Справа № 22-а-512/2008
Суддя: Ілюхіна Г.П.
Дата ухвалення: 2008-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22.10.2008

Справа № 22-а-512/08 Попередня справа №
2-а-1482/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Санакоєвої М.А. ,

Щепанської
О.А.

секретар судового засідання
Шелемет'єва О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Відділу Державної виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Сидоренко Д.В. ) від 15.08.08 у
справі № 2-а-1482/08

за позовом Управління праці та соціального захисту
населення Совєтської районної державної адміністрації Автономної Республіки
Крим (вул. 30 років Перемоги, б.15, с.Совєтський, Автономна Республіка Крим,
97200)

до Відділу Державної виконавчої служби
Совєтського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим (пров.
Мартинова, б.5, с.Совєтський, Автономна
Республіка Крим, 97200)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального
захисту населення Совєтської районної державної адміністрації Автономної
Республіки Крим звернулось до Окружного адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої
служби Совєтського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим про
скасування постанови про накладення штрафу від 22.07.2008 у розмірі 340 грн. в
порядку статті 87 Закону України «Про виконавче провадження»за невиконання
рішення суду у справі №22-а-435-Ф/08.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 15.08.2008 позов
задоволено повністю, визнана протиправною та скасована постанова Відділу
Державної виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції Автономної
Республіки Крим від 22.07.2008 про накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. на Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської районної державної адміністрації
Автономної Республіки Крим.

Постанова мотивована тим, що
позивач здійснив всі можливі заходи для виконання рішення суду у справі
№22-а-435-ф/08, але з поважних причин рішення суду не виконано, тому
оскаржувана постанова прийнята відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Не погодившись з постановою суду, відповідач
- Відділ Державної виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим, 28.08.2008 (згідно штампу на поштовому конверті)
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нову, якою визнати постанову Відділу Державної виконавчої
служби Совєтського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим від
22.07.2008 про накладення штрафу у
розмірі 340,00 грн. на Управління праці та соціального захисту населення Совєтської
районної державної адміністрації Автономної Республіки Крим правомірною, а дії
головного державного виконавця щодо її прийняття - законними.

Доводи апеляції мотивовані тим, що
така причина, як те, що Управління є лише розпорядником субвенції для виплати
разової грошової допомоги, для ненакладення штрафу чи невиконання рішення суду
не передбачена Законом України «Про виконавче провадження»; державний
виконавець був позбавлений можливості зупинити виконавче провадження; суд
розглянув справу без участі представника відповідача, який надав клопотання про
відкладення, та без огляду матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку з чим,
на думку відповідача, постановив рішення без повного, всебічного та
об'єктивного встановлення обставин справи, що мають суттєве значення для
вирішення спору.

Ухвалою суду від 11.09.2008
відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Відділу Державної
виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції Автономної
Республіки Крим.

Ухвалою суду від 18.09.2008 закінчено
підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду на 22.10.2008.

Позивач та відповідач явку
уповноважених представників в судове засідання, призначене на 22.10.2008, не забезпечили, надали заяви (вх.№№1014,
1240) про розгляд справи у відсутність їх представників (арк.с.136, 138).

Згідно з частиною четвертою статті
196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, що беруть участь у справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

При викладених обставинах,
враховуючи те, що позивач та відповідач викликались в судове засідання, але в
суд не з'явились, просять розглянути справу у відсутність їх представників суд
вважає можливим розглянути справу у відсутність представників позивача та
відповідача, так як наявні в матеріалах справи докази в достатній мірі
характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши справу в порядку статей
195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.03.2008
Апеляційним судом Автономної Республіки Крим у м.Феодосія прийнята постанова у
справі №22-а-435-ф/08 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської районної державної адміністрації
Автономної Республіки Крим, якою Управління зобов'язано виплатити ОСОБА_1за
2007 рік різницю між розміром щорічної разової допомоги, встановленої статтею
12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту»для учасників бойових дій та розміром зазначеної допомоги, що виплачена
ОСОБА_1станом на 05.05.2007 (арк.с. 30-31).

29.05.2008 відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню постанови
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.Феодосія від 25.03.2008
у справі №22-а-435-ф/08 та запропоновано боржнику у добровільному порядку
виконати рішення суду до 06.06.2008. Проведення виконавчих дій неодноразово
відкладалося за клопотанням боржника (арк.с.70,71, 72).

22.07.2008 головним державним
виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Совєтського районного управління
юстиції Автономної Республіки Крим Ганус І.В. на підставі статті 87 Закону
України «Про виконавче провадження»прийнята постанова про накладення штрафу на
Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної державної
адміністрації Автономної Республіки Крим
у розмірі 340,00 грн. В дохід держави за невиконання без поважних причин
в строк до 20.07.2008 постанови
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.Феодосія від 25.03.2008
у справі №22-а-435-ф/08, а також встановлений строк виконання рішення суду до
04.08.2008 (арк.с.6).

Правовідносини сторін регулюються
Законом України «Про виконавче провадження»№ 606-ХІV від 21.04.1999 (зі змінами
та доповненнями).

Згідно Положення про Управління
праці та соціального захисту населення Совєтської районної державної
адміністрації Автономної Республіки Крим, затвердженого Розпорядженням
Совєтської районної державної адміністрації Автономної Республіки Крим від
11.01.2008 №10-р (арк.с.40-44),
Управляння є структурним підрозділом Совєтської районної державної
адміністрації Автономної Республіки Крим та утримується за рахунок коштів
Державного бюджету України, однією із основних задач якого є виконання функцій
головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
із державного бюджету.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо;
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так зокрема, принцип прийняття
рішення, вчинення дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії) є одночасно і орієнтиром при
реалізації повноважень владного суб'єкта, який вимагає від останнього
враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказують
законодавчі акти, так і інші обставини, що мають значення у конкретній
ситуації. Для реалізації цього принципу-критерію суб'єкт владних повноважень, в
даному випадку державний виконавець, має ретельно дослідити обставини, які
зумовили невиконання рішення суду.

Відповідно до пункту 7 частини
першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження,
надане розпоряднику бюджетних коштів відповідно до бюджетного призначення на
взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів з конкретною метою в
процесі виконання бюджету.

Пунктом 37 частини першої статті 2
Бюджетного кодексу України передбачено, що субвенцією є міжбюджетний трансферт
для використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв
рішення про надання субвенції.

Відповідно до Додатку №3 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»встановлено бюджетне призначення видатків
державного бюджету України на 2008 рік з бюджетної програми «Щорічна разова
грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань»у
загальному фонді в розмірі 402995,6 тис.грн. (КПКВК 2501150).

На виконання положень Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України», спільним наказом Міністерства праці та
соціальної політики України і Міністерства фінансів України №132/391 від
13.03.2008 затверджений паспорт бюджетної програми на 2008 рік Міністерства
праці та соціальної політики України за КПКВК 2501150, згідно якого напрямом
використання бюджетних коштів загального фонду в розмірі 398808,1 тис.грн. (та
витрати на послуги зв'язку в розмірі 4187,5 тис.грн.) є виплата 2889,3 тис.чол.
(звіт Ф № 2-ветерани і Ф № 1 -ветерани та розрахунок) одноразової допомоги ветеранам
війни згідно з Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»і «Про жертви нацистських переслідувань»(арк.с.
45-47).

В пункті 12 паспорту бюджетної
програми на 2008 рік Міністерства праці та соціальної політики України за КПКВК
2501150 зазначені розміри допомоги різним категоріям осіб, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2008році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»і «Про жертви нацистських
переслідувань».

Таким чином, субвенція для виплати
разової грошової допомоги передбачає виплату такої допомоги саме 2889,3
тис.чол. в загальному фонді в розмірі 398808,1 тис.грн., а Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської районної державної адміністрації
Автономної Республіки Крим є лише розпорядником такої субвенції, тобто здійснює
її фактичну виплату.

З метою фінансування суми
необхідної для виконання рішення суду у справі №22-а-435-ф/08 позивач листом від 27.03.2008 № 407/01-9
повідомив Міністерство праці і соціальної політики Автономної Республіки Крим
про прийняті рішення суду, якими задоволені вимоги про сплату щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни. Листами на адресу Міністерства
праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим від 04.06.2008 №790/01-9 та від 02.07.2008
№902/01-9/3 позивач просив надати
роз'яснення порядку виконання рішення суду, оскільки додаткові кошти на виплату
відповідної допомоги (згідно рішення суду) у Державному бюджеті України не
передбачені (арк.с. 10-12).

Листом від 21.07.2008
№1000/001-9 на адресу Міністерства праці
та соціальної політики Автономної Республіки Крим позивач просив, з метою виконання рішення
суду, прийняти заявку та здійснити
фінансування різниці між розміром щорічної разової державної допомоги ветеранам
війни до Дня Перемоги, встановленим статтею 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни та гарантіях їх соціального захисту» для учасників бойових дій та
розміром зазначеної допомоги, що була сплачена до 05.05.2007 та листом від
25.07.2008 №1035/01-9 просив передбачити у плані асигнованій Державного бюджету
України на друге півріччя 2008 року кошти у сумі 2975,06 грн., у тому числі
щорічна разова державна допомога ветеранам війни, та витрати на виконання
рішення та штрафні санкції (арк.с. 7, 8-9).

Однак, фінансування здійснено не
було, оскільки витрати пов'язані із задоволенням судами позовних заяв
отримувачів пільг, компенсацій та гарантій, які виникли внаслідок Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 не враховані в Законі України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Згідно статті 87 Закону України
«Про виконавче провадження»у разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу
- від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання.

Зі змісту наведеної норми
вбачається, що підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення,
що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише
боржником, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин, тобто
державний виконавець має перед застосуванням штрафних санкцій з'ясувати,
зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і
обов'язку виконати певні дії лише боржником.

Таким чином рішення у справі
№22-а-435-ф/08 не виконано позивачем з поважних причин -у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань, позивач здійснив всі можливі заходи для виконання
рішення суду.

Посилання відповідача на те, що
позивачем не зроблені будь-які дії щодо виконання рішення суду у справі
№22-а-435-ф/08 спростовуються матеріалами справи, а саме, зверненнями позивача
до вищестоящих органів за роз'ясненням порядку виконання зазначеного рішення та
проханням додаткового фінансування для сплати цієї заборгованості.

Доводи заявника апеляційної скарги
щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача, який просив
відкласти розгляд справи, є неспроможними, оскільки суд першої інстанції надав оцінку
клопотанню відповідача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з
неможливістю участі представника та усною ухвалою, яка занесена до журналу
судового засідання від 15.08.2008 (арк.с.49) в його задоволенні відмовив у
зв'язку з тим, що відкладення розгляду справи на більш пізній строк, порушить
встановлений частиною п'ятою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства
України десятиденний строк для вирішення адміністративних справ з приводу
рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Обставина, на яку відповідач
посилається в апеляційній скарзі про те, що постанова головного державного
виконавця Відділу Державної виконавчої служби Совєтського районного управління
юстиції Автономної Республіки Крим Ганус І.В. не може бути постановою Відділу
Державної виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції Автономної
Республіки Крим, не має суттєвого значення для вирішення спору по суті,
оскільки державний виконавець в спірних правовідносинах діє в інтересах та від
імені Відділу Державної виконавчої служби Совєтського районного управління
юстиції Автономної Республіки Крим.

Відповідно до пункту 1 частини
другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

На підставі викладеного, висновок
суду першої інстанції про задоволення позову, визнання оскаржуваної постанови
протиправною та її скасування є правомірним.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного
застосування є необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті
24, статтями 160, 162, 167, частиною
першою статті 195, частиною четвертою статті 196, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини першої статті 205, статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби Совєтського районного управління юстиції Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Сидоренко Д.В.)
від 15.08.08 у справі № 2-а-1482/08
залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Сидоренко Д.В.) від 15.08.08 у справі № 2-а-1482/08 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення згідно з частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя підпис Г.П.Ілюхіна

Судді
підпис
М.А.Санакоєва

підпис О.А.Щепанська

З оригіналом згідно:

Помічник судді
К.В.Бендус