Справа № 22а-2569/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 2569/08(11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Гнатик Г.Є. (справа № 2а-359/07)
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів
- Поплавського В.Ю., Уханенко
С.А.

при секретарі
- Соболь Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2.,
перекладача - ОСОБА_3., представників відповідача - ОСОБА_4., ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
громадянина Італії ОСОБА_1

на постанову
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2007 року по
справі № 2а-359/07 за позовом начальника Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області про адміністративне видворення за межі України
громадянина Італії ОСОБА_1, -

в с т а н о в и
л а :

04 жовтня 2007
року начальник Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
звернувся до суду з позовом про адміністративне видворення за межі України
громадянина Італії ОСОБА_1, в якому просив припинити термін дії реєстрації від
20.07.2007 року та видворити в примусовому порядку за межі України громадянина
Італії - ОСОБА_1 за грубе порушення законодавства України про правовий статус
іноземців та в зв'язку з необхідністю захисту прав і законних інтересів
громадянки України - ОСОБА_6., заборонити громадянину Італії ОСОБА_1 в'їзд на
територію України строком на два роки. Посилався на те, що громадянин Італії
ОСОБА_1 вчинив 28.09.2007 року адміністративне порушення, станом на 01 жовтня
2007 року відбув призначене йому судом покарання. На Україні проживає за
рахунок коштів, які привіз з собою з батьківщини, від контактів з
правоохоронними органами ухиляється, близьких родичів громадян України не має,
тому законні підстави для подальшого перебування відсутні.

Постановою
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2007 року позовні
вимоги начальника Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
були задоволені.

Не
погодившись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову районного суду, як прийняту з порушенням норм
процесуального та матеріального права. В обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що ніякі адміністративні проступки
він не скоював, громадянці України ОСОБА_6.
та її неповнолітньому сину ОСОБА_7 ніколи не загрожував і не втручався в
їх приватне життя, ніяких доказів таких загроз та втручання суду надано не
було. Його безпідставно було затримано працівниками Орджонікідзевського РВ ЗМУ
УМВС України в Запорізькій області та незаконно звинувачено у викраденні
мобільного телефону, а потім і в злісній непокорі працівникам міліції; не
дивлячись на його вимоги, перекладач йому не надавався, в Консульство Італії
про його затримання не повідомляли, а 02 жовтня 2007 року працівники
паспортного столу Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
забрали його паспорт громадянина Італії. Також зазначив, що працює в Україні за
контрактом у м. Запоріжжя співаком, хотів продовжити строк перебування в
Україні, проте не зміг, оскільки в нього відібрали паспорт.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Відповідно
до ч.1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземець та особа без громадянства, який вчинив злочин або
адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи
виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України.
Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи
виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за
місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора
про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ
видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може
супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років.
Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення
вказаного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в
Україну визначається законодавством України.

Частина
друга цієї статті встановлює, що крім випадків, зазначених у частині першій
цієї статті, іноземець та особа без громадянства може бути видворений за межі
України за рішенням органів внутрішніх справ, органів охорони державного
кордону (стосовно осіб, які затримані у межах контрольованих прикордонних
районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону в
Україну) або Служби безпеки України з наступним повідомленням протягом 24 годин
прокурора про підстави прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без
громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без
громадянства, або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони
громадського порядку, або коли це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав
і законних інтересів громадян України.

Відповідно
до частини третьої вказаної статті іноземець та особа без громадянства
зобов»язані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про
видворення.

Частина
п'ята цієї статті передбачає, що орган внутрішніх справ чи орган охорони
державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця
або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду.

Така
постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу
охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа
без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення
або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що примусове видворення іноземців
за рішенням суду можливо лише в разі наявності рішення органу внутрішніх справ
про видворення з належним повідомленням про це іноземця та ухилення його від
виїзду за межі України після такого попередження.

Задовольняючи
позовні вимоги Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
суд першої інстанції вказані вимоги Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства» не прийняв до уваги, що призвело до
порушення судом вимог ст.. 159 КАС України
та прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

З
матеріалів справи вбачається, що, відповідно до змісту заявленого позову,
підставою звернення Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області до суду з адміністративним позовом про примусове видворення за межі
України громадянина Італії ОСОБА_1 стало наступне: заява громадянки України
ОСОБА_6. про нанесення їй громадянином Італії ОСОБА_1 тілесних ушкоджень;
накладення 01.10.2007 року на громадянина Італії ОСОБА_1 адміністративного
стягнення в виді арешту відповідно до ст. 185 КУпАП за злісну непокору
працівникам міліції під час виконання ним своїх службових обов'язків; звернення
02.10.2007 року громадянки України ОСОБА_6. на особистому прийомі у ВГІРФО
Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області із заявою щодо
прийняття заходів до відповідача , який втручається в її особисте життя,
загрожує їй та її неповнолітньому сину; виявлений додатковою перевіркою рапорт
співробітників державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області
про вчинення громадянином Італії ОСОБА_1 хуліганських дій по відношенню до
громадянки України ОСОБА_6., а також те, що відповідач проживає на території
України за рахунок коштів, які привіз з батьківщини, від контактів з
правоохоронними органами ухиляється, близьких родичів громадян України не має.
Вказані дії ОСОБА_1 здійснені в період з 28 вересня 2007 року по 02 жовтня 2007
року і вже 04 жовтня 2007 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,
при цьому ніякого рішення про видворення громадянина Італії ОСОБА_1 за межі
України органом внутрішніх справ за місцем його перебування не приймалось, він
навіть не попереджався про необхідність виїзду за межі України. Більш того,
07.10 2007 року відповідачем була винесена постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
спричинення легких тілесних ушкоджень
ОСОБА_6. відповідно до п.2 ст.6 КПК України / за відсутності складу злочину
/.

Тобто, в
порушення вимог ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» Орджонікідзевським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
не було дотримано порядку примусового видворення іноземця - громадянина Італії
ОСОБА_1 за межі України, оскільки позивачем не приймалося рішення про
видворення відповідача за межі України після виконання адміністративного
стягнення, то немає підстав говорити про
те, що відповідач ухилявся від виїзду.
Позивачем не надано до суду належних доказів, як не наведено їх і в
адміністративному позові, які б свідчили
про те, що на час звернення до суду у позивача були обґрунтовані підстави
вважати, що ОСОБА_1 буде ухилятись від
виїзду за межі України.

Колегія
суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до норм національного права
- Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», норм
міжнародного права - Європейською Конвенцією з прав людини і Першим протоколом
до неї, Протоколом №4, відповідно до ст..2 якого зазначається, що кожна людина, яка
законно перебуває на території будь-якої держави, має право на вільне
пересування і свободі вибору місця проживання в межах цієї території.
Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються
згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві з метою підтримання
громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров»я або моралі, чи
з метою захисту прав і свобод інших людей. Вказане свідчить про те, що рішення
про видворення за межі України повинно ґрунтуватись на інтересах національної
безпеки та тих правах і свободах людини, які виправдовуються державними
інтересами. Враховуючи встановлені судом вищевказані обставини та вимоги
діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що правових
підстав для видворення за межі України громадянина Італії ОСОБА_1 не
встановлено.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що після винесення оскаржуваної постанови,
яка не набрала законної сили, у
вилученому у ОСОБА_1 паспорті громадянина Італії відповідачем зроблені відмітки
про прийняття рішення про його
видворення та заборону в»їзду в Україну до 08.11.2009 року. З метою поновлення порушених прав громадянина іншої держави,
колегія суддів вважає за необхідне зобов»язати відповідача анулювати зроблені
ним відмітки та повернути паспорт громадянина Італії ОСОБА_1, а останнього,
після отримання паспорта, зобов»язати належним чином оформити своє право на
проживання в Україні .

За таких
обставин, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду скасувати.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну скаргу громадянина Італії ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2007 року
скасувати.

В
задоволенні позовних вимог Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області щодо припинення терміну дії реєстрації від 20.07.2007 року
та видворення за межі України в примусовому порядку громадянина Італії -
ОСОБА_1 за грубе порушення законодавства України про правовий статус іноземців
та в зв'язку з необхідністю захисту прав і законних інтересів громадянки
України - ОСОБА_6., а також щодо заборони громадянину Італії ОСОБА_1 в'їзду на
територію України строком на два роки - відмовити.

Зобов»язати
Орджонікідзевський РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області негайно повернути
ОСОБА_1 паспорт громадянина Італії та
зобов»язати Орджонікідзевський РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області
анулювати зроблені відмітки про прийняття рішення про видворення та заборону
в»їзду в Україну громадянина Італії - ОСОБА_1.

Зобов»язати
громадянина Італії ОСОБА_1 отримати у відповідному відділі громадянства і
реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області посвідчення на право проживання на території України.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення її в повному обсязі.

Повний текст
постанови складено 02 вересня 2008 року.

Головуючий:
Нагорна Л.М.

Судді: Поплавський
В.Ю.

Уханенко С.А.