Справа № 2а-5924/08
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5924/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2008 р. м. Харків

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Перцової Т.С.

при
секретарі - Ульященко Л.М.

за участю представників сторін :

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача
- Кошикова К.О., Корінько І.А.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну
справу за позовом ФОП ОСОБА_3 до Дергачівської міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач, ФОП ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати
податкове повідомлення-рішення Дергачівської міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області № /0 від 27.05.2008 р. на суму податкового
зобов'язання 713455,00 грн. та № /0 від 27.05.2008 р. на суму
податкового зобов'язання 100932,00 грн.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали
заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.
Зазначили, що Дергачівська МДПІ Харківської області в акті перевірки зробила
висновки про перевищення граничного розміру виручки позивачем лише на підставі
даних банківських виписок не аналізуючи господарські операції по яких надходили
кошти та не перевіряючи їх витрат. Зауважують, що при нарахуванні податкового
зобов'язання за основним платежем 474277,00 грн. відповідачем було порушено
п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України „Про податок на додану вартість”, а при
нарахуванні податкового зобов'язання за основним платежем 100932,00 грн.
відповідачем було порушено ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”.

Відповідач, Дергачівська МДПІ Харківської області, в
запереченнях на позовну заяву та представники відповідача в судовому засіданні
проти позову заперечують, посилаючись на матеріали перевірки. В обґрунтування
своїх заперечень орган податкової служби посилається на те, що перевірку
проведено відповідно до приписів чинного законодавства, висновки перевірки
ґрунтуються на документах податкового обліку позивача, зроблені на підставі
ретельного документального аналізу податкової звітності позивача. Податкові
повідомлення - рішення повністю відповідають вимогам чинного законодавства,
оскільки прийняті на підставі акту перевірки № 548/17-209/127/НОМЕР_5 від
15.05.2008 р., яким встановлено порушення вимог чинного законодавства. На
підставі цього відповідач та його представники в судовому засіданні просять суд
в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_3 зареєстрований
Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області 08.08.2006
року, номер запису про державну реєстрацію НОМЕР_1.

З довідки про взяття на облік платника податків
НОМЕР_2/29-137 від 09.08.2006 року вбачається, що ФОП ОСОБА_3 взятий на облік
як платник податків 09.08.2006 року за НОМЕР_2 у Дергачівській МДПІ.

Судом встановлено, що в період з 14.04.2008 р. по
25.04.2008 р., з урахуванням продовження терміну перевірки з 05.05.2008 р. по
12.05.2008 р. працівниками Дергачівської МДПІ Харківської області було
проведено виїзну планову перевірку фінансово-господарської діяльності з питань
дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
за період з 09.08.2006 р. по 31.12.2007 р., за результатами якої було складено
акт № 548/17-209/127/НОМЕР_5 від 15.05.2008 р.

На підставі зазначеного акту перевірки Дергачівською МДПІ
Харківської області було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0
від 27.05.2008 р., яким визначено податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість в розмірі 474277,00
грн., з яких штрафні санкції 239178,00 грн., за порушення п.п. 2.3.1. п.2.3 ст.
2, п.п.7.8.1. п. 7.8. ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР „Про
податок на додану вартість”.

Також на підставі акту перевірки № 548/17-209/127/НОМЕР_5
від 15.05.2008 р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0
від 27.05.2008 р., яким визначено податкове зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності і незалежної професійної
діяльності в розмірі 100932,00 грн., за порушення ст. 1, ст. 5 Указу Президента
України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва”.

За висновками акту перевірки в порушення п.п. 2.3.1 п.
2.3 ст. 2 Закону України „Про податок на додану вартість” та листа ДПА України
від 07.07.2005 р. № 13492/7/15-2417 „Про реєстрацію платників ПДВ” ФОП ОСОБА_3
не здійснив реєстрацію платника ПДВ. Як вбачається з п.3.1.5 акту перевірки
такий висновок було зроблено, у зв'язку з тим, що в 4 кварталі 2006 року (за
підсумками жовтня місяця) обсяг виручки від провадження підприємницької
діяльності позивача перевищив зазначений обсяг 500 тис. грн. ФО-П ОСОБА_3
враховуючи вимоги п.9.3 ст.9 Закону України „про податок на додану вартість”
підпадає під дію пп.2.3.1 п.2.3 ст.2 вказаного Закону.

За результатами перевірки на підставі п. 10.2 ст. 10
Закону України „Про податок на додану вартість” та п.п. 4.2.2 „б” п. 4.2 ст. 4
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” за період січень-грудень 2007 р.
підприємцю донараховано ПДВ в сумі 474277,00 грн. З огляду на вищевказане,
також було зроблено висновок про порушення ФО-П ОСОБА_3 пп.7.8.1 п.7.8 ст.7
Закону України „Про податок на додану вартість” та пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” - не подання податкової декларації з податку
на додану вартість за січень-грудень 2007 року. Крім того, за висновками акту
перевірки позивачем порушено ст. 1 та ст. 5 Указу Президента України від
03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктами малого підприємництва” у зв'язку з ненаданням до податкової
інспекції декларації про доходи, які перевищують обсяг виручки, дозволений для
здійснення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи
оподаткування (500 тис. грн.) за підсумками 2006 року та 2007 рік. На підставі
п.п. 4.2.2 „б” п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.14
Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 „про
прибутковий податок з громадян”, ФО-П ОСОБА_3 проведено розрахунок
оподаткованого чистого доходу та нараховано податок з доходів фізичних осіб від
заняття підприємницькою діяльністю : за 2006 р. на суму перевищення граничного
обсягу виручки від надання послуг, яка становить 1480878,39 грн. (1980878,39
грн. - 500000 грн.), з урахуванням сум валових витрат, підтверджених
документально, донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької
діяльності в сумі 34061,00 грн.; за 2007 р., при відсутності законодавчих
підстав здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі
оподаткування, на суму валових доходів, фактично одержаних за 2007 р., з
урахуванням документально підтверджених витрат, донараховано податку з доходів
фізичних осіб - 66871,00 грн. Загальна сума донарахованого податку з доходів
фізичних осіб по акту перевірки становить 100932,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 в
перевіряємому періоді був платником єдиного податку. Також на підставі свідоцтв
про сплату єдиного податку НОМЕР_3 від 15.08.2006 року та НОМЕР_4 від
15.12.2006 року, виданих Дергачівською МДПІ, ФО-П ОСОБА_3 з 11.08.2006 року та
протягом 2007 року перебував на спрощеній системі оподаткування та був
платником єдиного податку.

Згідно з ст. 1 Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності суб'єктів підприємницької діяльності» №
727/98 від 03.07.98р. спрощена система застосовується для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року знаходиться не
більш 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Згідно з ст. 2 цього Указу суб'єкти малого підприємництва
- фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

Відповідно до наданих в матеріали справи копій платіжних
доручень про сплату єдиного податку, ФОП ОСОБА_3, належним чином сплачував суми
єдиного податку у встановленому фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від
03.07.1998 р. № 727/98 не всі кошти отримані на розрахунковий рахунок можуть
вважатися виручкою. Так, актом перевірки підтверджено факт укладання позивачем
договорів експедирування. В п. 3.1 акту перевірки встановлено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 реалізовував послуги по експедируванню вантажів.

Згідно з ст. 929 Цивільного Кодексу України
за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується
за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з ст. 9 Закону
України „Про транспортно-експедиторську діяльність" платою експедитору вважаються
кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору
транспортного експедирування. У плату експедитора не включаються витрати
експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання
договору транспортного експедирування.

Як вбачається з листа
ДПА України № 14724/7/15-1317 від 07.11.2000 р. грошові кошти, які поступають
на розрахунковий рахунок платників єдиного податку на підставі договору
комісії, експедиторських, брокерських договорів є транзитними, платники єдиного
податку не мають права власності на такі кошти, вказані грошові кошти не
входять до бази оподаткування.

Отже, грошові кошти,
які поступають транзитом на рахунок суб'єкта підприємницької діяльності -
платника єдиного податку, не є власністю цього суб'єкта, оскільки підлягають
обов'язковій передачі третій особі та ці кошти не є виручкою від реалізації
продукції чи доходом суб'єкта підприємницької діяльності. Таким чином, ці кошти
не можуть бути віднесені до складу виручки від реалізації послуг платником єдиного
податку - фізичною особою. Наведене випливає з положень глав ЦК України, які
регулюють укладення та виконання таких правочинів (правочини комісії,
експедиції при виконанні перевезення третіми особами).

Указ Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 передбачає граничний розмір виручки за товари, роботи,
послуги, здійснені самим суб'єктом підприємництва, тому при встановленні
розміру виручки необхідно враховувати лише кошти, які надійшли за роботи,
товари, послуги, які надані самим платником єдиного податку. В випадку
договорів комісії та експедирування це лише кошти надані за відповідні послуги.

Тому у Дергачівської
МДПІ не було об'єктивних підстав встановлювати перевищення граничного розміру
виручки позивачем. Тобто немає підстав для нарахування податку з доходів
фізичних осіб на суму перевищення граничного обсягу виручки від надання послуг
та податку на додану вартість, оскільки граничний обсяг не був перевищений ані
за 2006р., ані за 2007 рік. А саме: за 2006
р. сума отримана на розрахунковий рахунок складає - 2004169,00 грн., з них
кошти, які були сплачені третім особам (транзитні) у розмірі 1535188,10 грн. та
обсяг виручки за надані послуги в сумі 468980,90 грн.; за 2007 р. сума отримана
на розрахунковий рахунок позивачем складає - 2890609,50 грн., з них кошти, які
були сплачені третім особам (транзитні) у розмірі 2392199,77 грн. та обсяг
виручки за надані послуги в сумі 498410,23 грн.

Довільне тлумачення відповідачем в
оспорюваному підзаконному акті визначеного Указом Президента України „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”
поняття „виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)” фактично
змінило базу оподаткування єдиним податком шляхом її збільшення.

Згідно з ч.2 п. 1.31
ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від
28.12.1994р. не вважаються продажем операції з надання товарів у межах
договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших
цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на
такі товари.

Таким чином,
Дергачівською МДПІ безпідставно застосовано ст. 1 Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" відносно транзитних коштів, що надійшли на розрахунковий
рахунок ФОП ОСОБА_3, оскільки така операція не вважається продажем.

Також
суд зазначає, що в акті перевірки при встановленні факту перевищення у 2006 році та 2007 році ліміту
виручки мається лише посилання на те, що позивач ненадав до податкової
інспекції декларації про доходи, які перевищують обсяг виручки, дозволений для
здійснення підприємницької діяльності з застосуванням спрощеної системи
оподаткування та занизив сукупний чистий дохід за підсумками ІІ півріччя 2006
року та 2007 року.
Цей висновок, як зазначено в
акті зроблений на підставі співставлення звітів про доходи, книги обліку
доходів та витрат, банківських документів. Як свідчить акт перевірки, аналіз
операцій по яких надходили кошти та документи по операціях не досліджувалися та не
оцінювалися. Відповідач оцінював та досліджував лише операції у 2006 році та у 2007 році по яких проводилося
нарахування.

Суд
зазначає, що для донарахування податку та застосування санкцій необхідно встановити склад
порушення.

Відповідно до п. 1.7 Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від
10 серпня 2005 року N 327 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205 факти
виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної
документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в бухгалтерському
та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Однак,
з акту перевірки проведеної відповідачем не вбачається повного та об'єктивного відображення факту
порушень.

Суд
зазначає, що Дергачівська МДПІ робить висновки про перевищення граничного
розміру виручки лише на підставі даних банківських документів не аналізуючи
господарські операції по яких надходили кошти та не перевіряючи їх розхід.

Відповідно до п. п.
2.3.2 зазначеного Порядку за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

-
висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій
та іншій звітності, та фактичні
показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського
обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

-
у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті
нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення
здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених
порушень;

- зазначити первинний
документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію
рахунків операцій), та інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту порушення;

-
у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних
та інших документів, що
підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення
посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання
(у межах їх компетенції"), що перевіряється, щодо відсутності первинних та
інших документів;

- у разі відмови
посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо
встановлених порушень та/або
причин ненадання первинних
та інших документів, що
підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

З акту перевірки № 548/17-209/127/НОМЕР_5 від 15.05.2008 р. проведеної відповідачем не вбачається повного та
об'єктивного відображення факту порушень. Дергачівська МДПІ робить висновки про
перевищення граничного розміру виручки лише на підставі даних банківських
документів, не аналізуючи господарські операції, за якими надходили кошти та не
перевіряючи їх витрат.

Таким чином, наведене
вище свідчить про те, що при проведені спірної перевірки Дергачівською МДПІ не було дотримано вимог
вказаного Порядку.

Крім
того, при нарахуванні податкового зобов'язання за основним платежем по податку
на додану вартість у розмірі 474277,00 грн. та по податку з доходів фізичних
осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 100932,00 грн.
Дергачівською МДПІ не враховано, що не всі фактично зараховані кошти на рахунок
платника податків є виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг),
а тому вказані кошти не можуть бути віднесені до складу податкових зобов'язань
з податку на додану вартість.

Виходячи
з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у Дергачівської МДПІ не було
об'єктивних підстав встановлювати перевищення граничного розміру виручки
позивачем, а тому винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 27.05.2008р на суму податкового зобов'язання по податку
на додану вартість у розмірі 713455,00 грн. підлягає скасуванню.

З
огляду на викладене, суд вважає, що позивачем при здійсненні своєї діяльності
не було допущено порушення ст. 1 та ст. 5
Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктами малого підприємництва”.

За
таких обставин, сума податкового зобов'язання за оскаржуваним
податковим № /0 від 27.05.2008р. по податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 100932 грн. визначена Дергачівською МДПІ безпідставно, тому вказане
рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, а
заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать
діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.94 КАС України, враховуючи, що рішення
приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд
дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого державного мита з держбюджету
на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 17, 86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161, 162, 163, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ФОП ОСОБА_3 до Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Дергачівської
міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області № /0
від 27.05.2008р на суму податкового зобов'язання 713455,00 грн. та №
/0 від 27.05.2008р. на суму податкового зобов'язання 100932,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ФОП
ОСОБА_3 АДРЕСА_1, код НОМЕР_5), державне мито у розмірі 3,40 грн.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови
у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення
строків для подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Постанова виготовлена в повному
обсязі та підписана 01.09.2008 року.

Суддя (підпис) Т.С.
Перцова