Справа № 2-а-52/2008
Суддя: РИМЛЯНСЬКА Г.О.
Дата ухвалення: 2008-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-52/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

25 серпня
2008 року Сокирянський
районний суд Чернівецької
області в складі :

головуючого-судді
Римлянської Г.О.

при секретарі
Сімак О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в м.Сокиряни адміністративну справу
за позовною заявою
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Новодністровської міської ради, третя особа -
Новодністровська міська рада Чернівецької області про стягнення недоотриманих
сум соціальної допомоги, -

В
С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до управління
праці та соціального захисту населення Новодністровської міської ради (далі
УПСЗН), третя особа - Новодністровська міська рада Чернівецької області про
стягнення недоотриманих сум соціальної допомоги. Вказав, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у
1986 році (категорія 2) і має
право на пільги і компенсації, встановлені Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
(далі Закон) для осіб даної категорії.

У
відповідності до абзацу 4 ч. 4 ст. 48 Закону учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії виплачується щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі п*яти мінімальних заробітних плат. У
відповідності до ч. 5 ст. 48 Закону дана щорічна допомога виплачується за
місцем проживання особи органами соціального захисту населення, а згідно ч.7
ст. 48 розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Органом
соціального захисту населення по місцю його проживання є - УПСЗН, яке
підпорядковано Новодністровській міській раді. На протязі 2003-2007 років
відповідач сплачував йому грошову щорічну допомогу, передбачену абзацом 4 ч. 4
ст. 48 Закону у заниженому розмірі.

Відповідно
до абзацу 4 ч. 4 ст. 48 Закону, з врахуванням відповідних положень Законів
України „Про державний бюджет України” на відповідні роки, якими встановлювався
розмір мінімальної заробітної плати та з врахуванням дат здійснення фактичних
виплат, йому належали до виплати платежі в розмірах: в 2003 р. станом на
20.08.2004 р. - 1025 грн.; в 2004 р. станом на 07.04.2004 р. - 1450 грн.; в
2005 р. станом на 26.10.2005 р. - 1660 грн.; в 2006 р. станом на 18.09.2006 р.
- 1875 грн.; в 2007 р. станом на 13.11.2007 р. - 2100 грн. При цьому всупереч
вимогам Закону відповідачем їй були виплачені платежі по щорічній допомозі на
оздоровлення в занижених розмірах: в 2003 р. - на суму 998,30 грн.; в 2004 р. -
на суму 1423,30 грн.; в 2005 р. - на суму 1560 грн.; в 2006 р. - на суму 1775
грн.; в 2007 р. - на суму 2000 грн., а всього за період з 2003 по 2007 р.
відповідачем йому було недоплачено 7756 грн. 60 коп.

Просить
стягнути з УПСЗН на його користь недоплачені суми щорічної грошової допомоги на
оздоровлення: за 2003 р. станом на 20.08.2004 р. - 998,30 грн.; за 2004 р.
станом на 07.04.2004 р. - 1423,30 грн.; за 2005 р. станом на 26.10.2005 р. -
1560 грн.; за 2006 р. станом на 18.09.2006 р. - 1775грн.; за 2007 р. станом на
13.11.2007 р. - 2000 грн., а всього 7756 грн. 60 коп., витрати по оплаті
правової допомоги в сумі 126 грн. та інформаційно-технічному забезпеченню
розгляду справи в сумі 30 грн.

Позивач в
судове засідання не
з*явився в зв*язку
з службовою зайнятістю,
однак подав на
адресу суду заяву,
якою повністю підтримує
позовні вимоги та
просить суд розглянути
справу без його
присутності.

Представник відповідача
також не з*явилася
в судове засідання,
подавши до суду
заяву про розгляд
справи без її
присутності та заперечення
на позов.

В
запереченні відповідач вказує, що протягом 2003-2007 років відповідач отримав
наступні суми щорічної допомоги на оздоровлення: в 2003 р. - 26,70 грн.; в 2004
р. - 26,70 грн.; в 2005 р. - 100 грн.; в 2006 р. - 100 грн.; в 2007 р. - 100
грн., виплату яких здійснено відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Законів України „Про державний бюджет
України” на 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки, Постанов Кабінету Міністрів
України, а згідно ст. 95 Конституції України виключно Законами про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до ч.2 ст. 4
Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та
Закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Також, відповідно до
Бюджетного кодексу України та Конституції України видатки державного бюджету,
за яким виплачується компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю та допомога на
оздоровлення, здійснюються тільки в межах державного бюджету відповідного року.

Фінансове забезпечення Чорнобильської
програми в Чернівецькій області в тому числі і в м.Новодністровськ здійснюється на підставі Паспорту бюджетної
програми на відповідний рік, затвердженого Міністерством праці та соціальної
політики України та Міністерством фінансів України, на підставі якого головний
розпорядник коштів другого рівня, яким є Головне УПСЗН Чернівецької ОДА, надає
план асигнувань із загального фонду бюджету. Згідно цього плану УПСЗН
Новодністровської міськради як розпорядник коштів третього рівня, складає
кошторис на поточний фінансовий рік, який затверджується Головним управлінням.

Жодних повноважень та прав на
збільшення або зменшення асигнувань кошторису, а також на перерахунок і виплату
щорічної допомоги на оздоровлення поза межами вищезазначених Законів відповідач не має.

Наполягає на
застосуванні позовної давності.

Представник
третьої особи судове засідання також не з'явився, подавши
до суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог і просить розглянути справу без його
присутності.

За
таких обставин, судом ухвалено розглянути справу без присутності сторін та
представника третьої особи.

Судом
встановлено, що позивач, який проживає в
м.Новодністровськ Чернівецької області, є учасником ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році
та відноситься до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим
19.07.2006 р. Чернівецькою ОДА.

У
відповідності до абзацу 4 ч.4 ст. 48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” учасникам
ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС
2 категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення
в розмірі п*яти мінімальних заробітних плат.

Згідно
ч.5 ст. 48 вищевказаного Закону дана щорічна допомога виплачується громадянам
за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, а згідно ч.7
ст.48 розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати

Органом
соціального захисту населення по місцю проживання позивачки є відповідач -
управління праці та соціального захисту населення Новодністровської міської
ради Чернівецької області.

На
протязі 2003-2007 років відповідач сплачував позивачу грошову щорічну допомогу,
передбачену абзацом 4 ч.4 ст. 48 Закону посилаючись на Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 р. №836 „Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та від 12.07.2005 р. №562 „Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. В 2006 та 2007 роках крім того відповідач посилався
на Закони України „Про Державний бюджет України” на 2006, 2007 роки.

Такі дії
відповідача є неправомірними, оскільки
суперечать вимогам закону.

Постанови Кабінету
Міністрів України, на які
посилається відповідач, суперечать
іншим нормам законів.

Згідно ст.9 ч.4
КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту
Конституції України, закону
України, суд застосовує
правовий акт, який
має вищу юридичну
силу.

Відповідно
до ст. 89 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік” розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 01.01.2004 р. у розмірі 205 грн. на
місяць, а з 01.09.2004 р. - 237 грн.

Ст.
83 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” розмір мінімальної
заробітної плати встановлений з
01.04.2005 р. - 290 грн., з 01.07.2005 р. - 310 грн., з 01.09.2005 р. -
332 грн.

Згідно
ст. 82 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з
01.07.2006 р. - 375 грн.

Згідно
ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з
01.07.2007 р. - 440 грн.

Діючи
у відповідності до вимог Закону, відповідач повинен був виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 8310,00 грн.:

-
в 2003 р., станом на 20.08. 2004 р., виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати 205 грн. х 5 = 1025 грн.;

-
в 2004 р., станом на 07.04.2005 р., виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати 290 грн. х 5 = 1450 грн.;

-
в 2005 р., станом на 26.10.2005 р., виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати 332 грн. х 5 = 1660 грн.;

-
в 2006 р., станом на 18.09.2006 р., виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати 375 грн. х 5 = 1850 грн.;

-
в 2007 р., станом на 13.11.2007 р., виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати 460 грн. х 5 =2300 грн.

Фактично
позивачу виплачено щорічну допомогу на
оздоровлення: в 2003 р.- 26,70 грн.; в 2004 р. - 26,70 грн.; в 2005 р. - 100
грн.; в 2006 р.- 100 грн.; в 2007р. - 100 грн.

Вищенаведеними
постановами та законами передбачено виплату громадянам, віднесеним до 2
категорії постраждалих від аварії на Чорнобильській АЕС щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі меншому, порівняно із розміром такої допомоги,
передбаченої ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Обмежуючи
розмір виплат позивачу, відповідач виходив з того, що вищезазначеними Законами
про Державний бюджет України та Постановами Кабінету Міністрів України
правомірно, з урахуванням реальних можливостей бюджету, визначено зазначений
розмір допомоги.

Таким
чином позивачу недоплачено:

- в 2003 році - 998,30 грн.
/1025 грн. - 26 грн. 70 коп./;

- в 2004 році - 1423,30 грн.
/1025 грн. - 26 грн. 70 коп./;

- в 2005 році - 1560 грн. /1660
грн. - 100 грн./;

- в 2006 році - 1775 грн. /1875
грн. - 100 грн./;

- в 2007 році - 2200 грн. / 2300 грн. - 100 грн./.

Всього
за період з 2003 по 2007 р. відповідачем було недоплачено позивачу - 7956 грн.
60 коп. /8310 грн. - 353 грн. 40 коп./.

Відповідно
до ч.2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що
передбачені Конституцією і Законами України.

Зі
змісту вимог Закону України „Про встановлення мінімальної заробітної плати на
2003 рік”, Законів України „Про Державний бюджет України” на 2003, 2004, 2005,
2006, 2007 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування
розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм ст. 48 Закону
№796-Х11.

Згідно
ст. 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, якою Закон доповнений 05.10.2006 р., дія
положень Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про
внесення змін до цього Закону.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 положення Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” в частині зупинення дії
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” щодо виплати компенсацій та допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати визнано таким, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином,
дії відповідача, які
полягають у виплаті
позивачці матеріальної допомоги
на оздоровлення у
розмірах, менших ніж
встановлено Законом України
„Про статус та
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” протягом
2003-2007 років є неправомірними.

Суд
вважає, що позивач
не пропустив строк
позовної давності, оскільки
про неправомірність дій
відповідача дізналася в
травні 2008 року, коли
дізнався про існування
рішень Верховного Суду
України, Вищого Адміністративного Суду
України по аналогічних
справах та рішення
Конституційного Суду України
від 09.07.2007 р. щодо
неконституційності положень державного
бюджету України в
частині виплат грошової
допомоги громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи
і ця обставина
не оспорюється сторонами
та представником третьої
особи.

Виходячи з вищенаведеного, позовні
вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача витрат на правову
допомогу на користь позивачки і судових витрат на користь держави.

На
підставі ст.cт. 48,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991
року, ст. 1 Закону України «Про встановлення мінімальної заробітної плати на
2003 рік» № 372-ІV від 26.12.2002 року, ст. 89 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік» № 1344-ІV від 27.11.2003 року, ст. 83 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» № 2285-ІV від 23.12.2004
року, cт.
82 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» №3235-ІV від
20.12. 2005 року, ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» №489-V від 19.12.2006 року, Рішення Конституційного Суду України №
6-п/2007 від 09.07.2007 року в справі № 1-29/2007„Про соціальні гарантії
громадян”,

ст.19
ч.2, 22 ч.3 Конституції України та
керуючись

ст.ст.17,18,
158-163,167
КАС України, суд, -

Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Бездіяльність Новодністровського управління
праці та соціального
захисту населення по
неповній виплаті належної
ОСОБА_1 на підставі
ст. 48 Закону України
„Про статус та
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”
щорічної грошової допомоги
на оздоровлення, визнати
незаконною.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення Новодністровської міської ради Чернівецької
області з р/р - 1950 в УДК у Сокирянському районі Чернівецької
області код ЄДРПОУ - 21433826, МФО - 856135 на користь ОСОБА_1, 1950 р.н.,
жителя АДРЕСА_1 7756 /сім
тисяч сімсот п*ятдесят
шість/ грн. 60 коп., витрати по оплаті правової допомогир в сумі 126 /сто двадцять
три/ грн. та ІТЗ
судового розгляду в
сумі 30 /тридцять/
гривень.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Новодністровської міської ради Чернівецької області на користь держави судовий
збір в розмірі 51 /п'ятдесят одна/ грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного
адміністративного суду через Сокирянський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий: /підпис/

З оригіналом вірно: