Справа № 2А-221/08
Суддя: Бобровський І. М.
Дата ухвалення: 2008-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2А-221/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
вересня 2008 року Южноукраїнський
міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді
БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі ПЕТРЕНКО О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську
справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про стягнення
недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги

ВСТАНОВИВ:

01
липня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці
та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про стягнення
недоотриманих сум щомісячної державної соціальної допомоги. Мотивує свої вимоги
тим, що згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
відповідач повинен, щомісяця виплачувати йому соціальну допомогу у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську не
виплачувало йому зазначену допомогу.

Позивач
в судовому засіданні підтримав свої вимоги просить про задоволення позову.

Представник
суб'єкта владних повноважень в судове засідання не з'явився. В наданих суду запереченнях зазначає, що
при нарахуванні щомісячної соціальної
допомоги дітям війни, Управління праці та соціального захисту населення у м.
Южноукраїнську керувалось Законами
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», якими припинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». Крім того вважає необґрунтованим посилання позивача Закон України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» при визначенні розміру
мінімальної пенсії.

Вислухавши
позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач
не заперечує проти того, що ОСОБА_1 має
статус дитини війни визначений Законом України «Про соціальний захист дітей
війни» .

Таким
чином, згідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, ця обставина може не доказуватись
перед судом.

Згідно
до наданої суду довідки в 2006-2007
роках році відповідач не виплачував
позивачу, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни»,
соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. При
цьому Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську
посилається на Закони України «Про державний бюджет України» відповідного року.

Проте
погодитись з подібними поясненнями неможна.

Згідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», від 18 листопада 2004 року в редакції, що
діяла протягом 2006-2007 років, «дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком».

Посилання
відповідача на вимоги Законів України «Про Державний бюджет України на 2006
рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», не можуть братись до уваги
оскільки, зі змісту положень Конституції України та Бюджетного Кодексу України
вбачається , що закон про Державний
бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану
формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно
встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема
і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом
інших законів України.

Метою
і особливістю законів про Державний бюджет України є забезпечення належних умов
для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у
тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій. Отже, при прийнятті законів
про Державний бюджет України мають буди дотримані принципи соціальної, правової
держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також
збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для
забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень. Оскільки предмет
закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України,
Бюджетному Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і
обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами
України.

Таким
чином судом встановлено, що позивач, який має статус «дитини війни», має право
на щомісячну грошову допомогу в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком.

Визначаючи
суму заборгованості відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 99 КАС
України, яка передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким
чином судовому захисту, на підставі ст. 257 ЦК України, підлягають права
позивача на отримання щомісячної грошової допомоги за 2006 та 2007 роки.

На
1 січня 2006 року розмір мінімальної пенсії за віком становив 350 гривен на
місяць, 30% становить 105 гривень. На 1 квітня 2006 року - 359 гривень, 30% -
107.70 гривень. На 1 жовтня 2006 року - 366 гривень, 30% - 109.80 гривень. На 1
січня 2007 року - 380 гривень, 30%
- 114 гривень. На 1 квітня 2007 року - 406 гривень, 30% - 121.80
гривень. На 1 жовтня 2007 року - 411 гривень, 30% - 123.30 гривень.

Таким
чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає не отримана
щомісячна грошова допомога за 2006 рік в сумі 1290 гривень 60 копійок та за
2007 рік 1442 гривні 70 копійок, а разом 2733 гривні 30 копійок.

Згідно
до ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на користь держави підлягає
судовий збір в сумі 51 гривні.

Керуючись
ст.ст. 159, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення у м. Южноукраїнську про стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги задовольнити.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську на
користь ОСОБА_1 2733 гривні 30 копійок.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську на
користь держави 51 гривню судового збору.

Заява
про апеляційне оскарження постанови може бути подана до Одеського апеляційного
адміністративного суду, шляхом подачі до Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на
постанову подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: І.М.
Бобровський