Справа № 2-а-218/2007
Суддя: Шереметьєва Л.А.
Дата ухвалення: 2007-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-218 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ' УКРАЇНИ

19 травня 2007 року Солом»янський районний суд
м.Києва в складі:

головуюче- судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі
- Машкевич
К.В.,Волковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському р-ні м.
Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася
в суд з адміністративним позовом до відповідача і просить визнати його дії по
відмові в перерахунку її пенсії, призначеної відповідно до вимог Закону України
"Про державну службу" у зв'язку з Рішенням
Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 у справі №
1-21/2005 за конституційним поданням Верховного Суду України та 50 народних
депутатів України щодо відповідності положень абз. З та 4 п. 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та офіційного
тлумачення положень частини третьої статті 11 Закону України "Про статус
суддів".

Просить
зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок призначеної відповідно до
Закону України "Про державну службу" пенсії без встановлення її граничного
розміру і проводити її виплати з 1.04.2006 року, тобто з дня, визначеного
постановою Кабінету Міністрів України від 9.03.2006 року № 268 у розмірі,
виходячи з заробітної плати, зазначеної у довідці Державного управління
справами Президента України №16-31/1492 від 26.06.2006 року.

Крім того.
Указом Президента України від 19.08.1998 року їй присвоєно почесне
звання»3аслужений юрист України».

Рішенням комісії
з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при Кабінеті Міністрів України від 30.11.2002
року їй встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною за віком і
встановлено надбавку в розмірі 85гр.14 коп., які відповідач відмовляється їй
виплачувати.

Виходячи з цього, просить
задовольнити позов.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Посилається на те,
що жодна норма Закону»Про державну службу» не була предметом конституційного
подання і рішення Конституційного Суду України, на який посилається позивачка.

Крім того,
граничні розміри пенсій відповідно до цього закону встановлені в спільному
листі-роз»ясенні Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України та Пенсійного фонду
України.

2

Пенсія державним
службовцям відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» нараховується
із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на
загальиообов»язкове державне пенсійне страхування. .

Ці суми
визначені в Законах України » Про Державний бюджет на 2006рік» та «Про
Державний бюджет на 2007 рік».

Крім того,
надбавка позивачці за особливі заслуги перед Україною з 1.01.2006 року нараховується, а тому просить в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного.

Встановлено, що
позивачка працювала в Державному управлінні справами Президента України, з
1.08.2002 року вийшла на пенсію відповідно до Закону України»Про державну
службу».

13.07.2006 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок
пенсії з 01.04.2006 року відповідно до довідки Державного управління справами
Президента України № 16-31/1492, а 25.10. 2006 року додатково - про перерахунок
пенсії без обмеження її граничного розміру, посилаючись
на рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № §-рп/2005,
яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу ХУ "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування:".

Листом від 20.11
2006 року позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що
Законом України»Про державну службу» передбачено обмеження заробітної плати для
призначення та перерахунку пенсії.

Відповідно до
ст.ст. 37, 37-1 Закону, якими встановлено порядок та умови нарахування і
перерахунку пенсій державним службовцям, не обмежено граничний розмір пенсій.

ч.2 ст.37 Закону
встановлено, що пенсія призначається без обмеження граничного розміру.

Вказаними
положеннями Закону встановлено, що в заробітну. плату державного службовця
включаються всі суми, на які нараховується збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

Ст.19 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до
сум:, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування,
віднесено суми витрат на оплату праці (грошового забезпечення), що включають
витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних виплат, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", однак величину цих сум
не встановлено.

Таким чином, аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що діючим законодавством не встановлено, що при
призначенні чи перерахунку пенсії державному службовцю вона обчислюється
з заробітної плати, яка не перевищує межу
максимальної величини суми, з якої роботодавець сплачує страхові внески
до Пенсійного фонду України, а тому не приймає до уваги твердження представника відповідача з цього приводу в судовому
засіданні.

3

Рішенням
Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 у справі № 1-21/2005
за конституційним поданням Верховного Суду України та 50 народних депутатів України визнано неконституційними положення абз.
З та 4 п. 13 розділу XV- Прикінцевих положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та положення ч.ч. 4 та
5 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" та дане офіційне тлумачення положень ч. З ст. її Закону України
"Про статус суддів".

Суд при цьому
враховує, що хоча Закон і не був предметом конституційного подання, як на це
посилається представник відповідача в судовому
засіданні та в своїх запереченнях, однак був предметом розгляду Конституційного
суду України, який в своєму рішенні вказав, що розмір пенсії для окремих категорій громадян, в тому числі і
тих, яким пенсія призначається відповідно
до Закону, визначається у відсотках і не фіксується максимальним граничним
розміром пенсії у грошовому еквіваленті.

Не були
предметом конституційного подання і Закони України "Про прокуратуру, "Про статус народного депутата
України", однак вони, нарівні з Законом України "Про державну
службу", були предметом конституційного розгляду, проте пенсії за цими
Законами перераховуються з врахуванням рішення
Конституційного Суду України, що підтверджується спільним: листом Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України та Пенсійного фонду України від 01.11.2005
року, на який посилається представник відповідача.

Обмеження
заробітку, з якого обчислюється (перераховується) пенсія відповідно до Закону, передбачено п. 6 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі
питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення
пенсії""'.

Виходячи з того,
що положення даного пункту суперечить ст.22 Конституції України, нормам
названого Закону та рішенню Конституційного Суду України, приведеного вище, суд не може його приймати до
уваги при вирішенні даного спору.

Ст.107 Закону
України "Про державний бюджет України на 2006 рік" з 1.01.2006 року
встановлено обмеження розміру пенсії державним службовцям: та іншим категоріям
громадян, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів,
дванадцятьма мінімальними пенсіями за віком, встановленими абз. 1 ч. 1 ст. 28
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічне
обмеження розміру пенсій державним службовцям та іншим категоріям громадянам
встановлено і ст. 97 Закону України " Про державний бюджет України на 2007
рік".

Суд вважає, що в
цій частині дані Закони протирічать ст.22 Конституції України, відповідно до якої
закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути
скасовані.

4

При прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Такої ж точки зору притримується і Конституційний Суд України, який неодноразово
у своїх рішеннях, в т.ч. і в рішенні від і 1.10.2005 р. № 8-рп/2005, яке наголошує на неприпустимості обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень та сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виділяють певні
категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави.

До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

В рішеннях
Конституційного Суду України зазначається, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги, необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не
допускається.

Т.я. ст. 107
Закону України ""Про державний бюджет України на 2006 рік" та
ст.97 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік"
суперечать Основному Закону України - Конституції України, суд при вирішенні даного спору застосовує норми
Конституції України, як норми прямої дії.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно
відмовив позивачці в перерахунку її пенсії без обмеження граничного розміру, а
тому її вимоги є обґрунтованими.

Крім того,
Указом Президента України №894/98 від 19.08.1998 року позивачці присвоєно почесне звання»3аслужений юрист України».

Рішенням комісії
з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при КМУ від ЗОЛ 1.2002 року, позивачці
встановлена пенсія за особливі заслуги перед Україною за віком і
встановлено надбавку в розмірі 85гр.14 кап., яка позивачці не виплачується.

Представник
відповідача суду пояснив, що до 1.01.2006 року відповідно до ст.5 Закону України»Про пенсії про особливі
заслуги перед Україною» пенсія виплачувалася,
якщо пенсіонер не працював, крім випадків, коли за місцем його роботи
середньомісячний дохід за минулий календарний рік не перевищував прожиткового мінімуму, визначеного до осіб, які
втратили працездатність.

З 1.01.2006 року дана обставина була виключена з закону і пенсія позивачці
з цього періоду часу за особливі заслуги нараховується.

Позивачка суду
пояснила і проти цього не заперечував представник відповідача, пенсія "їй
з 1.01.2006 року за особливі заслуги перед Україною нараховується, але не
виплачується.

Виходячи з
цього, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими і в цій частині.

Керуючись ст.ст.
22, 46 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу",
стЛ9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Рішенням Конституційного Суду України від

5

11.10.2005 року №: 8-рп/2005 у справі №
1-21/2005року, ст.ст. 11,17-19,69-72; 104,162-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати
протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському р-ні м. Києва по відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1
без обмеження її граничного розміру.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському р-ні районі м. Києві
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без встановлення її граничного розміру і
виплачувати з 1.04.2006 року в установленому Законом України "Про державну
службу" розмірі, виходячи з заробітної плати, зазначеної в довідці
Державного управління справами Президента України № 16-31/1492 від
26.06.2006року, виданої відповідно до
Постанови кабінету Міністрів України від 9.03.2006 року №268.

Зобов»язати
Управління пенсійного фонду України в Солом»янському р-ні м.Києва проводити з
1.01.2006 року доплату до пенсії ОСОБА_1 за особливі заслуги перед Україною в
розмірі, передбаченому рішенням комісії при Кабінеті Міністрів України від
30.11.2002 року.

Постанова може
бути оскаржена на протязі 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,
яка подасться протягом 10 днів з дня її проголошення.