Справа № 22-а-305/2008
Суддя: Лядова Т.Р.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

09.10.2008

Справа
№ 22-а-305/08 Попередній № справи 2-3405/04

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лядової Т.Р.,

суддів Дугаренко О.В. ,

Краєвська К.В.

секретар судового засідання Колб Т.Р.

за участю:

сторони
у судове засідання не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в м.Керч Автономної Республіки Крим на
рішення Керченського міського суду (суддя
Шкуліпа В.І.) від 29.04.2004р. у
справі № 2-3405/2004р.

за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до Управління пенсійного фонду України
в м.Керч Автономної Республіки Крим (шосе Героїв Сталінграда, 60/1, м.Керч,
98329),

про визнання протиправними дій щодо
перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2004р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою до
Управління пенсійного фонду України в м.Керч, просить визнати протиправною
відмову відповідача щодо перерахунку пенсії та зобов'язати провести йому
перерахунок пенсії з 01.12.2001 року по 31.12.2003 року із зобов'язанням
відповідача відновити пенсію у розмірі 557грн.94коп. Вимоги позивача мотивовані
тим, що Управління пенсійного фонду України в м.Керч незаконно зменшив з
01.12.2001р. раніше перераховану йому пенсію за його заявою від 11.03.2001р. з
557грн.94коп. до 376грн.71коп. Крім того, позивач вважає, що Управління
пенсійного фонду незаконно відмовило йому в перерахунку пенсії за повторною
заявою від 03.02.2004р.

Рішенням Керченського міського суду
від 29 квітня 2004 року скарга задоволена, визнані протиправними дії посадовців
Управління Пенсійного фонду України в м.Керч АРК в частини зниження позивачу
пенсії з 01 грудня 2001 року та у відмові здійснити йому перерахунок пенсії за
заявою з 03 лютого 2004 року. Крім того, на відповідача покладений обов'язок
здійснити ОСОБА_1. перерахунок пенсії з врахуванням коефіцієнту корегування
середньої заробітної платні працівників народного господарства з 01 грудня 2001
року у розмірі 557грн.94коп. та за заявою позивача від 03 лютого 2004 року.

Не погодившись з постановою суду,
15.06.2004р. від представника Управління пенсійного фонду України в м.Керч АРК
надійшла апеляційна скарга, якої він просить скасувати рішення Керченського
міського суду від 29.04.2004р. та
ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1. в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Ухвалою Керченського міського суду
від 05.07.2004р., Управлінню пенсійного фонду України в м.Керч АРК поновлений
строк на апеляційне оскарження рішення суду від 29.04.2004р.

Ухвалою судді Севастопольського
апеляційного адміністративного суду Лядової Т.Р. від 04.09.2008р. відкрите
апеляційне провадження по апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду
України в м.Керч Автономної Республіки Крим.

Ухвалою судової колегії суддів
Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2008р. справа
призначена до апеляційного розгляду на 09.10.2008р., 10.30 годин.

У своїх запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_1. просив суд відмовити
Управлінню пенсійного фонду України в м.Керч в задоволенні апеляційної скарги,
залишивши рішення суду від 29 квітня 2004 року без змін.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про місце та час розгляду справи сповіщені належним чином, причин
нез'явлення суду не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС
України, судова колегія знаходить можливим апеляційний розгляд справи у
відсутність нез'явившихся сторін, визнаючи достатніми для розгляду апеляційної
скарги наявні в матеріалах справи письмові докази.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду щодо правильності застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав доведеним той факт, що відповідач незаконно зменшив
ОСОБА_1. пенсію до 376грн.71коп.

Разом з тим, з таким висновком суду
не може погодитися судова колегія, оскільки вони суперечать нормам
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивачеві було призначено у 1998 році пенсію за вислугу років як працівнику
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації.

Після цього до законодавства
України, яке регулює пенсійне забезпечення, були внесені зміни.

Законом України від 17 листопада
1999 року № 1222-ХIV (у пункті 2 розділу 2 „Прикінцеві положення”) „Про
внесення змін до деяких законів України” (далі Закон України № 1222-ХIV)
передбачено, що дія статті 53 Закону України „Про пенсійне забезпечення”
поширюється на працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і борт операторів, які виконували
спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим
Законом (воно відбулося 7 грудня 1999 року).

Оскільки позивач вийшов на пенсію
до зазначеної дати, то на підставі наведеної норми Закону України № 1222-ХIV
згідно з розпорядженням Управлінням пенсійного фонду України в м.Керчі йому з
березня 2001 року було перераховано пенсію. При розрахунку максимального
розміру пенсії була використана величина середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях економіки України, що відповідало вимогам
частини третьої статті 53 Закону України
„Про пенсійне забезпечення” (у редакції закону України № 1222-ХIV, якою встановлено, що розмір
пенсії осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів,
штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-спостерігачів)
і борт операторів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників,
зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з
якого призначається пенсія.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 28 березня 2002 року № 374 „Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до статті 54 Закону України від 21 лютого 1991 року №
796-ХII „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а також пенсій, призначених відповідно до інших
законів України, які раніше не підвищувались” встановлено, що з 1 квітня 2002
року збільшено на 12 відсотків пенсії непрацюючим пенсіонерам, зокрема із числа
працівників льотно-випробного складу авіації та осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації.

До видання зазначеної постанови
рішення про підвищення розміру пенсій працівникам льотного складу цивільної
авіації не приймалися.

Отже, позивачу було помилково
збільшено пенсію, оскільки на той час законодавством такий перерахунок не був
передбачений.

Не було у відповідача законних
підстав збільшувати пенсію позивачеві на коефіцієнт зростання середньої
заробітної плати працівників народного господарства і відповідно до підпункту
„в” пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21
липня 1992 року № 418 (у редакції, чинній на час виникнення спірних
правовідносин), тому що це можливо лише в разі підвищення пенсій відповідно до
рішень Уряду України, а він у 2001 році таких рішень не приймав.

Після виправлення своєї помилки
відповідачем, розмір пенсії зменшився до 376грн.71коп.

Таким чином, дії відповідача із
виправлення своєї помилки та приведення розміру пенсії ОСОБА_1. у відповідність
до вимог чинного законодавства, внаслідок якого цей розмір зменшився до
376грн.71коп., були правомірними.

Беручи до уваги те, що фактичні
обставини справи встановлені судом першої інстанції повно і правильно, проте
неправильно застосовані норми матеріального права, прийняте по справі судове
рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.195; п.3 ч.1 ст.198;
п.4 ч.1 ст.202; п.3 ч.1 ст.205; ст.206 Кодексу адміністративного
судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.Керч Автономної Республіки Крим -задовольнити.

Рішення Керченського міського суду
(суддя Шкуліпа В.І.) від 29.04.2004р. у справі № 2-3405/2004р. за
позовом ОСОБА_1до Управління пенсійного
фонду України в м.Керч Автономної Республіки Крим про визнання протиправними
дій щодо перерахунку пенсії -скасувати.

Ухвалити нову постанову, якої
ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Управління пенсійного фонду України в
м.Керч Автономної Республіки Крим про визнання протиправними дій щодо
перерахунку пенсії.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення.

Головуючий суддя підпис Т.Р.Лядова

Судді
підпис
О.В.Дугаренко

підпис
О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Помічник судді
К.В.Краєвська