Справа № К-2322/07
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

21 серпня 2008 р. Справа №
5/2593-18/39А

к/с № К-2322/07

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Маринчак Н.Є

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

Федоров М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Жидачівському районі
Львівської області

постанову

Господарського суду Львівської області

від

05.10.2006р.

та ухвалу

Львівського апеляційного господарського суду

від

19.12.2006 р.

у справі

№ 5/2593-18/39А

за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1

до

Державної податкової інспекції у Жидачівському районі
Львівської області

про

визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1
(надалі - позивач, СПД ФО ОСОБА_1) звернулась до господарського суду Львівської
області із позовом до Державної податкової інспекції у Жидачівському районі
Львівської області (надалі - відповідач, ДПІ у Жидачівському районі) про
визнання недійсним рішення ДПІ у Жидачівському районі від 20.07.2006р. №
/0/3748.

Постановою
Господарського суду Львівської області (суддя Мартинюк В.Я.) від 05.10.2006р.,
яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду
(судова колегія у складі: головуючий суддя - Бонк Т.Б., судді: Марко Р.І.,
Бойко С.М.) від 19.12.2006р. у справі № 5/2593-18/39А, позовні вимоги
задоволено частково. Скасовано рішення ДПІ у Жидачівському районі №
/0/3748 від 20.07.2006 року в частині застосування до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 80 грн. та в частині посилань
на Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим фондами».

Вказані
судові рішення мотивовано встановленням обгрунтованості висновку відповідача
про порушення позивачем вимог п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», з огляду на що правомірно застосовано фінансову санкцію у сумі
340,00грн. Також, судами встановлено правомірність твердження ДПІ у
Жидачівському районі щодо застосування ст. 22 вказаного закону та застосування
фінансової санкції у розмірі 174,75 грн.

Крім
того, щодо порушення СПД ФО ОСОБА_1 ст. 7 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності», то господарськими судами першої та
апеляційної інстанції зазначено про відсутність складу порушення в діях позивач
вказаної норми закону, з огляду на що, підстави для застосування
відповідальності, встановленої ст. 8 Закону України «Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності» не вбачається.

ДПІ у Жидачівському районі, не
погоджуючись із судовими рішеннями господарських судів першої та апеляційної
інстанцій, в частині застосування нормативного припису ст. 7 Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності», звернулась до Вищого адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення
господарських судів першої та апеляційної інстанції щодо задоволення позовних
вимог на суму 80,00 грн. та закрити провадження у справі.

Позивач відзиву на вказану касаційну скаргу не надав.

Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне:

ДПІ у
Жидачівському районі Львівської області було проведено перевірку щодо контролю
за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької діяльності - магазинами, що розташовані за
адресою АДРЕСА_1/ та належать суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1

Перевіркою
встановлено, що в книзі обліку розрахункових операцій № 2 р/1 від
10.02.2006 року відсутні Z звіти № 86, 101, 111, також, на момент перевірки, на
видному місці знаходилась ксерокопія торгового патенту не завірена нотаріально.
Крім того, встановлено розбіжність готівкових коштів на місці проведення
розрахунків зі звітом «X» в сумі 34,95 грн., про що складено акт №
30/012491 від 14.07.2006 року (а.с.5-6).

На
підставі вказаного акту податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0/3748 від 20.07.2006 року (а.с.7), яким за
порушення п.9, п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та
ст.7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»
та на підставі п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні», п.4 ст. 17, ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та
ст.8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»
застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в сумі 594,75 грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши
правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та
процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, приходить до висновку
про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, а саме.

Частиною
першою ст.7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності» передбачено, що торговий патент повинен бути розміщений:

- на фронтальній
вітрині магазину, а у разі її відсутності - біля касового апарату;

- на фронтальній
вітрині малої архітектурної форми;

- на табличці -
для автомагазинів, розвозок та інших видів пересувної торговельної мережі, а
також для лотків, прилавків та інших видів торгових точок, відкритих у
відведених для торговельної діяльності;

- у пунктах
обміну іноземної валюти;

- у приміщеннях
для надання послуг у сфері грального бізнесу та надання побутових послуг.

Торговий
патент має бути відкритим та доступним для огляду.

У ході судового розгляду справи, господарськими судами
першої та апеляційної інстанцй встановлено, що твердження відповідача
обгрунтовані тим, що на видному місці знаходилась нотаріально незавірена
ксерокопія торгового патенту, з огляду на що, це є підставою для застосування
відповідальності, яка передбачається, в даному випадку, нормою ст. 8 вказаного
вище закону.

Відповідно
до абз. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» встановлено, що за порушення порядку використання
торгового патенту, передбаченого частиною першою статті 7 цього Закону,
сплачують штраф у розмірі вартості торгового патенту за один календарний
місяць;

Судова колегія Вищого адміністративного суду України
погоджується із позицією господарських судів першої та апеляційної інстанції
щодо відсутності в діях позивача фактів, які б свідчили про порушення ним
порядку використання торгового патенту, передбаченого ст. 7 названого закону,
оскільки ксерокопія торгового патенту знаходилась на видному місці, а
нотаріальне посвідчення останньої не вимагається.

Частиною
другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення,
дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Мотивація
та докази, надані у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду
касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували
правову позицію господарського суду першої та апеляційної інстанцій.

Таким
чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі № 5/2593-18/39А господарський суд першої та
апеляційної інстанції дійшли вичерпних юридичних висновків щодо встановлених
обставин справи і правильно застосували до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

За таких
обставин, касаційна скарга ДПІ у Жидачівському районі підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Господарського суду Львівської області від
05.10.2006р. та ухвала Львівського апеляційного господарського суду від
19.12.2006р. у справі № 5/2593-18/39А - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2211
223, 225, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у
Жидачівському районі Львівської області на постанову Господарського суду
Львівської області від 05.10.2006р. та ухвалу Львівського апеляційного
господарського суду від 19.12.2006р. у справі № 5/2593-18/39А залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду Львівської області від
05.10.2006р. та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від
19.12.2006р. у справі № 5/2593-18/39А залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя:
О.М. Нечитайло

Судді:
Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко

О.І. Степашко

М.О. Федоров

З оригіналом
вірно

Відповідальний
секретар