Справа № 3/320
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є., при секретарі судового
засідання Серпутько Т. С.
відкритому судовому засіданні адміністративну справу
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх
справ України Шевченківського району міста Києва
незаконними дій та скасування рішення
У судовому
засіданні 29 вересня 2008 року відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (надалі -Позивач) звернувся до Окружного адміністративного
суду міста Києва з позовом до Управління громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України Шевченківського району
міста Києва (надалі -Відповідач) про визнання незаконними дій та скасування
рішення Відповідача про заборону в'їзду в Україну.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення про заборону в'їзду в Україну
суперечить чинному законодавству, є незаконним, необґрунтованим та
непропорційним, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв грубих порушень правопорядку.

Позивач
також вказав, що не зважаючи на постанову Шевченківського районного суду міста
Києва органами Міністерства внутрішніх справ було зроблено відмітку у паспорті,
з якої вбачається, що ОСОБА_1 заборонено в'їзд на територію України строком на
1 рік. З даними діями Відповідача Позивач не згоден та просить скасувати рішення про заборону в'їзду йому на територію
України.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив та вимоги ухвали
суду про відкриття провадження у справі не виконав, хоча був належним чином
повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Суд також звертає увагу на
те, що Відповідач не дав відповідей на судові запити щодо інформації стосовно
підстав заборони в'їзду на територію України громадянина ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1.

Відповідно
до вимог частини 6 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України
справа вирішується на основі наявних в ній доказів.

Розглянувши
подані документи і матеріали та заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О
В И В

Громадянин
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 та
проживає в Україні з 1994 року. Під час находження на території України Позивач
став на облік та йому було видано тимчасове право на перебування.

1 березня
2008 року під час перевірки документів громадянина ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1
співробітниками міліції Шевченківського району міста Києва було складено
протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 203 Кодексу
України про адміністративні правопорушення, а саме, перебування на території
України, без реєстрації компетентним органом, чим порушено встановлені законом
правила перебування для іноземців на території України.

Відповідно
до частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення
порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні,
тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними
документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування
без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено
законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і
зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення
відповідного терміну перебування, а так само порушення правил транзитного
проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою
цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як пояснив
Позивач, вказане правопорушення виникло у зв'язку з тим, що його документи на
той час перебували на перереєстрації, а саме, паспорт знаходився в стадії
оформлення.

Постановою
Шевченківського районного суду міста Києва від 3 березня 2008 року громадянина
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

14 березня
2008 року працівниками Управління громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України Шевченківського району міста
Києва було зроблено відмітку у паспорті громадянина ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 про
заборону в'їзду йому на територію України
строком на 1 рік.

Частинами 1
та 2 статті 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземець та особа без громадянства, які вчинили злочин або
адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи
виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України.
Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи
виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за
місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора
про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення
іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися
забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони
подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення вказаного рішення.
Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається
законодавством України. Крім випадків, зазначених у частині першій цієї статті,
іноземець та особа без громадянства можуть бути видворені за межі України за
рішенням органів внутрішніх справ, органів охорони державного кордону (стосовно
осіб, які затримані у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або
після незаконного перетинання державного кордону в Україну) або Служби безпеки
України з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави
прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо
порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, або
суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського
порядку, або коли це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних
інтересів громадян України.

Відповідно
до пункту 16 Інструкції Про порядок продовження терміну перебування в Україні
іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх
справ України № 1456 від 1 грудня 2003 року іноземцям та особам без
громадянства може бути відмовлено в продовженні терміну перебування в Україні
на підставі: якщо їх дії суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи
охорони громадського порядку або коли це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів громадян України, інших осіб, які проживають
в Україні; визнання особи згідно із законодавством України небажаною для
перебування в Україні; виявлення факту подання особою під час оформлення візи
чи звернення щодо продовження терміну перебування завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів; наявності фактів порушення законодавства
України під час попереднього чи теперішнього перебування на її території;
відсутності дійсного страхового поліса встановленого законодавством України
зразка, якщо інше не передбачено міжнародними угодами; відсутності коштів для
покриття витрат, пов'язаних з перебуванням в Україні, або відповідних гарантій
від приймаючої сторони.

Суд звертає
увагу на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають
підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно
до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: …3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Суд вважає,
що для цього Відповідач повинен був ретельно зібрати і дослідити матеріали, що
мають значення у даній справі. Несприятливе для особи рішення повинно бути
вмотивованим. Доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваного рішення
суду не надано.

Суд також
звертає увагу сторін на те, що суб'єкт владних повноважень повинен уникати
прийняття невмотивованих висновків.

Частиною 1
статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином,
враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими стосовно
скасування рішення Управління громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Міністерства внутрішніх справ України Шевченківського району міста Києва
про заборону в'їзду на територію України громадянина ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1.

Щодо решти
позовних вимог, суд звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права та
інтереси Позивача. Суд вважає, що скасування оскаржуваного рішення є достатньою
формою захисту порушених прав Позивача у сфері публічно-правових.

Частиною 3
статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо
адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно
до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі
викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П
О С Т А Н О В И В

1.
Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати
рішення Управління громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Міністерства внутрішніх справ України Шевченківського району міста Києва про
заборону в'їзду на територію України громадянина ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 від 14
березня 2008 року № 64.

3. Повернути
громадянину ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 з Державного бюджету України 1 грн. 70 коп.,
сплаченого судового збору.

4. В
задоволенні решти позовних вимог -відмовити.

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська