Справа № К-18182/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 року м. Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Панченка
О.Н.,

Сороки
М.О.,

Штульмана І.В.,

Смоковича М.І.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Львівської митниці про скасування постанови,

встановив:

У квітні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду
із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуваною постановою
заступника начальника Західної регіональної митниці № 0076,0077/20003/04
від 15.04.2004 р. його було визнано
винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 355 Митного Кодексу України
та накладено стягнення в розмірі 8500 грн. Вважав, що його неправомірно
притягнуто до адміністративної відповідальності, тому просив суд вказану
постанову митниці скасувати.

Постановою Галицького районного суду м. Львова
від 9 грудня 2005 року позов задоволено. Постанову заступника начальника
Західної регіональної митниці № 0076,0077/20003/04 від 15.04.2004 р. скасовано,
провадження у справі закрито.

Постановою апеляційного суду Львівської
області від 3 квітня 2006 року постанову суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального
права, просить судове рішення скасувати, залишивши без змін рішення суду першої
інстанції.

У запереченні на
касаційну скаргу Західна регіональна митниця, посилаючись на законність судового
рішення апеляційної інстанції, просить залишити його без змін.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що
26.02.2004 р. позивач, як митний брокер АТЗТ «Темпо» та декларант від імені ЗАТ
«Кондитерська фірма «Світоч», подав до митного оформлення ВМД №
20003/4/201632,20003/4/201632 та товаросупровідні документи на імпорт вантажу -
залізні стелажі в незібраному стані та навісні замки з пластмаси, що надійшов з
Нідерландів на адресу ЗАТ „Львівська кондитерська фірма «Світоч», який був
задекларований за кодами УКТ ЗЕД та з ставкою ввізного
мита 10% та 5%.

Постановою заступника начальника Західної регіональної
митниці №0076,0077/20003/04 від 15.04.2004 р. його було визнано винним в
порушенні митних правил, передбачених ст. 355 Митного Кодексу України (далі -
МК України), згідно якої настає адміністративна відповідальність за зазначення
у митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів
з такими відомостями, як підстави для звільнення від сплати податків і зборів
або зменшення їх розміру або несплату податків і зборів у строк, встановлений
законодавством, а також інші протиправні
дії, що спричинили недобори податків і зборів, за відсутності ознак злочину. У
зв'язку з цим на позивача накладено
стягнення в розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1, визначаючи код
УКТ ЗЕД керувався висновком експерта №1-4-1 від 14.01.2004 р. Львівської
торгово-промислової палати, яким визначено коди УКТ ЗЕД та
, та які були заявлені позивачем при поданні до митного оформлення
ВМД №20003/4/201632, 20003/4/201632.

Згідно наказу №48-3
Львівської торгово-промислової палати від
31.03.2004 р. встановлено порушення виконавської дисципліни експертом
першої категорії продбюро ОСОБА_2, яким допущено халатність і неправильне визначення коду на
стелажі металічні у висновку 1-4-1 від
13.01.2004 р. при виконанні замовлення ЗАТ «Світоч».

Задовольняючи позов,
суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача при визначенні ним УКТ
ЗЕД на товар не встановлено ознак суб'єктивної сторони порушення митних правил,
передбачених ст. 355 МК України.

Скасовуючи судове
рішення першої інстанції та постановляючи нову постанову про відмову у
задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач у пред'явленій
митному органу декларації від 26.02.04 р., сумніваючись у правильності
кодування отримуваних товарів, свідомо встановив коди із меншою ставкою
ввізного мита, внаслідок чого спричинено недобори податків в дохід держави на
суму 38948,29 грн.

Згідно ст. 11 Кодексу
про адміністративні правопорушення України
адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли
особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї
дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

Висновок суду
апеляційної інстанції про те, що постанова заступника начальника Західної регіональної митниці
№0076,0077/20003/04 від 15.04.2004 р.
винесена у відповідності до норм чинного законодавства України, оскільки в діях
позивача наявні ознаки вищевказаного правопорушення, відповідає фактичним
обставинам справи.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення, це судове рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України,
суд,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову апеляційного
суду Львівської області від 3 квітня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав,
у строк та у порядку, визначених ст. ст.
236 - 239 КАС України.

Судді:
(підпис)

З
оригіналом згідно,

відповідальний
секретар:
Єрко С.М.