Справа № 2а-7501/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7501/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

09 вересня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Первомайського міського управління праці та соціального
захисту населення про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1,
з урахуванням наданих в судовому засіданні уточнених позовних вимог щодо
виключення зі складу осіб, що беруть участь у справі - першого, другого та
четвертого відповідачів, просить про зобов”язання відповідача зробити йому перерахунок
соціальних виплат за 2007-2008 роки, а саме: щорічної допомоги на оздоровлення,
відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і
щорічної разової грошової допомоги, відповідно до частини 5 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснити виплату цих коштів, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та згідно висновку МСЕК є інвалідом
другої групи, а тому він має право на отримання різних пільг, компенсацій і
допомоги, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: право
на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Проте, нарахування та виплата вказаної соціальної виплати
здійснювалася відповідачами в значно менших розмірах, ніж передбачено чинним
законодавством.

Представник
відповідача - Первомайського міського управління праці та соціального захисту
населення, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі з мотиву сплати
позивачеві вказаних соціальних виплат у
розмірі, передбаченому діючим законодавством, та в межах фінансування за
рахунок державного бюджету.

Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 22 січня 2001 року та згідно висновку МСЕК є інвалідом
другої групи.

Відповідно до
ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які є учасниками
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та інвалідами другої групи
щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Згідно із ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами
України визначається мінімальний розмір заробітної плати.

Статтею 76
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені наступні
розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме:
400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01 квітня по
30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460
гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про встановлення
розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет
України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається
будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної
плати з метою реалізації ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про
соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту
30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого
(додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України,
не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19,
статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій,
третій статті 95 Конституції України.

Статтею 59
Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» встановлено з 1 січня 2008 року розмір
мінімальної заробітної плати 515 гривень, з 1 квітня 2008 року - 525 гривень, з
1 жовтня 2008 року - 545 гривень та з 1 грудня 2008 року - 605 гривень на
місяць. Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних
заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими
визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до
підпункту 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від
28.12.2007 р. N 107-VI до статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» внесені зміни, згідно яких одноразова компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та
смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі «Щодо
предмета та змісту закону про Державний бюджет України» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), положення підпункту 11
пункту 28 розділу II та підпункту «б»
підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від
28.12.2007 р. N 107-VI. Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України",
визнаних неконституційними.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до
вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності
держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу,
таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який
закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де
передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а
тому дії відповідача щодо сплати позивачеві вказаної соціальної допомоги в
меньшому розмірі чим це встановлено
спеціальним Законом не можуть вважатися законними та обгрунтованими,
оскільки вони тягнуть звуження змісту
та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 159 КАСУ,
ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня
2007р. у справі «Про соціальні гарантії громадян», Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008р., суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії Первомайського міського управління праці та соціального
захисту населення щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 за
2007-2008 роки щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до частини 4
статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати
Первомайське міське управління праці та соціального захисту населення зробити
перерахунок ОСОБА_1 за 2007-2008 роки щорічної допомоги на оздоровлення,
відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та
здійснити виплату цих коштів.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -