Справа № 22-а-6183/07
Суддя: Новіков Р.В.
Дата ухвалення: 2007-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця 04 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді Новікова Р.В.

Суддів Кузнєцової О. О.,
Чистякової Т.І.

При секретарі
Галіч Ю.Є.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Алуштинської
міської ради, 3-я особа: ОСОБА_3про
визнання незаконним та скасування рішення міської ради та зобов'язання вчинити
певні дії, за апеляційними скаргами
Алуштинської міської ради та ОСОБА_3 на
рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 22 травня
2007 p., -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом до Алуштинської
міської ради, 3-я особа: ОСОБА_3 і просили визнати незаконним та скасувати
рішення № 26/328 Алуштинської міської ради від 17.03.2006 р. „Про дозвіл
ОСОБА_3 складення проекту відводу
додаткової земельної ділянки".

Позивачі
зазначали, що спірна земельна ділянка по
АДРЕСА_1, щодо якої оскаржуваним
рішенням місцевої ради ОСОБА_3 надано
дозвіл на складення проекту відводу, є
ділянкою загального користування і служить проходом до їх домоволодіння, що перешкоджало прийняттю такого рішення;
тому позивачі просили визнати також дану земельну ділянку ділянкою загального
користування і заборонити відповідачу надавати її будь-кому в користування або
у власність.

Постановою суду
позов задоволено частково.

Рішення
Алуштинської міської ради № 26/328 від 17.03.2006 р. визнано незаконним і
скасовано, в інший частині позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі Алуштинської міської ради ставиться питання про скасування
рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову
повністю, у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції вимог матеріального закону. Апелянт вважає, що право позивачів до безпосередньої передачі
у власність ОСОБА_3 спірної земельної
ділянки не є порушеним.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду в частині визнання незаконним та скасування
рішення місцевої ради, і прийняття
нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з невідповідністю висновків суду
дійсним обставинам справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи. Апелянт, зокрема,
вважає, що складення проекту
відводу спірної земельної ділянки, яка
не є ділянкою загального користування,
із подальшою її передачею у власність ОСОБА_3не перешкоджає позивачам у
користуванні їхньою власністю; оскаржуване рішення місцевої ради відповідає
положенням чинного законодавства.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивачів та їх
представників, 3-ї особи та її
представника перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційних скарг, судова
колегія вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню.

Відповідно
до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові
рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як
вбачається з матеріалів справи,
обґрунтуванням вимог осіб, які
подали апеляційні скарги, із зазначенням
того, у чому полягає неправильність
судового рішення та (або) застосування норм права є лише такі обставини:
місцева рада як орган, котрий прийняв
оскаржуване рішення, вважає, що право позивачів до передачі ОСОБА_3 спірної земельної ділянки у власність не є
порушеним, а третя особа, крім того,
посилається на відповідність рішення ради чинному законодавству та
відсутність доказів загального користування спірною земельною ділянкою.

У зв'язку з
цим, колегія суддів, по-перше,
зазначає таке.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі повинен
застосовуватися у

сукупності
з такими положеннями процесуального законодавства, як змагальність сторін (частина 1 статті 11
КАС) та обов'язок доказування, котрий у
вказаному спорі про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 71 КАС).

Проте, відповідач (місцева рада), всупереч вказаним вимогам процесуального
закону та положенням статі 72 КАС України,
не надав жодного доказу неправильного визначення судом першої інстанції
відповідних правовідносин та необґрунтованості висновків суду.

Задовольняючи
позов у частині визнання незаконним та скасування рішення № 26/328 Алуштинської
міської ради від 17.03.2006 р. „Про дозвіл ОСОБА_3 складення проекту відводу додаткової
земельної ділянки" (л. с 73), суд
першої інстанції виходив із наявності доказів спільного загального користування
вказаною ділянкою, яка є фактично єдиним
проходом до домоволодіння позивачів.

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи на таке.

Згідно з
п. а) частини 3 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, належать землі
загального користування населених пунктів (майдани, вулиці,
проїзди, шляхи, набережні,
пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Відповідно
до кадастрового плану, спірна земельна
ділянка є ділянкою спільного загального користування (л. с 132). Вказані
обставини узгоджуються із дослідженими судом апеляційної інстанції технічними
паспортами на жилі будинки позивачів і третьої особи з планами їхніх земельних
ділянок, із зазначенням спірної
земельної ділянки і у технічному паспорті ОСОБА_1, і у технічному паспорті ОСОБА_3 як «проходу», тобто ділянки загального користування (л.
с. л.
с. 296-305).

Ці відомості
технічних паспортів, що є по суті
реєстраційними даними БТІ, до речі, не заперечують та не оскаржили до суду ні
відповідач, ні третя особа.

Зазначені
обставини підтверджуються також поясненнями у суді апеляційної інстанції
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
про наявність ділянки загального користування,
яка і є спірною земельною ділянкою та відсутність іншого проходу до
домоволодіння позивачів.

Доводи
третьої особи про неправомірність дій позивачів, захоплення ними частини ділянки не
підтверджуються належними допустимими доказами,
якими, у сенсі частини 4 статті
70 КАС України є лише судове рішення. Ці обставини не підтверджуються і
будь-якими іншими наявними матеріалами справи.

Крім
того, про статус спірної земельної
ділянки як землі загального користування свідчать і подальші рішення
відповідача: місцевої ради № № 17/24 і 17/25 від 15.08.2007

p. про відмову
позивачам у наданні спірної земельної ділянки з підстави як раз її статусу як
землі загального користування населеного пункту (л. с. л. с. 220, 221).

Оскільки
оскаржуване рішення місцевої ради прийнято всупереч вище зазначеній нормі
матеріального закону: Земельного кодексу України, - ним дійсно порушуються
права позивачів з боку вказаного суб'єкту владних повноважень.

Таким
чином суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Всі
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору,
з'ясовані, вони повністю
узгоджуються між собою, визначений і
матеріальний закон, який підлягає
застосуванню, а тому відсутня будь-яка
необхідність призначення судової експертизи.

Підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги
відсутні, у зв'язку з

відсутністю порушень суду першої інстанції, які мали б призвести до неправильного

вирішення справи (частина 1 статті 195 КАС України).

На
підставі вказаного і керуючись статтями 2,
195, 198, 200,
205, 206, 210,
212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Алуштинської міської ради та ОСОБА_3
залишити без задоволення, а
рішення суду Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 22
травня 2007 р. - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної інстанції у місячний строк.

Головуючий

Справа
22-а-6183/2007
У першій інстанції Лантратова А.І.

Доповідач Новіков Р.В.