Справа № 2-а-67/2007
Суддя: Онищенко Т.С.
Дата ухвалення: 2007-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-67/2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007
року місто
Джанкой

Джанкойський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючого, судді
Онищенко Т.С. , при секретарі Середа ГЛ., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Представництва Фонду
майна Автономної Республіки Крим
у містах Джанкой, Армянськ, Красноперекопськ та у Джанкойському, Первомайському і
Красноперекопському
районах, Фонду майна Автономної Республіки Крим, Фонду державного майна України про стягнення
компенсації за затримку розрахунку при звільнені, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з зазначеною позовною заявою,
посилаючись на статтю 117 Кодексу законів про працю України та статтю 55
Конституції України, мотивуючи тим, з 17.10.2000 вона працювала головним
спеціалістом в Представництві Фонду майна Автономної Республіки Крим у містах
Джанкой, Армянськ, Красноперекопськ та у Джанкойському, Первомайському і Красноперекопському районах.
На підставі листа Фонду державного майна України №10-14-20681 від 20.12.2005
припинене фінансування з 01.01.2006 за рахунок коштів державного бюджету
України, Фондом майна АРК виданий наказ
про ліквідацію Представництва через відсутність коштів. Наказом Представництва
№ 15 від 24.07.2006 позивач звільнена з займаної посади відповідно по пункту 1
статті 40 Кодексу законів про працю України (ліквідація), проте розрахунок з позивачем не зроблений у
зв'язку з припиненням відповідачем фінансування.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав - просить стягнути з Фонду
державного майна України на її користь компенсації за затримку розрахунку при
звільнені у розмірі 7110, 84 грн.

Представник
відповідача Представництва Фонду майна Автономної Республіки Крим у містах
Джанкой, Армянськ, Красноперекопськ та у Джанкойському, Первомайському і Красноперекопському районах
/далі Представництво/ в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив. Заперечення проти позовних вимог суду не надав. У попередньому
судовому засіданні 08.05.2007 позовні вимоги не визнав.

Представник
відповідача Фонду майна Автономної Республіки Крим /далі - ФМ АРК/ в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив. ФМ АРК надало суду заперечення на
позов основний зміст яких полягає в тому,
що фінансування Представництва припинено з 01.01.2006 Фондом державного майна
України, рішення Фонду державного майна
України про припинення фінансування Представництва скасоване Постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.06.2006, вина ФМ АРК в затримки розрахунку позивача
при звільнені відсутня у зв'язку з чим просить у задоволенні позову до ФМ АРК
відмовити.

Представник
відповідача Фонду державного майна України /далі - ФДМУ/ в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив. ФДМУ надало суду заперечення на позов

основний
зміст яких полягає в тому, що ФДМУ не
приймав рішень про ліквідацію Представництва,
позивача з роботи не звільняв і ні є власником (засновником) або
уповноваженим органом (роботодавцем тощо) на яких законом покладений обов'язок
проводити розрахунок при звільнені позивача,
в наслідок чого просить у задоволенні позову до ФДМУ відмовити.

Матеріалами
справи і дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені наступні факти.

17.10.2000
позивач наказом №15 призначена тимчасово по конкурсу на посаду спеціаліста 1
категорії Представництва. 23.03.2001 наказом №6 прийнята постійно на зазначену
посаду. 31.10.2003 наказом №25 призначена на посаду головного спеціаліста
(державний службовець шостої категорії,
11 ранг держслужбовця).

Згідно з
Положенням про Представництво і Постановою Ради міністрів АРК №172 від
10.04.2003, Представництво є юридичною
особою і державним органом, який
створений ФМ АРК та знаходиться в його підлеглості, утримується за рахунок державного
бюджету, в наслідок чого кошти у бюджеті
Автономної Республіки Крим на утримання Представництва не передбачені.

Фінансування
Представництва в 2005 році здійснювалось за рахунок коштів Державного бюджету
України.

ФДМУ
своїм листом від 20.12.2005 №10-14/20681,
спрямованим до ФМ АРК, повідомив
останнього про припинення з 01.01.2006 фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України та запропонував привести законодавчі акти, які регулюють питання фінансування ФМ АРК та
його представництв, у відповідність до
Бюджетного кодексу України.

Підставою
припинення фінансування ФМ АРК та його представництв і такої пропозиції була
проведена Розрахунковою палатою України перевірка використання ФДМУ коштів
державного бюджету.

У своїх
висновках Розрахункова палата України зазначила, що ФМ АРК не має фінансуватися одночасно за
рахунок республіканського бюджету,
державного бюджету, державного бюджету
(спеціального фонду) та місцевого бюджету,
оскільки це є грубим порушенням чинного законодавства.

Постановою
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.06.2006, скасоване рішення ФДМУ від 20.12.2005
№10-14-20681 про припинення фінансування ФМ АРК та його Представництв в містах
і районах за рахунок Державного бюджету України. Зазначеною Постановою суд
також зобов'язав ФДМУ і ФМ АРК поновити фінансування Представництва.

За
наказом ФМ АРК №22 від 21.01.2006 „Про ліквідацію Представництва Фонду майна АР
Крим у містах Джанкой, Армянськ, Красноперекопськ та у Джанкойському, Первомайському і Красноперекопському
районах" відповідно до Положень „Про Фонд майна АР Крим" та „Про
Представництво Фонду майна АР Крим у районі,
місті", у зв'язку з
припиненням фінансування вирішено ліквідувати Представництво.

25.07.2006
наказом Представництва №15 від 24.07.2006 позивач звільнений з займаної посади
у зв'язку з ліквідацією Представництва.

Постановою
Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 05.09.2006 з
ФДМУ на користь ОСОБА_1. стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі
9050, 19 грн. та витрати на відрядження в розмірі 53, 33 грн., а всього 9103, 52 грн.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши
сторони, оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до статті 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення

звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним
суму.

Згідно
зі статтею 117 Кодексу Законів про працю України, В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При
наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в
тому разі, коли спір вирішено на користь
працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки
визначає орган, який виносить рішення по
суті спору.

Статтею
233 Кодексу Законів про працю України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач був прийнятий на роботу та звільнений з
роботи наказами Представництва.

Згідно з
положенням, власником установи
(Представництва) є ФМ АРК, до
компетенції якого входить прийняття рішень про створення або ліквідацію
Представництва.

Ні
Представництво, ні ФД АРК не мали
можливості здійснити розрахунок з позивачем при його звільненні внаслідок
припинення фінансування ФДМУ.

Неправомірність
дій ФДМУ щодо припинення фінансування встановлені рішенням суду (Постанова
Госпордаського суду Автономної Республіки Крим від 05.06.2006), яке набрало законної сили (21.09.2006).

Тобто
розрахунок з позивачем при його звільненні не був здійснений не з вини
Представництва або ФМ АРК.

Між тим
ФДМУ, який припинив фінансування, ні є власником установи -Представництва, і ні в його підлеглості знаходиться
Представництво, яке при звільненні
позивача повинне було здійснити остаточний розрахунок з звільненим працівником.

Таким
чином, компенсація за затримку
розрахунку при звільненні не може бути судом стягнута з Представництва або ФМ
АРК в порядку статті 117 Кодексу Законів про працю України в наслідок
відсутності їх вини, а позовні вимоги до
ФДМУ не можуть бути задоволенні оскільки ФДМУ ні власником (або уповноваженим
органом) установи (Представництва), яка
звільнила позивача і на яку покладений законом обов'язок здійснити розрахунок з
позивачем при його звільненні.

Крім
цього, додатковою підставою для
відмовити у задоволенні позову є пропущення,
встановленого статтею 233 Кодексу Законів про працю України тримісячного
строку.

Так, позивач 25.07.2006 (день звільнення) дізнався
про порушення свого права -не проведення з ним остаточного розрахунку при його
звільненні.

Протягом
3 місяців позивач до суду з позовними вимогами про стягнення компенсації за
затримку розрахунку не звертався.

При
розгляді судом справи
за його позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі і витрат на
відрядження (вересень 2006 року) позивач не скористувався своїм процесуальним
право і не уточнив (не збільшив) заявлені позовні вимоги - тобто позовних вимог
про стягнення компенсації за затримку розрахунку позивач не заявляв.

При
розгляді цієї справи позивач не заявляв клопотань про поновлення пропущеного
ним і встановленого статтею 233 Кодексу Законів про працю України тримісячного
строку та доказів поважності причин пропущення цього строку суду не

надав.

У
зв'язку з тим, що позивач відповідно до
пункту 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України " Про державне
мито" звільнений від сплати державного мито, судові витрати по сплаті судового збору на
нього не судом не покладаються.

Керуючись
статтями 71, 72, 160-162, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, -

постановив:

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Представництва Фонду майна Автономної Республіки
Крим у містах Джанкой, Армянськ, Красноперекопськ та у Джанкойському, Первомайському і Красноперекопському районах, Фонду майна Автономної Республіки Крим, Фонду державного майна України про стягнення
компенсації за затримку розрахунку при звільнені.

Постанова
може бути оскаржено в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через
Джанкойський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку, передбаченому частиною 5
статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.