Справа № 22-а-1744-Ф/07
Суддя: Притуленко О.В.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії у складі:

головуючого
- судді Ломанової Л.О.,

судців: Притуленко
О.В., Мудрової О.В..

при
секретарі Петриченко О.В.,

за участю:
представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії справу адміністративної юрисдикції
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А 0680 про стягнення
грошової компенсації замість продовольчого пайку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Кіровського районного суду АР Крим від 14 серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до військової частині А
0680, в якому просила визнати
неправомірними дій командування військової частини щодо невиплати грошової
компенсації за продовольче забезпечення та стягнути з відповідача на її користь
компенсацію за продовольче забезпечення в сумі 8812, 55 грн., компенсацію за затримку виплати з урахуванням
індексів споживчих цін по Україні в сумі 4559,
30 грн., у відшкодування судових
витрат - 133, 72 грн. та витрат на правову допомогу -250 грн.

Вимоги
мотивовані тим, що 16.08.2004 року вона
була звільнена зі служби за станом здоров'я. В період служби з 11.03.2000 року
до звільнення не забезпечувалася продовольчим пайком; при звільненні їй не була
сплачена грошова компенсація.

Постановою
суду від 14 серпня 2007 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити
нове судове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що наказом
командира військової частини А 0680 №196 від 16.08.2004 року ОСОБА_1 була
звільнена з військової служби та виключена зі списків особового складу частини.

Продовольчий
пайок або грошову компенсацію за період з 11.03.2000 року по 30.10.2004 року
позивачка не одержувала, оскільки видача
продовольчого пайку або грошової компенсації військовослужбовцям замість нього
була припинена.

Відмовляючи
в задоволені позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що Законом
України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000
року, який набрав чинності з 11.03.2000
року, була зупинена дія ч.2 ст. 9 Закону України

Справа №
22-а-1744- ф/2007 Головуючий
в першій інстанції

суддя Чулуп О
С

суддя-доповідач Притуленко
О В

„Про
соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них. Крім того, на
підставі п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2002 року
втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996
року, що передбачала норми забезпечення
військовослужбовців продовольчими пайками.

Виходячи
з наведеного, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
правильне по суті рішення.

Дійсно, відповідно до
ст. 2 Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" від 17.02.2000 року дія ч.2
ст. 9 Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей"',
у частині отримання грошової компенсації за продовольчі пайки, припинена.

Стаття 16 Закону України „Про збройні Сили України", відповідно до якої військовослужбовцям
гарантується одержання за рахунок держави продовольчого та інших видів забезпечення, на час припинення вищевказаного закону
чинності не набрала (п.1 Прикінцевих положень).

Суд
першої інстанції правильно звернув увагу також на те, що вказана норма закону не регулює питання
виплати компенсації замість не виданого продовольчого пайка.

Крім
того. Постанова КМУ № 316 від 12.03.1996 року,
положення якої передбачали забезпечення військовослужбовців
продовольчими пайками за нормою № 7,
втратила чинність відповідно до п.3 Постанови КМУ № 426 від 29.03.2002
року. Норми харчування військовослужбовців,
затверджені Постановою КМУ № 426 від 29.03.2002 року (зокрема і норма
№1, якою обґрунтовуються позовні вимоги)
в період служби ОСОБА_1 не передбачали забезпечення харчуванням старшого
солдата контрактної служби - механіка-телеграфіста телеграфно-телефонного
відділення вузла зв'язку (стаціонарного) центру управління зв'язком загону
спеціального радіозв'язку.

Оскаржуючи
судове рішення, апелянт посилається на
правову позицію Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців
який вказує, що здійснення заходів, спрямованих на забезпечення соціального
захисту військовослужбовців та їхніх сімей має безумовний характер. Але рішення
Конституційного Суду України №5-рп/2002 від 20.03.2002 року, №7-рп/2004 від 17 березня 2004 року, № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року стосуються
статей 58, 60 Закону України № 2120 від
07.12.2000 року „Про Державний бюджет України на 2001 рік", пункту 1
ст. 1 Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів", ст. 59 Закону України №
380 від 26.12.2002 року „Про Державний бюджет України на 2003 рік", ст. 78 Закону України №1344 від 27.11.2003
року „Про Державний бюджет України на 2004 рік", відповідно до яких витрати на безоплатне або
пільгове матеріальне і побутове забезпечення,
до яких належить зокрема забезпечення форменим одягом, речовим майном, службовим обмундируванням, здійснюються за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих бюджетних установ (військових формувань).

Забезпечення
військовослужбовців продовольчим пайком серед цих витрат не вказано, що не надає підстав розповсюджувати рішення
Конституційного Суду України на спірні правовідносини.

Твердження
апелянта про те, що на неї після
звільнення з військової служби не поширюється дія законів, регламентуючих соціальний захист
військовослужбовців -безпідставне та не обгрунтоване.

Саме
вказаними вище законами регламентувався порядок отримання продовольчих
пайків, їх грошової компенсації до
17.02.2000 року, і право на отримання цього
виду матеріального забезпечення виникло у позивача в період проходження нею
військової служби.

Ще в
період служби ОСОБА_1, на підставі змін
в Законі, як і всі
військовослужбовці, втратила право
на отримання продовольчого пайку
та грошової

компенсації замість
нього. Отримання ж
грошової компенсації звільненими
в запас військовослужбовцями
Законом не передбачено.

З урахуванням
наведеного колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування судового
рішення.

З
урахуванням наведеного, керуючись ст.
195. п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосії,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Кіровського районного суду АР Крим від 14 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання
законної сили.