Справа № 22а-3131/08
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого-судді
- Яворського І.О.,

суддів - Носа
С.П., Любашевського В.П.,

при секретарі
судового засідання - Козирі В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на постанову Городоцького районного суду
Львівської області від 09 листопада 2007 року у справі № 2а-80/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Головного управління юстиції у Львівській області,
Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській
області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України,

про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А
Н О В И Л А:

09 липня
2007 року ОСОБА_1 звернулась до Городоцького районного суду Львівської області
з позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу
державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області
про відновлення трудових прав. З адміністративного позову вбачається, що
наказом № 818 від 04 червня 2007 року Департаменту державної виконавчої служби
позивача звільнено із займаної посади начальника державної виконавчої служби у
Городоцькому районі Львівської області згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку
з ліквідацією Державної виконавчої служби у Городоцькому районі Львівської
області. Позивач вважає звільнення незаконним з наступних підстав. Відповідно
до п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2007 № 21/5 передбачено
на базі обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції,
державних виконавчих служб областей,
міст Києва та Севастополя утворити відповідні головні управління юстиції, в
тому числі було створено головне управління юстиції у Львівській області.
Згідно з п. 4 вищевказаного наказу Міністерства юстиції України встановлено, що
Міністерство юстиції України є правонаступником Департаменту державної
виконавчої служби; Головні управління юстиції в областях є правонаступниками
відповідних обласних управлінь юстиції, державних виконавчих служб областей;
відділи ДВС районних управлінь юстиції є правонаступниками відповідних
державних виконавчих служб у районах.

Постановою
Городоцького районного суду Львівської області від 09 листопада 2007 року в позові відмовлено за
безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

У
мотивувальній частині постанови суд першої інстанції вказав, що Державна
виконавча служба у Городоцькому районі Львівської області припинила своє
існування в результаті ліквідації, що і стало підставою для розірвання
трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Постанову
суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржила позивач. В апеляційній
скарзі звертає увагу на те, що ліквідації як такої не було, оскільки Закон
України «Про внесення змін до Законів України «Про державну виконавчу службу»
та «Про виконавче провадження» щодо реформування органів державної виконавчої
служби», який набрав чинності 16 січня 2007 року, стосується реформування
органів державної виконавчої служби, а не їхньої ліквідації. Апелянт вказує, що
Положення про ДВС у Городоцькому районі
Львівської області аналогічне Положенню про Відділ ДВС Городоцького районного
управління юстиції Львівської області, так як завданням вказаних установ є
виконання рішень судів та інших органів.

Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, доповнення до
апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши повноту
встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційної
скарги і законність постанови суду
першої інстанції.

При
цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з
ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На
підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які
беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

Відповідно
до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На
підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2006 року № 1622
«Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої служби» ліквідовано
Департамент державної виконавчої служби, що діяв у складі Міністерства юстиції
України як урядовий орган державного управління. Цією ж Постановою встановлено,
що Міністерство юстиції є правонаступником Департаменту державної виконавчої
служби.

Згідно з
Наказом Департаменту ДВС від 19 січня 2007 року № 1 «Про утворення комісії з
ліквідації ДВС в областях» вирішено попередити всіх працівників ДВС про
наступне вивільнення у зв'язку з ліквідацією та повідомлено Державну службу
зайнятості про наступне вивільнення працівників органів ДВС. Повідомлено також
державного реєстратора про прийняте рішення щодо ліквідації ДВС та надані
необхідні документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних та
фізичних осіб - підприємців відповідного запису. Цим наказом передбачено також
здійснити заходи з ліквідації ДВС в областях і районах впродовж 2 місяців з дня
опублікування повідомлення про ліквідацію.

Наказом
Департаменту ДВС від 19 січня 2007 року № 2 передбачено ліквідувати у складі
Департаменту ДВС державну виконавчу службу Автономної Республіки Крим,
областей, міст Києва та Севастополя згідно додатку. Пунктом 2 передбачено
ліквідувати у складі Департаменту ДВС державну виконавчу службу в районах,
містах (містах обласного значення) районах у містах згідно додатків.

Наказом
Державної виконавчої служби Львівської області № 33 від 30 січня 2007 року
наказано утворити комісії з ліквідації ДВС Львівської області та територіальних
органів ДВС Львівської області; попередити всіх працівників ДВС Львівської
області, працівників територіальних органів ДВС Львівської області про наступне
вивільнення у зв'язку з ліквідацією та повідомити Державну службу зайнятості
про наступне вивільнення працівників органів ДВС.

Наказом
по Департаменту Державної виконавчої служби від 04 червня 2007 року № 818
звільнено Галевич Наталію Романівну - начальника державної виконавчої служби у
Городоцькому районі Львівської області із займаної посади 04 червня 2007 року у
зв'язку з ліквідацією державної виконавчої служби у Городоцькому районі
Львівської області (пункт 1 статті 40 КЗпП України). Підставою звільнення стало
подання комісії з ліквідації державної виконавчої служби Львівської області від
04 червня 2007 року № 01-09; Постанова Кабінету Міністрів України від
16.11.2006 року № 1622 «Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої
служби», наказ Департаменту ДВС «Про ліквідацію регіональних та територіальних
органів ДВС» від 19 січня 2007 року 32, повідомлення про вивільнення.

На
підставі ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у
випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або
уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

Матеріали
справи свідчать про те, що ОСОБА_1. викликалась письмово для співбесіди з
приводу пропозиції їй іншої роботи. Крім того, ОСОБА_1. була своєчасно
повідомлена про наступне звільнення, що не заперечує і вона сама.

З
врахуванням викладеного вище, постанова суду першої інстанції є законною,
прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстави
для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно
до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Городоцького районного суду Львівської області від 09 листопада 2007 року у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Львівській
області, Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України, про скасування
наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
В.П.
Любашевський