Справа № 11/334
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2008-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
10.10.2008 р. №
адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді
К.С. при секретарі судового засідання Давиденко Д.В.
відкритому судовому засіданні адміністративну справу
За позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії
СПРАВИ:
звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва (надалі УПФУ в Оболонському районі м. Києва,
відповідач) про зобов'язання перерахувати пенсію з 09 липня 2007 року з
урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, не нижчої за
прожитковий мінімум для непрацездатних осіб відповідно до п.1 статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни»та виплатити заборгованість по
Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2007 р. відкрито провадження в
адміністративній справі за зазначеним позовом та призначено попереднє судове
р. суддею Оболонського районного суду міста Києва винесено ухвалу про передачу
справи № 2-а-570/2007 р. за позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва щодо перерахунку пенсії до Окружного
адміністративного суду міста Києва.
Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2008 р. відкрито
провадження в адміністративній справі за вищезазначеним позовом, закінчене
підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати дії
відповідача щодо відмови підвищити пенсію відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»та зобов'язати обчислити з 01 січня 2007
року пенсію з урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком та
виплатити заборгованість по пенсії. В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він є «дитиною війни»в розумінні Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»і має право на пільги, передбачені цим Законом.
18.10.2007 р. звернувся із заявою до відповідача з вимогою про виплату належної
йому доплати до пенсії. Листом від 26.10.2007 року УПФ України в Оболонському
районі м. Києва повідомило позивача про те, що частиною третьою статті 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом. Виходячи з цього, відповідач робить висновок, що посилання
позивача на зазначений мінімальний розмір пенсії за віком при встановленні надбавки
для дітей війни згідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»є необґрунтованими. Виплати будуть проводитись тільки після прийняття
відповідного законодавчого акту.
позов не визнав з тих же підстав, що викладені у листі на звернення позивача, а
також звернув увагу, що з 01.01.2008 року діє нова редакція Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. З
01.01.2008 року виплата зазначеного підвищення до пенсії здійснюється у розмірі
10% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.
подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -
ОСОБА_1 народився у 1942 році. Згідно із статтею 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року № 2195-ІV (далі Закон №
2195-ІV) дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.
Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Відповідач не заперечує того факту, що позивач є дитиною
того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні
гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в
тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як
передбачено статтею 6 зазначеного Закону.
розрахунку підвищень за Законом України «Про соціальний захист дітей
війни»встановлено мінімальну пенсію за віком, проте діючими законами України на
час 2004-2008 років не було визначено розміру мінімальної пенсії за віком щодо
положень Закону про статус дітей війни.
до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.
ч. 2 статті 5 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний
розмір пенсії за віком.
те, що нормами цього Закону встановлений розмір мінімальної пенсії за віком, а
дія інших нормативно-правових актів може застосовуватись лише в частині, що не
суперечить цьому Закону, суд приходить до висновку, що будь-яким іншим
нормативно-правовим актом не може визначатись розмір мінімальної пенсії за
третьою статті 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним
джерелом існування, не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який
встановлюється законом.
відповідності до положень статті 46 Конституції України прийнято Закон України
«Про прожитковий мінімум»(№ 966-XIV від 15.07.1999р.). Цей Закон дає визначення
прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії
громадян на достатній життєвий рівень.
другою статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»встановлено, що
прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на
одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18
років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
другою закону «Про прожитковий мінімум»визначено, що прожитковий мінімум
застосовується зокрема для:
розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по
безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог
Конституції України та законів України;
Державного бюджету України та місцевих бюджетів.
вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є базою для розрахунку
мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних
виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується
зокрема на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії,
інші види соціальних виплат та допомоги
не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.
Крім того Державний бюджет України при його формуванні ґрунтується на
прожитковому мінімумі, з огляду на що, витратна частина бюджету України не може
не базуватися на прожитковому мінімумі як соціальній гарантії, встановленій
Конституцією України -основним законом України, який має найвищу юридичну силу,
норми якого є нормами прямої дії; закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.
встановлена частиною третьою статті 46 Конституції України мінімальна соціальна
гарантія для визначення пенсії та інших видів соціальних виплат, що є єдиним
джерелом існування, - прожитковий мінімум, який встановлюється законом, не може
бути зменшений ані законом, ані підзаконним нормативно-правовим актом.
до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин,
а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином,
щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення
громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто,
фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права
громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.
цим, відповідно до статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни»фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за
рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті
коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової
невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена
надбавка. Однак, в той же час, на думку суду, це не може бути підставою для
порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання
надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.
що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами,
виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України.
ст. 8 Конституції України, Конституція має найвищу юридичну силу, закони та
інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і
повинні відповідати їй.
до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик
можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто
якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола
суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких
інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх
кількісної характеристики.
те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим
статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального
захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.
дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є
2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни»державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими актами.
до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" від 19 січня 2006 року № 3367-ІV до статті 110
Закону України від 20 грудня 2005 року № 3235- IV "Про Державний бюджет
України на 2006 рік" було внесено зміни, якими "установлено, що
пільги, дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", запроваджується з 1 січня 2006
року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України
за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету".
до п. 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" була зупинена.
Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/07 у справі № 1-29/2007
визнано такими, що не відповідають Конституції України (в тому числі) положення
пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону. Також
Конституційний Суд звернув увагу Верховної Ради України, Президента України та
Уряду України про необхідність дотримання положень статей Конституції України,
Бюджетного Кодексу України під час підготовки, ухвалення і введення в дію
законів про Держбюджет.

Ухвалюючи
Рішення від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії
громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України,
Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання
положень статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції України, статей 4, 27,
частини другої статті 38 Кодексу при підготовці, прийнятті та введенні в дію
закону про Держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду,
висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: стаття 38 Кодексу
конкретизує вимоги частини другої статті 95 Конституції України щодо змісту
закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Кодексу і Конституції
України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися
законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на
загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи
змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених
іншими законами України (абзаци четвертий, п'ятий, шостий, восьмий пункту 4
мотивувальної частини).

Законом
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 р. № 107-VI викладено статтю 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у новій редакції, яка діяла з
01.01.2008 року, згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. З 01.01.2008
року виплата зазначеного підвищення до пенсії здійснюється у розмірі 10%
прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені
підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI,
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У своєму
рішенні Конституційний Суд зазначив, що при прийнятті оспорюваного Закону
всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового
регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів (стаття 67
розділу I) і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі
з них нечинними (розділ II).

Відповідно
до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням
Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно
до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд, при вирішенні
справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.

За змістом
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Законом
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»(ст. 65) затверджено
прожитковий мінімум на 2006 рік на одну особу для осіб, які втратили
працездатність: з 1 січня - 350 гривень, з 1 квітня - 359 гривень, з 1 жовтня -
366 гривень. У статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік»встановлено, що прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність,
встановлюється на рівні: з 1 січня -380,00 гривень, з 1 квітня -406,00 гривень,
з 1 жовтня -411,00 гривень.

Таким чином,
починаючи з 01 січня 2006 року, позивачу мало бути виплачено з 01.01.2006 року
по 01.04.2006 року -315,00 грн., з 01.04.2006 року по 01.10.2006 р. -646,20
грн., з 01.10.2006 р. по 31.12.2006 р. - 329,40 грн., з 01.01.2007 р. по
01.04.2007 р. -738,11 грн., з 01.04.2007 р. по 01.10.2007 р. -730,80 грн., з
01.10.2007 р. по 31.12.2007 р. -369,90 грн., всього на суму 2 744,31 грн.,
однак п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік»дія норм закону, які передбачали вищевказані виплати, була
призупинена.

Таким чином,
у зв'язку з визнанням Конституційним Судом України такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними) відповідних положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були
зупинені та змінені положення чинного законодавства України, на підставі якого
позивачу не було нараховано доплати до пенсії, тому починаючи з 09 липня 2007
р. відповідач зобов'язаний здійснити позивачу перерахунок пенсії, тобто
привести у відповідність з рішеннями Конституційного Суду України розмір виплат
позивачу доплати до пенсії. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача про
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням надбавки частково, не з
01.01.2007 року, як просив позивач у позові, а з 09 липня 2007 року.

Відповідно
до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно
до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем
заявлено позовні вимоги щодо визнання дій відповідача по відмові зробити
перерахунок пенсії протиправними. По суті спір відбувається навколо розміру
нарахувань, а не безпосередньо виплати надбавки, хоча ця вимога є похідною від
першої. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання дій
відповідача неправомірними не підлягають задоволенню, оскільки відповідач як
суб'єкт владних повноважень виконував функції, покладені на нього
законодавством, оскільки при виплаті надбавки керувався чинними на той час
нормативно-правовими актами.

Відповідно
до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими в частині зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивача з 09.07.2007 року з урахуванням підвищення на 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а тому позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись
ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1(АДРЕСА_1) з 09.07.2007 року з урахуванням підвищення на 30 %
мінімальної пенсії за віком, не нижчої за прожитковий мінімум для
непрацездатних осіб відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»в редакції від 09.07.2007 р. та виплатити заборгованість по
пенсії.

3. В іншій частині позову відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному
порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.С. Винокуров

Дата
складення та підписання постанови в повному обсязі -13.10.2008.