Справа № к-35738/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1на постанову апеляційного суду Київської області
від 06 листопада 2006 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Управління ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Київській області, третя особа без самостійних вимог виконком Кузьминецької
сільської ради Кагарлицького району Київської області, про визнання незаконними
дій суб'єкта владних повноважень, -

встановила:

В листопаді 2005 рокуОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, в обґрунтовування якого вказувала, що рішенням виконкому
Кузьминецької сільської ради від 27.04.2005 року визнано
"безгосподарським" майном кузов автомобіля

"Ауді-80"НОМЕР_1 та вирішено реалізувати його
за вартістю згідно з експертною оцінкою.

21 липня 2005 року за біржовою угодою №Т-248/05 вона
придбала зазначений кузов автомобіля на Київській універсальній біржі за 1950
грн., який після доукомплектації став придатний до експлуатації та відповідав
вимогам безпеки дорожнього руху.

Проте, Кагарлицький МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Київській
області відмовив їй у реєстрації автомобіля з підстав недотримання вимог п.п.
8, 10 постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року та наказу
МВС України №225 від 10.04.2002 року.

Вважаючи відмову в реєстрації транспортного засобу
неправомірною, позивачка просила визнати вказані дії незаконними та зобов'язати
Кагарлицький МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Київській області зареєструвати на її
ім'я автомобіль "Ауді-80"НОМЕР_1, 1994 року випуску.

Постановою Ржищівського міського суду Київської області
від 21 квітня 2006 року позовОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі та
визнано неправомірними дії відповідача, пов'язані з відмовою у реєстрації
автомобіля із зобов'язанням зареєструвати вказаний транспортний засіб на ім'я
позивачки.

Постановою апеляційного суду Київської області від 06
листопада 2006 року апеляційну скаргу Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській
області було задоволено. Постанову суду першої інстанції скасовано, а в
задоволенні позовних вимогОСОБА_1 - відмовлено.

В касаційній скарзіОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить
постановлене ним рішення скасувати та залишити в силі постанову Ржищівського
міського суду від 21 квітня 2006 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з тих
міркувань, що правомірність набуття позивачем права власності на транспортний
засіб встановлена рішенням виконкому Кузьминецької сільської ради від
27.04.2005 року.

Проте, такий висновок є передчасним та зроблений без
урахування норм матеріального права, що регулюють дані правовідносини, в їх
сукупності, на що вірно звернула увагу колегія суддів апеляційного суду.

Так, відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених
законом.

Відповідно до п.8 Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі
автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від
07.09.1998 р., реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в
установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію,
перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до ч.2 розділу II
"Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів України"
продаж автомобілів, ввезених в Україну і конфіскованих (примусово вилучених),
у тому числі в рахунок погашення боргу або інших зобов'язань за
цивільно-правовими угодами, договорами, у випадках, передбачених
законодавством, або визнаних безгосподарними, здійснюється з нарахуванням податків
та зборів, що справляються при імпорті автомобілів відповідно до закону, у
разі, якщо такі податки та збори не були попередньо сплачені. Відповідно до
пункту 3 Закону України "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на
деякі транспортні засоби та кузови до них" від 24 травня 1996 року
№216/96-ВР, визначені цим Законом транспортні засоби, незалежно від країни їх
виробництва, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України
громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства,
підлягають обкладенню всіма видами податків, встановлених для імпортованих
товарів (податок на добавлену вартість, ввізне мито, акцизний збір тощо),
якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Таким чином, обов'язковою передумовою
реєстрації транспортного засобу ввезеного з-за кордону в органах ДАІ є його
розмитнення незалежно від того хто звертається із заявою про проведення
реєстрації - особа, що придбала чи особа до якої перейшло право володіння цим
транспортним засобом.

Згідно повідомлення Київської
регіональної митниці №35/1.1-36/2190 від 02.03.2006 року судом першої
інстанції було встановлено, що інформація стосовно факту ввезення на митну
територію України та митного оформлення автомобіля "Ауді-80"НОМЕР_1
згідно наявних баз даних Київської регіональної митниці - відсутня.

Відтак, у суду не було достатніх правових підстав для
задоволення позовуОСОБА_1, а тому висновок суду апеляційної інстанції про
правомірність дій відповідача щодо відмови у реєстрації транспортного засобу
слід визнати обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного
законодавства.

Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не
спростовують та до уваги взятими бути не можуть.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС
України підстави для його обов'язкового скасування.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а
постанову апеляційного суду Київської області від 06 листопада 2006 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена за винятковими
обставинами лише у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які визначені
статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: