Справа № 22а-5581/07
Суддя: Летягіна О.В.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року колегія
суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі: Головуючого,
судді Іващенко В.В.,
суддів Летягіної О.В.,
Бодачова В.М. при
секретарі Галіч Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління праці і соціального захисту населення та
житлових субсидій виконавчого комітету Євпаторійської міської ради на постанову
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2007
року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до міського
Управління праці і соціального захисту населення та житлових субсидій
виконавчого комітету Євпаторійської міської ради, Кабінету Міністрів України, Євпаторійського виділення державного
казначейства про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги
учасникам бойових дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення недоплаченої одноразової
щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій.

Вимоги
мотивовані тим, що він є учасником
бойових дій. Згідно з ч.5 ст. 12 Закону
України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" йому щорічно до 5-го травня, повинна надаватись одноразова грошова
допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій,
але всупереч вимогам ст. 2 вказаного
Закону та п.3 ст. 22 Конституції
України, призначена йому грошова
допомога за 2003-2006роки виплачувалась не в повному обсязі. Згідно до Закону
України „Про державний бюджет України",
у 2003році йому було виплачено 120 гривень, у 2004році -160 гривень, у 2005році -ЗЗОгривень. Відповідно до
Постанов Кабінету Міністрів України №279 від 13.02.2002року, № 1058 - 1У від 09.07.2003року, №2291 -1У від 23.12.2004року, № 2505 -1У від 25.03.2005року мінімальна
пенсія за віком у 2003році складала 47 гривень 30коп., у 2004році- 92 гривні 45коп, у 2005році - 332гривні. Сума виплат повинна
бути у 2003році -378 гривень 40коп., у
2004році -739 гривні 60коп., у 2005році
-2656гривні. Таким чином, просить
стягнути з відповідачів на його користь 3164гривні.

Постановою
Євпаторійського міського суду АР Крим від 14 червня 2007 року позовні вимоги
задоволені. Стягнено з міського Управління праці і соціального захисту
населення та житлових субсидій виконавчого комітету Євпаторійської міської ради
на користь ОСОБА_1недоплачену одноразову щорічну допомогу учасникам бойових дій
за 2003-2005роки у сумі 3164гривні.

В решті
частини вимог про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги
відмовлено. Стягнено з міського Управління праці і соціального захисту
населення та житлових субсидій виконавчого комітету Євпаторійської міської ради
на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривні і витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у розмірі -30 гривні в дохід держави.

Не погодившись з
вказаною постановою суду Управління праці і соціального захисту населення та
житлових субсидій виконавчого комітету Євпаторійської міської ради подало
апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про скасування постанови суду першої

Справа
№22а-5581/07 Головуючий
суду першої інстанції Абзатова Г.Г.

Доповідач Летягіна
О.В.

інстанції від 14
червня 2007 року як необгрунтованої,
постановленої з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд
неправомірно поновив строк позовної давності,
оскільки позивачем не надано ні одного документа, який підтвердив поважність причин пропуску
строку. Крім того судом не враховано, що
Управління, праці і соціального захисту
населення та житлових субсидій виконавчого комітету Євпаторійської міської ради
не може призводити виплати, які не
підтверджені бюджетними асигнуваннями. Вказує,
що при здійсненні разової допомоги Управління не порушило норм діючого
законодавства.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги відповідача, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд
апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Згідно
зі ст. 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Задовольняє
позовні вимоги, суд виходив з того, що сума виплат повинна бути виплачена у
2003році - 378грн.40коп (47грн.30коп х8),
у 2004році - 739 грн.60коп. (92грн.45коп. х8), у 2005році - 2656грн. (332грн. х 8), але ОСОБА_1 у 2003році було виплачено
120грн., у 2004році -160грн., у 2005році -330грн. Таким чином, за три роки недоплата склала
3164грн.00коп., яку необхідно стягнути з
Управління праці і соціального захисту населення Євпаторійської міської ради.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач є учасником бойових дій - інвалідом
війни, що підтверджується посвідченням Б
№ НОМЕР_1, виданий 22.01, 2004року(а.сп.5).

Судом
встановлено, що відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України №279 від 13.02.2002року, мінімальна пенсія за віком у 2003році
складала 47грн.30коп., відповідно до
законів України №1058 -1У від 09.07.2003року,
мінімальна пенсія за віком у 2004році складала 92грн.45коп, №2291 -1У від 23.12.2004року та № 2505 -1У
від 23.03.2005ророку, мінімальна пенсія
за віком у 2005році складала 332грн.

Відповідно
до ст. 12 ч, 5 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", учасники
бойових дій - інваліди війни мають право на отримання до 5 травня щорічно
одноразової грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно
Постанов Кабінету Міністрів України №486 від 11.04.2002року, №425 від 31.03.2003року, № 177 від 18.01.2004року, встановлено,
що Міністерство Фінансів України та державне казначейство зобов'язані
перерахувати кошти для виплати одноразової допомоги згідно з Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту населення, тобто у
даному випадку - Управління праці і соціального захисту населення
Євпаторійської міської ради, яке таку
виплату провело не в повному обсязі.

Відповідно
до ст.
87 п.9 Бюджетного кодексу України встановлено, що до виплат. які здійснюються із державного
бюджету України, відносяться виплати на
щорічну одноразову допомогу ветеранам війни.

Статтею
28 Закону України „Про Державний бюджет України на 2003 рік"
встановлено, що у 2003 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни 1 групи- 150
гривень, інвалідам війни 2 групи- 120 гривень, інвалідам війни 3 групи- 100 гривень, учасникам бойових дій- 90 гривень, особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною. - 90 гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами. - 50 гривень.

Статтею
44 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік"
встановлено, що у 2004 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни 1 групи- 195
гривень, інвалідам війни 2 групи- 160
гривень, інвалідам війни 3 групи - 130
гривень, учасникам бойових дій - 120
гривень, особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 195 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя
інвалідами, - 65 гривень.

Статтею
34 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік"
встановлено, що у 2005 році виплата
зазначеної щорічної разової допомоги здійснюється у таких розмірах: інвалідам
війни І групи- 400 гривень, інвалідам
війни II групи- 330 гривень,
інвалідам війни III групи - 270 гривень,
учасникам бойових дій - 250 гривень,
особам, які мають особливі
заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень,
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій і учасників війни. визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни - 50 гривень.

Відповідачем
- Управлінням праці та соціального захисту населення Євпаторійської міської
ради проводилися таки виплати не в повному обсязі, а саме у 2003році ОСОБА_1 було виплачено 120
гривень, у 2004році було виплачено 160
гривень, у 2005році -330 гривень.

Розглянувши
справу, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що права
позивача на отримання гарантованих державою виплат порушені з боку місцевого
органу виконавчої влади, тому що
відсутність коштів не може бути підставою для невиплати встановленої законом
щорічної разової допомоги. Суд першої інстанції законно та обгрунтовано поновив
строк для звернення до суду, оскільки
позивач про порушене своє право дізнався у 2006року.

Колегія
суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду, як відповідним обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального
закону.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з правової
позиції Конституційного

Суду України, який неодноразово розглядав питання щодо
конституційності положень

Законів України „Про Державний бюджет України" у
частині обмеження пільг,

компенсацій і гарантій,
на які відповідно до чинного законодавства мають право окремі

категорії громадян,
і вказував, що практика
ревізування пільг, компенсацій і
гарантій

триває.

Рішенням
Конституційного суду України від 1 грудня 2004 року по справі № 1-27/2004 за
конституційним поданням 54 народних депутатов
України (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення статті 44 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2004 рік", якими
встановлено розмір щорічної разової допомоги.

Конституційний
Суд України в своєму рішенні зазначив,
що зменшення розміру допомоги статтею 44 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2004 рік" суперечить вимогам статті 2 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", згідно з якою
права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і
законодавством колишнього Союзу РСР, не
можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни (частина друга); нормативні
акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є недійсними (частина третя).

За таких
підстав, колегія суддів погоджується з
висновком суду про те. що положення Законів України „Про Державний бюджет
України" на 2003-2005 роки, не
можуть бути застосовані, оскільки вони
суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів (частина 3 статті 22 Конституції України).

Згідно з
частиною 1 статті 17 Закону України „Про виконання рішення та застосування
практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують

при розгляді справ Конвенцію про
захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику
Європейського суду як джерело права.

Відповідно
до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції „Кожна фізична ... особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного права.

При
розгляді справи „ОСОБА_2 проти України" Європейський Суд з прав людини
зауважив, що в межах свободи дій держави
Держава може вводити, призупиняти чи
закінчити виплату набавок (виплат) з державного бюджету, вносячи відповідні зміни в законодавство.

Однак, якщо чинне правове положення передбачає
виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги,
необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

З огляду
на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у зазначеному рішенні, та положення частини 1 статті 58 Конституції
України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових
актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність, слід мати на
увазі, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань. Тобто, посилання органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх обов'язків, не повинні
прийматися до уваги.

Тому
доводи апеляційної скарги про відсутність фінансових можливостей держави для
виплати спірної щорічної допомоги колегія суддів вважає необгрунтованими.

Суд
апеляційної інстанції погоджується з висновком суду, що другий відповідач Кабінет Міністрів
України не проводить спірних виплат на користь одержувачів грошової
допомоги, а тому не повинен відповідати
перед позивачем.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 195. 198,
п.1 ч.1 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці і соціального захисту населення та житлових субсидій
виконавчого комітету Євпаторійської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2007
року - залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку у Вищий адміністративний суд України у місячний строк.