Справа № К-36556/06
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

“10” липня
2008 року
м. Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Усенко Є.А.,
Шипуліної Т.М.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції
Тернопільської області

на постанову господарського суду Тернопільської області від
19 червня 2006р. та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 24
жовтня 2006р.

у справі №12/182-2553

за позовом Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції
Тернопільської області

до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про продовження термінів застосування адміністративного
арешту активів, -

встановив:

У червні 2006 року позивач звернувся до господарського
суду Тернопільської області з позовом про продовження термінів застосування
адміністративного арешту активів платника податків - СПД - ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,
що підприємець ОСОБА_1 відмовляється від проведення перевірки та надання
необхідних бухгалтерських документів, про що неодноразово було складено акти
відмови платника податків від допуску до перевірки.

Постановою господарського суду Тернопільської області від
19 червня 2006р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 24 жовтня 2006р., у задоволенні позовних вимог
Борщівської МДПІ Тернопільської області було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх
інстанцій виходили з того, що податковим законодавством України регулюється
порядок проведення документальної перевірки та встановлені відповідні підстави
щодо її проведення, передбачений п.п. „г” п.п. 9.1.2 п.9.2 ст.9 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами”. Також судами встановлено, що контролюючим
органом не наведено підстав за наявності яких суд мав дійти висновку про те, що
звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх
зникненням або знищенням.

Крім того, судом встановлені підстави, відповідно до яких
на майно платника податку не може бути накладено адміністративний арешт.
Означені підстави визначені п.п.9.3.8 п.9.3 ст.9 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної
інстанцій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, до
суду касаційної інстанції звернувся позивач, яким у касаційній скарзі
поставлено питання про скасування постанови господарського суду Тернопільської області
від 19 червня 2006р. та ухвали Львівського апеляційного господарського суду від
24 жовтня 2006р. та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом (позивачем) не була завершена програма
перевірки СПД - ОСОБА_1 (відповідача) від 06.02.2006р..

Як
вбачається з матеріалів справи підставою для проведення позапланової
документальної перевірки були виключно порушення проведення комплексної
планової перевірки з боку службових осіб податкового органу.

Як слідує з листа Прокуратури Тернопільської області від
01.09.2006р. вих №07/1-1814-06, у зв'язку з порушенням порядку проведення
проведення комплексної перевірки дотримання вимог податкового та валютного
законодавства СПД ОСОБА_1, відносно державних податкових інспекторів порушено
дисциплінарне провадження.

Оскільки, СПД ОСОБА_1 відмовився від проведення перевірки
з посиланням на те, що контроллюючим органом не було дотримано встановлених
законом підстав проведення перевірки, 14.06.2006р. контролюючим органом було
прийнято рішення про застосування адміністративного арешту активів платника
податку.

Відповідно до
ст.11-1 Закону України „Про державну податкову службу в України” плановою виїзною перевіркою
вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів
(обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за
місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта
права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Планова
виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської
діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на
календарний рік.

Забороняється
проведення планових виїзних перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім зобов'язань за бюджетними позиками і
кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Право на
проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому
випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення її

проведення.

Проведення
планових виїзних перевірок здійснюється органами державної податкової служби
одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів). Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими
здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), визначається
Кабінетом Міністрів України.

Позаплановою
виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи
органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: за
наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з
дня отримання запиту; 2) платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або
розрахунки, якщо їх подання передбачено законом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником
податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит
органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 4) платник податків подав у
встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час
проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів
відповідної перевірки; у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала
правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; проводиться
реорганізація (ліквідація) підприємства; стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку,
встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у проведенні позапланової
виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків; у разі, коли вищестоящий орган
державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби
здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного
нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам
законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів);платником подано декларацію з
від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.гривень.

Позапланова виїзна перевірка
може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

Згідно з п.п. п.п.9.3.8 п.9.3. ст.9 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” адміністративний арешт не може
бути накладено, якщо платник податків відмовляється допустити працівника
контролюючого органу до документальної або матеріальної перевірки у зв'язку з
відсутністю у такого працівника контролюючого органу підстав для її проведення,
визначених законодавством, а також до обстеження приміщень, що використовуються
для одержання доходів, або пов'язаних з отриманням інших об'єктів
оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що
застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних
систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

Підпунктом 9.3.3
п.9.3 ст.9 цього закону
визначено, що арешт
може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання
відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником). Зазначений строк не може бути продовжений в
адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, за винятком випадків, коли власника заарештованих активів
не встановлено (не виявлено), - у цьому випадку такі активи перебувають під режимом адміністративного арешту
протягом строку, визначеного законодавством для визнання їх безхазяйними, або у разі коли такі активи є такими, що швидко
псуються, - протягом граничного строку, визначеного законодавством, після якого вони підлягають продажу за процедурою, встановленою
статтею 10 цього Закону. Керівник
відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду з
поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності
достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту
може загрожувати їх зникненням або знищенням, а суд повинен прийняти відповідне
рішення протягом 48 годин від моменту отримання зазначеного звернення.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права, постановили обґрунтовані
рішення, в яких повно відображені обставини, що мають
значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів,
викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 225,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Борщівської міжрайонної державної
податкової інспекції Тернопільської області - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Тернопільської області від
19 червня 2006р. та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 24
жовтня 2006р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

За винятковими обставинами вона може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий: ___________________ Маринчак Н.Є.

Судді:
___________________ Бившева Л.І.

___________________ Костенко
М.І.

___________________ Усенко Є.А.

___________________ Шипуліна Т.М.