Справа № 22а-3446/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 3446/08(11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Артемова Л.Г.(справа № 2а-3201/07)
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М. (доповідач),

суддів
- Стежко В.А., Суховарова А.В.

при секретарі
- Гулій О.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2007 року у справі № 2
а-3201/07 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа:
Запорізьке міське управління земельних ресурсів про визнання рішення нечинним
та зобов'язання відповідача вчинити певні дії, -

в с т а н о в и
л а :

У серпні 2007
року позивач звернувся до суду з адміністративним
позовом до Запорізької міської ради, в якому просив визнати нечинним рішення
відповідача № 48 від 13.06.2007 року про відмову у наданні позивачеві згоди на
оформлення земельної ділянки на перехресті вулиць Ялтинська та 1905 року в м.
Запоріжжя, а також зобов'язати відповідача надати йому згоду на розробку
проекту відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва.
В обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що дана земельна ділянка
передбачена під садибну житлову забудову згідно генерального плану міста, він,
як учасник бойових дій, має право на першочергове відведення земельної ділянки,
а рішення відповідача про відмову в наданні згоди на оформлення цієї земельної
ділянки всупереч вимогам Земельного кодексу України не містить мотивованих
пояснень та посилань на відповідні положення нормативно-правових актів,
затвердженої містобудівної документації із землеустрою.

Постановою Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 05 грудня 2007 року було відмовлено у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1

Позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду та
винести нову, якою задовольнити позовні вимоги, оскільки оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм матеріального права та судом не було з'ясовано всі
обставини, що мають значення для вирішення даної справи. Так, судом не
досліджувався факт тривалого невиконання рішення суду від 24.10.2006 року, суд
помилково вважає, що позивач має намір отримати спірну земельну ділянку у власність,
судом не застосовано норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та не враховано те, що оскаржуване рішення Запорізької
міської ради не мотивоване і не містить посилання на норми чинного
законодавства.

Перевіривши
матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи із наступного.

Судом
встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 вересня 2005 року
ОСОБА_1. звернувся до міського голови із заявою про надання відповідно до п.14
ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» земельної ділянки розміром 0,1 га в районі перехрестя вулиць Ялтинська
та 1905 року у м. Запоріжжя, для індивідуального житлового будівництва (а.с.6).

У
зв'язку із тим, що дана заява не розглядалася тривалий час, ОСОБА_1. звертався
до суду з позовом, в якому просив суд визнати бездіяльність Запорізької міської
ради неправомірною та просив зобов»язати
Запорізьку міську раду надати доручення Запорізькому міському управлінню
земельних ресурсів щодо видачі технічного завдання на розробку проекту
відведення йому спірної земельної ділянки. Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 24.10.2006 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Дії Запорізької міської ради щодо не розгляду заяви позивача від 02 вересня
2005року про надання йому земельної ділянки на перехресті вулиць Ялтинська та
1905 року у м. Запоріжжі були визнані незаконними. Відповідача було зобов'язано
розглянути заяву позивача у відповідності з вимогами Земельного кодексу України
та Порядку регулювання земельних відносин в м. Запоріжжя, затвердженого рішення
17 сесії 24 скликання № 38 від 09.06.2004 року та Закону України «Про звернення
громадян». В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На
виконання зазначеного рішення суду за виконавчим листом від 24.10.2006 року
Запорізькою міською радою було винесено рішення № 48 від 13 червня 2007 року,
яким було відмовлено у наданні згоди ОСОБА_1 на оформлення земельної ділянки на
перехресті вулиць Ялтинська та 1905 року в м. Запоріжжі (а.с.5).

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог про скасування вказаного рішення № 48 від
13.06.2007 року, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що оскаржуване
рішення прийняте з дотриманням вимог, передбачених ч.3 ст. 2 КАС України , що відповідно до
ст.12 та п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність,
відносяться до відповідних міських рад, та згідно п.34 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питання регулювання земельних
відносин є компетенцією міської ради.

Оскільки
надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки належить до
виключної компетенції місцевої ради, суд не може зобов'язати відповідача
прийняти рішення, яке приймається суб'єктом владних повноважень із
використанням адміністративного розсуду чи на основі доцільності. Зокрема,
місцева рада наділяється правом розсуду при вирішенні питання про надання особі
дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ( ч.7 ст.118
Земельного кодексу України.

Матеріалами
справи підтверджено, що станом на 24.10.2006 року, коли судом приймалось
рішення відповідно до першого адміністративного позову ОСОБА_1, йому було
відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині зобов»язання Запорізької
міської ради надати доручення Запорізькому міському управлінню земельних
ресурсів щодо видачі технічного завдання на розробку проекту відведення
позивачу спірної земельної ділянки / а.с.7/.
На час розгляду Запорізькою міською радою 13.06.2007 року заяви позивача
про надання згоди на оформлення земельної ділянки на перехресті вулиць
Ялтинська та 1905 року в м. Запоріжжя, та прийняття оскаржуваного рішення № 48
про відмову в наданні такої згоди, позивач так і не надав необхідних
документів, які б давали можливість для позитивного вирішення заяви позивача /
проекту розташування житлового будинку з визначенням заходів проти підтоплення,
позитивного висновку ГУАтаМ про можливість відведення даної ділянки під житлове
будівництво та інших / а.с.29. Окрім
того, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач, не маючи громадянства
України, не мав правових підстав для вимоги надання йому земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України
, суд апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198
, ст. 200 , 205
, 206 КАС України
, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2007 року - без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26
серпня 2008 року.

Головуючий
Нагорна Л.М.

Судді:
Стежко В.А.

Суховаров А.В.