Справа № к-32521/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 червня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Суддів - Смоковича М.І.

Бутенка
В.І.

Горбатюка С.А.

Чумаченко Т.А.

Мироненка О.В.

при секретарі - Марушевському А.А.

за участю представника відповідача - Єгорової О.С.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Українська торгова група «Семаргл-Велес» до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 вересня 2006 року

В С Т А Н О В И ЛА :

У грудні 2005 року ТОВ «Українська
торгова група «Семаргл-Велес» звернулося в суд із позовом про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва №/0 від 29 серпня 2005 року,
посилаючись на те, що донарахування основного платежу зі сплати земельного
податку та штрафних санкцій є безпідставним, оскільки висновки, викладені в
акті перевірки, є помилковими, а прийняте на їх підставі спірне податкове
повідомлення-рішення має бути визнано нечинним.

Постановою Господарського суду м. Києва від 13 березня
2006 року було відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова група «Семаргл-Велес» повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду
від 13 вересня 2006 року апеляційну скаргу позивача було задоволено, постанову
суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва від 29 серпня 2005 року №/0.

У касаційній скарзі представник відповідача просить
скасувати постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Постанова суду апеляційної
інстанції від 13 вересня 2006 року підлягає скасуванню, постанова суду першої
інстанції від 13 березня 2006 року підлягає залишенню без змін.

При розгляді справи судом встановлено, що перевіркою
дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Українська торгова група
«Семаргл-Велес» за період з 9 жовтня 2003 року по 1 липня 2005 року, було
виявлено порушення вимог пп. «а» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.1, пп.17.1.2
п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» та ст. 14 Закону
України «Про плату за землю» визначено суму податкового зобов'язання за
платежем: плата за землю у сумі 180 700,00 грн. та застосовано штрафні санкції
у розмірі 90 860,00 грн.

Актом перевірки встановлено, що позивач є платником
земельного податку, який допустив порушення ст. 14 Закону України «Про плату за
землю», сума заниженого податку складає за 2003р. - 23 887,25 грн. за 2004р. -
104 541,87 грн., за 2005р. - 52 270,92 грн.

Зі справи вбачається, що позивач уклав договір купівлі
продажу майна від 09.10.2003 р. № 6315, згідно якого придбав у гр. ОСОБА_1
будівлі складу № 70 загальною площею 815,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про плату за
землю» підставою для нарахування земельного податку є дані державного
земельного кадастру і власники землі та землекористувачі сплачують земельний
податок з дня виникнення права власності або права т а користування земельною
ділянкою, тобто, позивач є платником земельного податку з дня виникнення права
власності, а саме з 9 жовтня 2003 року. В акті перевірки наводиться розрахунок
земельного податку за 2003 р.- 2005 р., який є повним та вірним.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідач, при застосуванні штрафних санкцій на підставі п.п. 17.1.2 п.
17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» обґрунтовано
зафіксував порушення податкового законодавства (заниження суми податкового
зобов»язання земельного податку за розглянутим періодом).

При розгляді справи суд апеляційної інстанції не дав
належної оцінки зазначеним обставинам та не врахував, що відповідно до Закону
України «Про плату за землю», рішення Київської міської ради від 27 квітня 2000
року №104/825 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Києва» відповідачем
було обґрунтовано нараховано суми земельного податку та штрафних санкцій, яким
вірну оцінку у своєму рішення дав суд першої інстанції.

З огляду на викладене, постанову суду апеляційної
інстанції не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону і вона підлягає
скасуванню із залишенням постанови суду першої інстанції в силі.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 вересня 2006 року скасувати.

Постанову Господарського суду м.
Києва від 13 березня 2006 року залишити в силі.

Ухвала
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

справа № к-32521/06

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 червня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Суддів - Смоковича М.І.

Бутенка
В.І.

Горбатюка С.А.

Чумаченко Т.А.

Мироненка О.В.

при секретарі - Марушевському А.А.

за участю представника відповідача - Єгорової О.С.

у
справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська
торгова група «Семаргл-Велес» до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 вересня 2006 року

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 вересня 2006 року скасувати.

Постанову Господарського суду м.
Києва від 13 березня 2006 року залишити в силі.

Ухвала
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

справа № к-32521/06

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 червня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Суддів - Смоковича М.І.

Бутенка
В.І.

Горбатюка С.А.

Чумаченко Т.А.

Мироненка О.В.

при секретарі - Марушевському А.А.

за участю представника відповідача - Єгорової О.С.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Українська торгова група «Семаргл-Велес» до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 вересня 2006 року

В С Т А Н О В И ЛА :

У грудні 2005 року ТОВ «Українська
торгова група «Семаргл-Велес» звернулося в суд із позовом про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва №/0 від 29 серпня 2005 року,
посилаючись на те, що донарахування основного платежу зі сплати земельного
податку та штрафних санкцій є безпідставним, оскільки висновки, викладені в
акті перевірки, є помилковими, а прийняте на їх підставі спірне податкове
повідомлення-рішення має бути визнано нечинним.

Постановою Господарського суду м. Києва від 13 березня
2006 року було відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова група «Семаргл-Велес» повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду
від 13 вересня 2006 року апеляційну скаргу позивача було задоволено, постанову
суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва від 29 серпня 2005 року №/0.

У касаційній скарзі представник відповідача просить
скасувати постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Постанова суду апеляційної
інстанції від 13 вересня 2006 року підлягає скасуванню, постанова суду першої
інстанції від 13 березня 2006 року підлягає залишенню без змін.

При розгляді справи судом встановлено, що перевіркою
дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Українська торгова група
«Семаргл-Велес» за період з 9 жовтня 2003 року по 1 липня 2005 року, було
виявлено порушення вимог пп. «а» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.1, пп.17.1.2
п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» та ст. 14 Закону
України «Про плату за землю» визначено суму податкового зобов'язання за
платежем: плата за землю у сумі 180 700,00 грн. та застосовано штрафні санкції
у розмірі 90 860,00 грн.

Актом перевірки встановлено, що позивач є платником
земельного податку, який допустив порушення ст. 14 Закону України «Про плату за
землю», сума заниженого податку складає за 2003р. - 23 887,25 грн. за 2004р. -
104 541,87 грн., за 2005р. - 52 270,92 грн.

Зі справи вбачається, що позивач уклав договір купівлі
продажу майна від 09.10.2003 р. № 6315, згідно якого придбав у гр. ОСОБА_1
будівлі складу № 70 загальною площею 815,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про плату за
землю» підставою для нарахування земельного податку є дані державного
земельного кадастру і власники землі та землекористувачі сплачують земельний
податок з дня виникнення права власності або права т а користування земельною
ділянкою, тобто, позивач є платником земельного податку з дня виникнення права
власності, а саме з 9 жовтня 2003 року. В акті перевірки наводиться розрахунок
земельного податку за 2003 р.- 2005 р., який є повним та вірним.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідач, при застосуванні штрафних санкцій на підставі п.п. 17.1.2 п.
17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» обґрунтовано
зафіксував порушення податкового законодавства (заниження суми податкового
зобов»язання земельного податку за розглянутим періодом).

При розгляді справи суд апеляційної інстанції не дав
належної оцінки зазначеним обставинам та не врахував, що відповідно до Закону
України «Про плату за землю», рішення Київської міської ради від 27 квітня 2000
року №104/825 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Києва» відповідачем
було обґрунтовано нараховано суми земельного податку та штрафних санкцій, яким
вірну оцінку у своєму рішення дав суд першої інстанції.

З огляду на викладене, постанову суду апеляційної
інстанції не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону і вона підлягає
скасуванню із залишенням постанови суду першої інстанції в силі.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 вересня 2006 року скасувати.

Постанову Господарського суду м.
Києва від 13 березня 2006 року залишити в силі.

Ухвала
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:
підписи

Згідно з оригіналом

Відповідальний секретар
Возна І.П.