Справа № К-21410/06
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 року м.
Київ

Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є.,
Шипуліної Т.М.

при секретарі Коваль Є.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у Запорізькій області

на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2006 р.

у справі № 2а-2028/06 Комунарського районного суду м. Запоріжжя

за позовом Державної податкової адміністрації у Запорізькій області

до ОСОБА_1

третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Запорізької міської ради

про визнання нечинними статуту, свідоцтва платника ПДВ
приватного підприємства «Форштадт», бухгалтерських та фінансових документів з
реквізитами ПП «Форшатдт»

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від
20.03.2006р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області
від 27.04.2006р., позовну заяву ДПА у Запорізькій області до ОСОБА_1 про
визнання нечинними статуту ПП «Форштадт» з моменту реєстрації 29.11.2002р.,
запису про проведення державної реєстрації вказаного підприємства, свідоцтва
платника податку на додану вартість цього ж підприємства за № 11560695 з
моменту внесення до реєстру платників податку на додану вартість 14.10.2003р.,
первинних бухгалтерських документів з реквізитами ПП «Форштадт» залишено без
розгляду.

Судові рішення вмотивовані висновком суду про подання
позовної заяви особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності,
оскільки чинне законодавство не передбачає право органу державної податкової
служби на звернення до суду з відповідним позовом.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ДПА у
Запорізькій області оскаржила їх в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвали
судів попередніх інстанцій та направити заявлений позов для розгляду суду
першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом.

Згідно пункту 17 статті 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. № 509-ХІІ зі змінами та
доповненнями органи державної податкової служби мають право звертатися у
передбачених законом випадках до судових органів із заявою /позовною заявою/
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що позов до ОСОБА_1
про визнання нечинними статуту ПП «Форштадт» з моменту реєстрації 29.11.2002р.,
запису про проведення державної реєстрації вказаного підприємства, свідоцтва
платника податку на додану вартість цього ж підприємства за № 11560695 з
моменту внесення до реєстру платників податку на додану вартість 14.10.2003р.,
первинних бухгалтерських документів з реквізитами ПП «Форштадт» пред'явлений
ДПА у Запорізькій області 20 лютого 2006 року, тобто в період дії Закону
України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»
від 15.05.2003р. № 755-ІV.

За змістом статей 22, 38 зазначеного Закону з підстав,
передбачених цим Законом, зокрема з підстави визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути, суд може постановити рішення щодо
припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи.

При цьому з прикінцевих положень розділу VІІ
цього ж Закону випливає, що закони, нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом, тобто до 1 липня 2004 року, діють у частині, що
не суперечить цьому Закону.

А відтак, положення пункту 17 статті 11
Закону України «Про державну податкову службу в Україні» щодо права податкового
органу на звернення до суду з позовом про скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності, пункту 2 частини 1 статті 110 Цивільного
кодексу України щодо можливості ліквідації юридичної особи за рішенням суду про
визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені
при її створенні порушення, які не можна усунути, частини 6 статті 59
Господарського кодексу України щодо скасування державної реєстрації суб'єкта
господарювання слід розуміти як положення щодо припинення юридичної особи.

Виходячи з наведеного, заявлену позивачем вимогу про
визнання нечинним запису про проведення державної реєстрації ПП «Форштадт», яка
фактично є вимогою про скасування державної реєстрації зазначеного
підприємства, суду слід було розцінити як вимогу про припинення юридичної
особи, яка в свою чергу відповідає повноваженням органу державної податкової
служби, і внаслідок цього компетенції адміністративних судів.

При цьому зазначену позовну вимогу суду слід було
розглядати з урахуванням того, що відповідачем у справі про припинення
юридичної особи є юридична особа, а не її учасники /засновники/, оскільки
учасники в порядку, встановленому законом та установчими документами, входять
до складу вищого органу юридичної особи. Водночас мати на увазі, що згідно
частини 1 статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати
за таким позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного
відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне зміни підсудності
адміністративної справи. У разі ж неможливості здійснення процесуальної заміни
відповідача суд повинен був вирішувати спір за наявного у справі відповідача.

Порушення судом статей 17, 155 КАС України в частині
позовної вимоги про визнання нечинним запису про проведення державної
реєстрації ПП «Форштадт» призвело до постановлення незаконної ухвали, а відтак
відповідно до частини 1 статті 227 КАС України є підставою для скасування цієї
ухвали у відповідній частині з направленням справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду в цій частині позовних вимог.

При розгляді вимог ДПА у Запорізькій області про визнання
нечинними статуту, свідоцтва платника ПДВ, первинних бухгалтерських документів
ПП «Форштадт» суду слід було виходити з того, що такі вимоги не могли бути
самостійними позовними вимогами, оскільки в силу зокрема статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»
статут, свідоцтво платника ПДВ, первинні документи суб'єкта господарювання
підлягають правовій оцінці в справі з іншими позовними, зокрема у справі про
припинення юридичної особи. Визнання зазначених документів нечинними законом не
вимагається. Тому позови податкових органів про визнання нечинними статуту,
свідоцтва платника ПДВ, первинних бухгалтерських документів підприємства
розгляду не підлягають. Висновок суду про невідповідність цих документів вимогам
чинного законодавства має міститись у мотивувальній, а не у резолютивній
частині судового рішення.

Звідси, в частині залишення позову без розгляду щодо
вимог про визнання нечинними статуту, свідоцтва платника ПДВ, первинних
бухгалтерських документів ПП «Форштадт» ухвалені судові рішення
підлягають залишенню без змін з мотивів, наведених в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Державної податкової адміністрації у Запорізькій області задовольнити частково,
скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2006р. та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2006р. в частині
залишення без розгляду позовної заяви ДПА у Запорізькій області про визнання
нечинним запису про проведення державної реєстрації ПП «Форштадт».

Справу в цій частині
позовних вимог направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині
ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2006р. та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2006р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підпис Усенко
Є.А.

Судді підпис Бившева
Л.І.

підпис Костенко
М.І.

підпис Маринчак Н.Є.

підпис Шипуліна
Т.М.

З оригіналом згідно

Відп. секретар Коваль
Є.В.