Справа № 22а-6445/2008
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 6445/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Васіна Л.А.(справа № 2а-132/08)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М., доповідач \

суддів
- Поплавського В.Ю., Уханенка
С.А.

при секретарі
- Фірсік Д.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометаллургзабезпечення»

на постанову Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2008 року по справі за позовом
ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Дніпропетровської філії ВАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до начальника підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області Клименка Олега Степановича та головного
державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області
Півня Сергія Володимировича, третя особа на боці відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Дніпрометаллургзабезпечення» про визнання дій
неправомірними та скасування постанов, -

в с т а н о в и
л а :

В листопаді 2007
року ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Дніпропетровської філії ВАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі ВАТ ВАБ) звернулось до суду з
адміністративним позовом до начальника
підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Клименка Олега
Степановича та головного державного виконавця підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Півня Сергія Володимировича, в якому просило поновити
пропущений строк звернення до суду, визнати дії Клименка О.С. по винесенню
постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 01.10.2007 року
неправомірними, визнати дії Півня С.В. по винесенню постанови № В-9-260/07 від
01.10.2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними,
скасувати постанову про результати перевірки виконавчого провадження від
01.10.2007 року, винесену Клименком О.С., скасувати постанову № В-9-260/07 від
01.10.2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену
Півнем С.В., зобов'язати відповідачів поновити виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 03.05.2007 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1. за № 699
про звернення стягнення на рухоме майно, що належить на праві власності ТОВ
«Дніпрометалургзабезпечення», відкритого постановою про відкриття виконавчого
провадження від 23.05.2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на
те, що під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню
вищезазначеного виконавчого напису
Клименком О.С., 01.10.2007 року було винесено постанову про результати
перевірки виконавчого провадження, якою було скасовано постанову старшого
державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого
провадження від 23.05.2007 року, та зобов'язано головного державного виконавця
Півня С.В. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.
На підставі зазначеної постанови головним державним виконавцем Півнем С.В.,
01.10.2007 року було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого
провадження. Цим самим, посадовими особами
підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, було
перевищено свої повноваження, а саме, поставлено під сумнів правильність
винесення виконавчого документу, в той час як жодна зі сторін виконавчого
провадження не оскаржувала цей документ. Своїми діями відповідачі порушили
вимоги Закону України «Про виконавче провадження», права позивача, як
стягувача, та надали змогу боржнику безперешкодно реалізувати передане в
заставу майно. На підставі викладеного, позивач був вимушений звернутись з
позовом до суду.

Відповідачі
проти задоволення позову заперечували, посилались на те, що діяли в
відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і так як при
примусовому виконанні виконавчого напису № 166, вчиненого приватним нотаріусом
03.05.2007 року була встановлена невідповідність кількості переданого в заставу
майна кількості фактично наявного майна у ТОВ «Дніпрометалургзабезпечення», що,
на думку відповідачів, є порушенням прав однієї із сторін виконавчого
провадження і це унеможливлює подальше примусове виконання виконавчого напису,
ними і було прийняте рішення взагалі відмовити в відкритті виконавчого
провадження та запропонувати ВАТ «ВАБ» та ТОВ «Дніпрометалургзабезпечення» вирішити можливий між ними спір у суді. Але
при цьому відповідачі не заперечували, що жадна із сторін виконавчого
провадження не оскаржувала виконавчий напис № 699.

Постановою Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 07 квітня 2008 року позовні вимоги ВАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» в особі Дніпропетровської філії ВАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» були задоволені.

Третя особа - ТОВ «Дніпрометалургзабезпечення»
подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову районного суду, як
таку, що винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права та
прийняти нову постанову. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилався на те,
що суд першої інстанції неправомірно прийняв до провадження адміністративний
позов, судом не було розглянуто клопотання про поновлення строку для звернення
до суду та не винесено з цього приводу ухвалу, що позбавило апелянта права на
її оскарження, так як він був не згоден з розглядом справи без вирішення цього
питання по суті, та вказує на те, що дії відповідачів при здійсненні
виконавчого провадження були правомірними.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 23.05.2007 року на
виконанні у Бабушкінському ВДВС Дніпропетровського МУЮ перебував виконавчий
напис № 699 від 03.05.2007 року, виданий приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1., про звернення
стягнення на рухоме майно, що належить на праві власності боржнику ТОВ
«Дніпрометалургзабезпечення» згідно з витягом з балансового рахунку № 281
(товар в обороті) ТОВ «Дніпрометалургзабезпечення» станом на 28.04 2006 року, а
саме: труба м.ст. 10Х18Н10Т-ВД (ЕП 502-ВД) ТУ У27.2-8-74-2003д. 14х2 у
кількості 1384,22 тон., труба м.ст. 10Х18Н10Т-ВД (ЕП 502-ВД) ТУ
У27.2-8-74-2003д. 14х2 у кількості 3704,00 тон., труба м.ст. 10Х18Н10Т-ВД (ЕП
502-ВД) ТУ У27.2-8-74-2003д. 15х05 у кількості 1691,525 тон. За рахунок коштів
отриманих від реалізації зазначеного майна задовольнити вимоги ВАТ ВАБ в особі
Дніпропетровської філії ВАТ «ВАБ» в розмірі
2 405 862,53 грн. (а.с.8).

Старшим
державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Пасовою О.О.
було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного
виконавчого напису № 699 (а.с.9).

13.09.2007
року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області було складено акт опису й арешту майна, яким описане
наступне майно ТОВ Дніпрометалургзабезпечення»: труба м.ст. 10Х18Н10Т-ВД (ЕП
502-ВД) ТУ У27.2-8-74-2003 д. 14х2 у кількості 44133,5 кг., труба м.ст.
10Х18Н10Т-ВД (ЕП 502-ВД) ТУ У27.2-8-74-2003 д. 14х2 у кількості 446 кг., труба
м.ст. 10Х18Н10Т-ВД (ЕП 502-ВД) ТУ У27.2-8-74-2003д. 15х05 у кількості 304 кг.
(а.с.10-11). З указаного акту слідує, що на момент опису заставленого майна,
його кількість була меншою, ніж кількість, заявлена в договорі застави від
28.04.2006 року (а.с.5-7) та у виконавчому документі.

В
судовому засіданні не встановлено, що за результатами складеного Акту опису та
арешту майна від сторін виконавчого провадження надходили якісь заперечення або
клопотання про припинення примусового виконання виконавчого напису.

01.10.2007
року начальником підрозділу примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області
Клименком О.С., без заяв від сторін виконавчого провадження, з власної
ініціативи, було здійснено перевірку даного виконавчого провадження.

За
наслідками перевірки, Клименком О.С., було винесено постанову про результати
перевірки виконавчого провадження від 01.10.2007 року (а.с.13-14). Даною
постановою було скасовано постанову старшого державного виконавця
Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Пасової О.О. про відкриття
виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 699,
зобов'язано головного державного виконавця підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Півня С.В., винести постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження. Клименко О.С., знов таки з власної ініціативи, не
посилаючись на конкретну статтю Закону України « Про виконавче провадження» ,
зробив висновок, що не відповідність кількості переданого в заставу майна до
дійсності, тягне за собою порушення прав однієї із сторін виконавчого
провадження, та на підставі цього виник спір між боржником та стягувачем, а
виконавчі дії, спрямовані державним виконавцем на подальшу примусову реалізацію
заставленого майна згідно з виконавчим документом, не задовольнять вимоги обох
сторін виконавчого провадження, що унеможливлює подальше виконання виконавчого
напису, та ставить під сумнів в законності проведених державних виконавцем
виконавчих дій.

01.10.2007
року, на виконання вимог постанови, начальника підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Клименка О.С., головним державним виконавцем
підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Півнем С.В., було
винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (а.с.16-17).

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України "Про державну
виконавчу службу" , завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень,
передбачених законом. Для виконання цього завдання, органам державної
виконавчої служби зокрема, надано право звертатися до органу, який видав
виконавчий документ, за роз'ясненням рішення, з заявою про видачу дубліката
виконавчого документа, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку
і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення (п. 8 ч. 3 ст.
5 Закону України "Про виконавче провадження"
).

Відповідно до
ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим
Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний
виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим документом.

В
супереч вищевказаним вимогам Закону начальником підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області Клименка О.С. з власної ініціативи
запропоновано сторонам виконавчого провадження спір, який, на його думку, виник у виконавчому провадженні щодо
звернення стягнення на заставлене майно, вирішити в суді, або привести у
відповідність з нормами чинного законодавства виконавчий документ.

Судом першої
інстанції, вірно встановлено, що в даному випадку не вбачається прикладення
зусиль для своєчасного та повного виконання рішення з боку державних
виконавців, бо ними не використано всіх передбачених законом механізмів для
виконання рішення.

Відповідно до
ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»: державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого
строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 3 цього Закону; 3) якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4)
пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за
місцем або підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) у разі
невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 19 цього
Закону; 7) наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають
здійснення виконавчого провадження.

Про те, ні в
постанові начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області
Клименка О.С., ні в постанові головного державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Дніпропетровській області Півня С.В. не вказано жодну з
визначених законодавством підстав.

Тому, суд першої
інстанції правильно дійшов до висновку, що підстави для скасування
постанови старшого державного виконавця
Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Пасової О.О від 23.05.2007 року і
для винесення постанови головного державного виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області Півня С.В. про відмову у відкритті
виконавчого провадження - відсутні.

Крім того, судом
правильно встановлено, що жодним нормативно-правовим актом України не
передбачено право державного виконавця ставити під сумнів правильність
винесення виконавчого документа, а саме - виконавчого напису № 699 від
03.05.2007 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_1., а тому,
при винесенні оскаржуваних постанов відповідачами було перевищено свої
повноваження.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач у своїй позовній заяві звертався до
суду з проханням поновити пропущений строк звернення до суду, але суд першої
інстанції у своїх засіданнях не розглядав це питання, чим порушив ч.2, ч.3
КАСУ. Це посилання є безпідставним, оскільки
згідно з ч.1 ст. 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін; відповідно до п.2 ч.1 ст. 161 КАСУ
під час прийняття постанови суд вирішує, чи є інші фактичні дані (пропущення
строку звернення до суду тощо), які мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження, тому суд
першої інстанції повинен вирішувати це питання одночасно з прийняттям рішення
по суті справи, а не окремою ухвалою. Також з матеріалів справи вбачається, що
ні відповідачі, ні третя сторона не наполягали на відмові у задоволення
адміністративного позову у зв'язку із пропуском позивачем строку для звернення
до адміністративного суду.

Твердження апелянта про те, що суд
першої інстанції неправомірно прийняв до провадження справу № 2а-132/2008, тому
що ст. 181 ч.3 КАСУ зазначила, що відповідачем у справах з приводу рішень,
дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, не
приймається судом до уваги, оскільки задоволення позовних вимог саме до цих
відповідачів не призвело до порушення
прав свобод та інтересів позивача, відповідачів та третіх сторін, даного
адміністративного процесу, не були порушенні норми матеріального права і це не
призвело до неправильного вирішення справи по суті. Тому дане твердження не
може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки
статтею 202 КАСУ наведено вичерпний перелік підстав для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були
застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути
підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення.

Керуючись п.1,
ч.1 ст. 198, 200 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а
л и л а :

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометаллургзабезпечення» -
залишити без задоволення.

Постанову
Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст
ухвали складено 15 вересня 2008 року.

Головуючий
Л.М.Нагорна

Судді:
В.Ю.Поплавський

С.А.Уханенко