чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України підтверджує, що при
прийнятті судових рішень у справі № 23-а-429, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин
справи і правильно застосували до спірних правовідносин сторін норми
матеріального права.

Мотивація
та докази, надані у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду
касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували
правову позицію господарських судів першої та апеляційної інстанцій.

За таких
обставин, касаційна скарга ДПІ у Баштанському районі підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Баштанського районного суду Миколаївської області від
21.06.2006 року та ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від
28.09.2006р. - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1.
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Баштанському районі на
постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.06.2006 року
та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 28.09.2006р залишити без
задоволення.

2.
Постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 21.06.2006 року
та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 28.09.2006р залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя:
Нечитайло О.М.

Судді
Конюшко К.В.

Пилипчук
Н.Г.

Сергейчук О.А.

Степашко О.І.

З оригіналом
вірно

Відповідальний
секретар
Ликова В.Б.