Справа № к-26220/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Лелюку О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2006р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 01.06.2006р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській
області про стягнення одноразової грошової допомоги, що надається внаслідок
захворювання, яке мало місце у період проходження служби, -

встановила:

У грудні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській області про стягнення одноразової грошової
допомоги, що надається внаслідок захворювання, яке мало місце у період
проходження служби.

Постановою
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2006р. у задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 01.06.2006р. апеляційну скаргу
ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 21.03.2006р. - без змін.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить
постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від
21.03.2006р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від
01.06.2006р. скасувати та прийняти нове судове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення
судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено,
що позивач з 14.11.1983р. по 19.01.1998р. працював в органах внутрішніх справ
України. 12.01.1998р. МСЕК йому була встановлена ІІІ група інвалідності,
пов'язаної з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Оскільки на думку позивача йому не була виплачена одноразова допомога,
передбачена частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію», він звернувся до
суду.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі
каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов'язків,
а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як
через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але
внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у період
проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від
трирічного до п'ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати
працездатності) і призначається пенсія по інвалідності.

Пунктом 3 Постанови Верховної Ради України від 25.12.1990р. «Про порядок
введення в дію Закону України «Про міліцію», стаття 23 Закону набрала чинності
після прийняття передбаченого цією постановою Положення про порядок і умови
державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького
та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ.

Відповідно до пунктів 1,3,4,5 вищенаведеного Положення Міністерство
внутрішніх справ України перераховує на спеціальний рахунок Національної
акціонерної страхової компанії «Оранта» страхові платежі з державного
обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України. Спори,
які виникають з приводу виплати страхових сум, вирішуються в судовому порядку,
сторонами в якому є застрахований (його спадкоємці) і страховик (НАСК
«Оранта»).

Враховуючи вищенаведене, вимоги про виплату страхової суми, що є тотожним
поняття одноразової допомоги внаслідок захворювання, що мало місце у період
проходження служби, застрахована особа або його спадкоємці мають пред'являти
Національній страховій компанії «Оранта», яка при настанні страхових подій
проводить виплату страхових сум.

Суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку щодо
безпідставності вимог позивача, оскільки Національною акціонерною страховою компанією
«Оранта» у 1996 році було виплачено позивачу 650грн., у 2000р. - 5 650грн., у
2001р. - 5 406, 68грн. в рахунок відшкодування страхових сум в розмірі
відповідно до настання конкретної страхової події.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2006р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 01.06.2006р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській
області про стягнення одноразової грошової допомоги, що надається внаслідок
захворювання, яке мало місце у період проходження служби - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді С.В.
Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М.
Заїка