Справа № 2-а-60/08
Суддя: Пахоменко О.Г.
Дата ухвалення: 2008-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-60
Енергодарський міський суд
в складі головуючого судді: Пахоменко О.Г.,
при секретарі: Цигиці
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Енергодарської міської
ради Запорізької області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, орган опіки та
піклування в особі відділу охорони дитинства Енергодарської міської ради
Запорізької області, про визнання недійсним та скасування розпорядження про
приватизацію квартири, -
ОСОБА_1. звернулась до Енергодарського міського суду з вищезазначеним
адміністративним позовом, який неодноразово (28.05.2008р. і 13.10.2008р.)
уточнювала та остаточно просила визнати розпорядження органу приватизації
виконавчого комітету Енергодарської міської ради за № 5845 від 10.09.2007р. про
видачу свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, протиправним
і скасувати його. Також просила стягнути з місцевого бюджету Енергодарської
міської ради на її користь судові витрати на загальну суму 1003,40 грн. (а.с.2,
своїх вимог позивачка посилалася на той факт, що зазначене розпорядження є
незаконним з тих підстав, що спірна квартира була передана неповнолітньому
ОСОБА_3 в приватну власність без її - ОСОБА_1., письмової згоди, як члена сім`ї
і такої, яка постійно і на законних підставах мешкала в цій квартирі, чим на її
погляд, було порушено ч.2 ст.8 Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду”, п.5 Положення про порядок передачі квартири (будинків) у
вважала, що при видачі свідоцтва на приватизацію спірної квартири органом
приватизації - відповідачем по справі, було порушено вимоги п.6 вказаного вище
Положення, в частині безпідставної (безплатної) передачі неповнолітньому
ОСОБА_3 52,5 кв.м. загальної площі двокімнатної квартири.
позивачки, відповідачем було порушено вимоги п.4 ст.5 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду”, в частині надання права на приватизацію неповнолітньому ОСОБА_3, який
не проживав в спірній квартирі.
В судовому
засіданні позивач та її представник за угодою ОСОБА_4 уточненні позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.
Представник відповідача за
довіреністю Ялілова Г.Т., третя особа ОСОБА_2 і його представник за дорученням
ОСОБА_5., а також представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі
відділу охорони дитинства за довіреністю Черемісіна Р.М., позовні вимоги ОСОБА_1. не визнали у повному
обсязі, оскільки вважали їх безпідставними і такими, що не ґрунтуються на законі (а.с.51, 93-97), в
зв'язку з чим, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.
пояснення сторін та третіх осіб, допитав свідка ОСОБА_6 та дослідив матеріали
справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог ОСОБА_1. необхідно відмовити
з наступних підстав.
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин
від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання
делегованих повноважень.
КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 101 від
19.04.2001р., третя особа по справі ОСОБА_2 визнаний опікуном неповнолітнього племінника
ОСОБА_3.-02.02.1997р. народження (а.с.41). ОСОБА_3 з моменту народження був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10) і отримав право на цю житлову
площу в силу народження на житловій площі своїх батьків, що сторона позивача не
заперечувала.

Рішенням
Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.05.2007р., реєстрацію
місця проживання позивачки ОСОБА_1. в вищезазначеній квартирі було визнано
недійсною, це рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили
20.06.2007р., і проти цього факту також не було заявлено заперечень
(а.с.13-15). На підставі вказаного рішення ОСОБА_1. зі спірної квартири була
виписана, що підтверджується довідкою ЖЕД № 5 від 30.01.2008р. (а.с.10), але зі
слів останньої, до цього часу вона продовжує
періодично користуватися цією квартирою („ночує”).

Вказаним
рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1. вселилася в спірну квартиру без згоди
опікуна неповнолітнього ОСОБА_3. - ОСОБА_2, в порушення вимог законодавства -
ст.65 ЖК України, ст.18 Закону України „Про охорону дитинства”. Отже, суд
вважає, що ОСОБА_1. необґрунтовано посилається на той факт, що вона
користується цією квартирою на законних підставах.

У відповідності
до ч.2 ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”
передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі
(будинку), в тому числі, тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на
житло.

Відповідно до
ст.71 Житлового кодексу України, житлове приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, в тому числі, у
випадку поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи
піклувальника - протягом
усього часу їх перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника.

Крім того,
згідно до ст. 247 Сімейного кодексу України, ст.25 Закону України „Про охорону
дитинства”, у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під
опіку чи піклування, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається
протягом усього часу перебування у опікунів чи піклувальників незалежно від
того, чи проживають у житловому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени
сім`ї. Позивачка ОСОБА_1., на думку суду, не є членом сім`ї
неповнолітнього ОСОБА_3.

Таким чином,
неповнолітній ОСОБА_3, проживаючи разом зі своїм опікуном ОСОБА_2 по місцю
мешкання останнього, згідно рішення виконавчого комітету Енергодарської міської
ради № 101 від 19.04.2001р., знаходячись
під опікою, вважається тимчасово відсутнім і за яким до часу прийняття
оскаржуваного рішення про приватизацію правомірно зберігалася спірна
житлова площа.

Згідно до ч.6
ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, виконавчий комітет
сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в
межах своїх повноважень приймає рішення.

Відповідно до
п.20 ч.3 ст.42, ч.6 ст.59 цього ж закону, сільський, селищний, міський голова,
голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень
видає розпорядження.

Відповідно до
ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”, приватизація
державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному
господарському віддані або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир
(будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних
органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина. Суд вважає, що як уповноважена законом особа, опікун ОСОБА_2, в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3. правомірно звернувся до органу приватизації
з вказаною заявою (а.с.40), на підставі якої та відповідно до п.24 Положення
державного комітету України по житлово-комунальному господарству від
15.09.1996р. № 56 „Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян”,
орган приватизації в особі виконавчого комітету Енергодарської міської ради, на
законних підставах видав розпорядження №
5845 від 10.09.2007р. (а.с.36).

На підставі
цього ж розпорядження органу приватизації та відповідно до положень Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду”, неповнолітньому ОСОБА_3 було безоплатно
передано 31 кв.м. загальної площі спірної квартири. Відповідно до розрахунку
вартості надлишкової загальної площі квартири, що приватизувалася, який
затверджено цим же розпорядженням (№ 5845), розмір надлишків площі, що підлягає
оплаті складає 21.50 кв.м. Таким чином, і твердження позивача та його
представника в частині того, що органом
приватизації, в порушення вимог законодавства було безоплатно передано 52,5
кв.м. загальної площі спірної двокімнатної квартири, є голослівним (а.с.37).

На підставі зазначеного, відповідно до ст.41 Конституції
України, п.п.3, 5 ст. 5, ч.2
ст.8 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду”, п.п. 2, 5, 24 Положення державного комітету
України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1996р. № 56 „Про порядок
передачі квартир (будинків) у власність громадян”, ст.ст. 2, 3, 5, 6, 11,
69-71, 99, 100, 158-163, 186 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

У задоволені позовних
вимог ОСОБА_1
відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
складання постанови в повному обсязі - з 20.10.2008р. з 08-00 годин. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги.

Суддя:
О.Г. Пахоменко