Справа № К-31959/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. -
головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області від 07 вересня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної інспекції праці у Харківській області про визнання нечинним рішення,

в с т а н о в и л а :

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
адміністративним позовом.

Зазначав, що постановою державних інспекторів праці
Державної інспекції праці у Харківській області №476 від 22 грудня 2005 він як
директор ТОВ «Автор» притягнутий до адміністративної відповідальності у виді
штрафу в розмірі 204 грн. за порушення трудового законодавства, зокрема за
виплату заробітної плати співробітникам товариства раз на місяць.

Вважаючи накладення штрафу протиправним просив скасувати
вказану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення
припинити. Також просив винести відносно відповідача окрему ухвалу.

Постановою Дзержинського районного суду місті Харкова від 09 червня 2006 року позов
задоволено в частині скасування постанови та припинення справу про
адміністративне правопорушення.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2006 року скасовано
рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволення позову.

В касаційній скарзі позивач зазначає що, зокрема, судами
не враховано те, що за відсутності адміністративного правопорушення немає підстав
для притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того не був
повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 вересня
2005 року комісією Державної інспекції праці у Харківській області проведено
перевірку стану додержання законодавства про працю ТОВ «Автор», за результатами
якої того ж дня складений акт № 2333 та припис № 1702 щодо усунення в місячний
термін порушень вимог статей 106, 115 й 142 Кодексу законів про працю України.

21 грудня 2005 року за результатами повторної перевірки
складено акт №3199 в якому вказувалося на те, що ТОВ «Автор» не виконало вимоги
припису державного інспектора від 22 вересня 2005 року № 1702, та протокол
№1642 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

В той же день позивача ознайомлено з протоколом про
адміністративне правопорушення та повідомлено про те, що розгляд
адміністративної справи призначено на 17 годин 30 хвилин 22 грудня 2005 року по
вулиці Держпром, 7 під'їзд, 6 поверх, кабінет 813 у місті Харкові.

22 грудня 2005 за відсутності позивача винесено постанову
№476, якою директора ТОВ «Автор» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-6 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 204 грн.

Відповідно до вимог
статті 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення
невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого
органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про
працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих
органів тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від десяти до
чотирнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи спір апеляційний суд прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що за наявності в діях директора ТОВ «Автор» ОСОБА_1 ознак
адміністративного правопорушення суб'єкт владних повноважень правомірно виніс
постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При винесенні постанови відповідач діяв в межах наданої
компетенції у відповідності до вимог законодавства і не порушив права та
законні інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було
повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення суперечать
наявним у справі доказам.

Рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтею 226
Кодексу адміністративного судочинства України підстав для його скасування та
залишення в силі рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської
області від 07 вересня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

Д.В.
Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко