Справа № 22-а-5487/08
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙ
НИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Головуючий 1 інстанції:

суддя Тацій Л.В.
Категорія: 41

Доповідач 2 інстанції:

суддя Мінаєва О.М.

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2008 року
№ 22-а-5487/08

Колегія суддів Харківсь
кого апеляційного адміністр
ативного суду у складі:
Головуючого судді
Мінаєва О.М.
Суддів - К
алиновський В.А., Гуцал М.І.
при секретарі судово
го засідання - Баглаєнко Я.В.

за участю:
представників позивача
Лукянов О.Л., Оніка С.В.
представників відповідача
Сліденко А.В., Свидло І.М.
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні апеляці
йну скаргу ДПІ у Київському р
айоні м. Харкова на постанову
Харківського окружного адмі
ністративного суду від 11 черв
ня 2008 року по справі № 2-а-3334/08
за позовом Державно
го підприємства «Харківцуко
рзбут»
до ДПІ у Київськ
ому районі м. Харкова
про скасува
ння податкових повідомлень-р
ішень

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДП «Харк
івцукорзбут», звернувся до с
уду з позовом про скасування
податкових повідомлень-ріше
нь ДПІ у Київському районі м. Х
аркова від 11.01.2008 р. № /0, від 11.01.2008 р
. № /0, від 13.02.2008 р. № /1 та від 13.02.200
8 р. № /1.
Постановою Харків
ського окружного адміністра
тивного суду від 11 червня 2008 ро
ку по справі № 2-а-3334/08 адміністр
ативний позов Державного під
приємства «Харківцукорзбут
» до ДПІ у Київському районі м
. Харкова про скасування пода
ткових повідомлень-рішень за
доволено в повному обсязі. Ск
асовано податкові повідомле
ння-рішення № /0 від 11.01.2008 р., № 0000
022303/0 від 11.01.2008 р., № /1 від 13.02.2008 р., № /1 від 13.02.2008 р.
Відповідач, Дер
жавна податкова інспекція у
Київському районі м. Харкова
, не погоджується з вказаною п
остановою Харківського окру
жного адміністративного суд
у від 11 червня 2008 року по справі
№ 2-а-3334/08, подав апеляційну скар
гу, вважає, що дана постанова п
рийнята з грубим порушенням
норм матеріального та процес
уального права, а саме при при
йняті рішення судом першої і
нстанції було порушено Закон
України «Про оподаткування
прибутку підприємств», Закон
України «Про податок на дода
ну вартість».
Позивач через канце
лярію суду надав заперечення
на апеляційну скаргу, вважає
, що висновки, наведені в апеля
ційній скарзі, є необґрунтов
аними та такими, що не підляга
ють задоволенню, та вважає, що
постанова Харківського окру
жного адміністративного суд
у від 11 червня 2008 року по справі
№ 2-а-3334/08 є законною і обґрунтов
аною, тому просить суд апеляц
ійної інстанції залишити без
змін постанову Харківського
окружного адміністративног
о суду від 11 червня 2008 року по сп
раві № 2-а-3334/08.
Заслухавши суддю-допові
дача, представників сторін, п
еревіривши судове рішення, д
ослідивши доводи апеляційно
ї скарги, колегія суддів дійш
ла висновку стосовно того, що
апеляційна скарга не підляг
ає задоволенню з наступних п
ідстав.
Судом першої інстанції бул
о встановлено, що ДПІ у Київсь
кому районі м. Харкова була пр
оведена виїзна планова докум
ентальна перевірка ДП «Харкі
вцукорзбут» з питань дотрима
ння вимог податкового та вал
ютного законодавства за пері
од з 01.04.2006 р. по 30.06.2007 р. про що складе
ний акт перевірки від 27.12.2007 р. № 60
90/23-5/23764023. За результатами переві
рки відповідачем з посилання
м на порушення позивачем п. 5.1 с
т. 5 Закону України «Про оподат
кування прибутку підприємст
в», п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
податок на додану вартість»
з урахуванням абз. «б» пп. 1.20.9 п.
1.20 ст. 1 Закону України «Про опо
даткування прибутку підприє
мств» та пп. 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» були винесені под
аткові повідомлення-рішення
№ /0, № /0 від 11.01.2008 р. та №/1, 00000
22303/1 від 13.02.2008 р., якими донарахова
но суму податкового зобов'яз
ання (з врахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) в розмір
і 158910,00 грн. з податку на прибуто
к та 2067853,50 грн. з податку на додан
у вартість.
Щодо висновків акту від 27.12.2007
р. № 6090/23-5/23764023 про порушення позив
ачем п. 5.1 ст. 5 Закону України «П
ро оподаткування прибутку пі
дприємств» щодо заниження по
датку на прибуток у сумі 105940,00 гр
н. судом першої інстанції вст
ановлено наступне.
Як вбачається з акту переві
рки, висновок ДПІ про порушен
ня позивачем вимог п.1.32 ст.1 та п
.5.1 ст.5 Закону України «Про опод
аткування прибутку підприєм
ств» ґрунтується на тому, що в
артість отриманих транспорт
них послуг від ПП «Промпоста
вка», ФОП Гомон, ПП «Сакура М»
не використана позивачем у в
ласній господарській діяльн
ості. Ретельно дослідивши до
води акту перевірки, вивчивш
и долучені до матеріалів спр
ави докази, суд першої інстан
ції зробив обґрунтований вис
новок стосовно того, що при пр
оведенні перевірки державна
податкова інспекція не підд
ала сумніву відповідність до
говорів перевезення, які бул
и укладені позивачем з вищен
азваними особами, закону, не в
казала на нікчемність таких
договорів. При цьому, за висно
вками акту перевірки і це під
тверджено доказами, що наявн
і в матеріалах справи, трансп
ортні послуги були фактично
отримані позивачем.
Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування
прибутку підприємств» валов
і витрати виробництва та обі
гу - сума будь-яких витрат плат
ника податку у грошовій, мате
ріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як комп
енсація вартості товарів (ро
біт, послуг), які придбаваютьс
я (виготовляються) таким плат
ником податку для їх подальш
ого використання у власній г
осподарській діяльності.
Враховуючи те, що основним в
идом діяльності позивача є о
птова торгівля цукром та те, щ
о позивачем були надані акти
(від 07.12.06 (а.с. 89), 30.09.06 (а.с. 90), від 30.10.06 (а.с.
90), від 06.10.06 (а.с. 93), та від 31.10.06 (а.с. 94), ві
д 31.03.06 (а.с. 95), від 30.09.06 (а.с. 96)) про надан
ня транспортних послуг з пер
евезення цукру, суд першої ін
станції прийшов до висновку,
що дані витрати позивача пов
'язані з його господарською д
іяльністю, так як були спожит
і при організації господарсь
кої діяльності з продажу цук
ру.
Відповідно до пп.5.2.1. п.5.2. ст. 5 За
кон України «Про оподаткуван
ня прибутку підприємств» до
складу валових витрат включа
ються: суми будь-яких витрат, с
плачених (нарахованих) протя
гом звітного періоду у зв'язк
у з підготовкою, організаціє
ю, веденням виробництва, прод
ажем продукції (робіт, послуг
) і охороною праці. Таким чином
, витрати позивача пов'язані з
перевезенням цукру, віднося
ться до складу валових витра
т згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону Украї
ни «Про оподаткування прибут
ку підприємств».
На підставі вище викладено
го, суд першої інстанції своє
ю постановою скасував податк
ові повідомлення-рішення № 0000
012303/0 від 11.01.2008 р. та № /1 від 13.02.2008 р.

Колегія суддів погоджуєть
ся з таким висновком першої і
нстанції та зазначає, що на пі
дставі пп.5.2.1. п.5.2. п. 5.1 ст. 5 Закону У
країни «Про оподаткування пр
ибутку підприємств» позивач
ем були включені до валових в
итрат витрати, пов'язані з тра
нспортуванням цукру. Відпові
дачу були надані акти про над
ання транспортних послуг, як
і підтверджують здійснені ДП
«Харківцукорзбут» витрати у
зв'язку із перевезенням цукр
у. Також було надано перелік с
уб'єктів господарювання, які
були основними постачальник
ами та споживачами цукру ДП «
Харківцукорзбут» у періоді,
що перевірявся, а також обсяг
и здійснених операцій.
Твердження відповідача ст
осовно того, що лише транспор
тна накладна є безумовним пі
дтвердженням укладеного дог
овору перевезення вантажу є
безпідставною, оскільки в ч. 2
ст. 307 Господарського кодексу
України зазначено, що укладе
ння договору перевезення ван
тажу підтверджується складе
нням перевізного документа (
транспортної накладної, коно
самента тощо).
Державний комітет України
з питань регуляторної політ
ики та підприємництва у лист
і від 14.09.2007 р. № 6951 роз'яснив, що при
розрахунку податку на прибу
ток суб'єкт господарської ді
яльності має право віднести
до валових витрат витрати, по
вязані з перевезенням вант
ажу автомобільним транспорт
ом при умові їх підтвердженн
я відповідними розрахункови
ми, платіжними та іншими перв
инними документами (в тому чи
слі рахунками за транспортні
послуги, платіжними доручен
нями на оплату транспортних
послуг, актами виконаних роб
іт).

Стосовно висновків акту пе
ревірки від 27.12.2007 р. № 6090/23-5/23764023 про п
орушення п. 4.1 ст. 4 Закону Украї
ни «Про податок на додану вар
тість» з урахуванням абз. б п.п
. 1.20.9 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підп
риємств» та донарахування по
даткового зобов'язання позив
ача з податку на додану варті
сть (включаючи штрафні санкц
ії) у сумі 2067853,50 грн. судом першо
ї інстанції встановлено, що в
ідповідно до п. 4.1. ст. 4 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» база оподаткуванн
я операції з поставки товарі
в (послуг) визначається виход
ячи з їх договірної (контракт
ної) вартості, визначеної за в
ільними цінами, але не нижче з
а звичайні ціни.
Згідно з п. 1.20 „Звичайна ціна
" ст. 1 Закону України «Про опод
аткування прибутку підприєм
ств» з наступними змінами та
доповненнями передбачено: я
кщо п. 1.20 не встановлено інше, з
вичайною вважається ціна тов
арів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не д
оведене зворотне, вважається
, що така звичайна ціна відпов
ідає рівню справедливих ринк
ових цін.
Обов'язок доведення того, що
ціна договору не відповідає
рівню звичайної ціни, згідно
пп. 1.20.8 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підп
риємств» покладається на под
атковий орган у порядку, вста
новленому законом. При цьому
, суд першої інстанції бере до
уваги положення вказаної но
рми закону, якими передбачен
о, що при проведенні перевірк
и платника податку податкови
й орган має право надати запи
т, а платник податку зобов'яза
ний обґрунтувати рівень дого
вірних цін або послатися на н
орми абзацу першого підпункт
у 1.20.1 ст. 1 Закону України «Про оп
рибуткування прибутку підпр
иємств».
Як вбачається з акту переві
рки, такий запит ДПІ на адресу
позивача не надсилався, до ма
теріалів справи такого запит
у ДПІ не надано, про його існув
ання при розгляді справи не з
азначено.
За правилами пп. 1.20.2 п.1.20 ст.1 Зак
ону України «Про оподаткуван
ня прибутку підприємств» для
визначення звичайної ціни т
овару (робіт, послуг) використ
овується інформація про укла
дені на момент продажу таког
о товару (роботи, послуги) дого
вори з ідентичними (однорідн
ими) товарами (роботами, послу
гами) у співставних умовах. Зо
крема, враховуються такі умо
ви договорів, як кількість (об
сяг) товарів (наприклад, обсяг
товарної партії), строки вико
нання зобов'язань, умови плат
ежів, звичайних для такої опе
рації, а також інші об'єктивні
умови, що можуть вплинути на ц
іну. При цьому умови договорі
в на ринку ідентичних (у разі ї
х відсутності - однорідних) то
варів (робіт, послуг) визнають
ся співставними. якщо відмін
ність між такими умовами сут
тєво не впливає на ціну, або мо
же бути економічно обґрунтов
ана. При цьому враховуються з
вичайні при укладанні угод м
іж непов'язаними особами над
бавки чи знижки до ціни. Зокре
ма, але не виключно, враховуют
ься знижки, пов'язані з сезонн
ими та іншими коливаннями сп
оживчого попиту на товари (ро
боти, послуги), втратою товара
ми якості або інших властиво
стей; закінченням (наближенн
ям дати закінчення) строку зб
ерігання (придатності, реалі
зації); збутом неліквідних аб
о низьколіквідних товарів; м
аркетинговою політикою, у то
му числі при просуванні това
рів (робіт, послуг) на ринки; на
данням дослідних моделей і з
разків товарів з метою ознай
омлення з ними споживачів.
Якщо товари (роботи, послуги
), ідентичні (за їх відсутності
- однорідні) товарам (роботам,
послугам), стосовно яких визн
ачається звичайна ціна, прил
юдно пропонуються до продажу
, або мають ціни, встановлені н
а організованому ринку цінни
х паперів, або мають біржову ц
іну (біржове котирування), виз
начення звичайної ціни у вст
ановленому в абзаці першому
цього підпункту порядку здій
снюється із врахуванням таки
х факторів. Аналізуючи самос
тійно надані сторонами та ви
требувані на виконання вимог
ст. 11 КАС України судом першої
інстанції докази по справі, с
уд дійшов висновку, що при виз
наченні звичайної ціни реалі
зації цукру позивачем ДПІ вз
агалі не досліджувалась інфо
рмація про укладені на момен
т продажу цукру договори з ід
ентичними (однорідними) това
рами (роботами, послугами) у сп
івставних умовах, а саме: кіль
кість (обсяг) товару, строки ви
конання зобов'язань, умови пл
атежів, звичайних для такої о
перації, а також інші об'єктив
ні умови. що можуть вплинути н
а ціну.
Крім того, суд першої інстан
ції зазначив, що відповідно З
акону України «Про державне
регулювання виробництва і ре
алізації цукру» ціна на цуко
р є регульованою. Так, згідно з
Розпорядженням Харківської
обласної державної адмініст
рації від 06 липня 2004 року №262 «Пр
о граничні торговельні надба
вки на основні продукти харч
ування» встановлена граничн
а торговельна надбавка до оп
тової ціни виробника цукру. Т
ому суд першої інстанції роб
ить висновок, що позивач не ма
є можливості без порушення в
имог чинною законодавства, в
становлювати торговельну на
дбавку, вищу за встановлену в
казаним розпорядженням.
Крім того, відповідачем виз
начено звичайні ціни з викор
истанням методу «витрати плю
с» з посиланням на пп. 1.20.9. п.1.20. ст
. 20 Закону України «Про оподат
кування прибутку підприємст
в». Застосування даного мето
ду при визначені звичайної ц
іни в даному разі є неправомі
рним, оскільки позивач не є пр
иродним монополістом на ринк
у цукру, а дана норма може заст
осовуватися лише до суб'єкті
в природної монополії.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про природні моноп
олії» відповідно до цього За
кону регулюється діяльність
суб'єктів природних монопол
ій у таких сферах: транспорту
вання нафти і нафтопродуктів
трубопроводами; транспортув
ання природного і нафтового
газу трубопроводами та його
розподіл; транспортування ін
ших речовин трубопровідним т
ранспортом; передачі та розп
оділу електричної енергії; к
ористування залізничними ко
ліями, диспетчерськими служб
ами, вокзалами та іншими об'єк
тами інфраструктури, що забе
зпечують рух залізничного тр
анспорту загальною користув
ання; управління повітряним
рухом; централізованого водо
постачання та водовідведенн
я; централізованого постачан
ня теплової енергії; спеціал
ізованих послуг транспортни
х терміналів, портів, аеропор
тів за переліком, який визнач
ається Кабінетом Міністрів У
країни. З аналізу вказаної но
рми вбачається, що перелік сф
ер діяльності суб'єктів прир
одних монополій, передбачени
х Законом України «Про приро
дні монополії», є вичерпним, р
озширеному тлумаченню не під
лягає.
Відповідно до пп. 1.20.10 ст. 1 Зако
ну України «Про оподаткуванн
я прибутку підприємств» дона
рахування податкових зобов'я
зань платника податку податк
овим органом внаслідок визна
чення звичайних цін здійснює
ться за процедурою, встановл
еною законом для нарахування
податкових зобов'язань за не
прямими методами.
Згідно з пп. 4.3.1. ст. 4 Закону Укр
аїни „Про порядок погашення
зобов'язань платників податк
ів перед бюджетами та держав
ними цільовими фондами" сума
податкових зобов'язань плат
ника податків може бути визн
ачена за непрямим методом ли
ше у випадках:
а) податковий орган не може
самостійно визначити суму по
даткового зобов'язання
пл
атника податків у зв'язку з не
встановленням фактичного мі
сцезнаходження
підприєм
ства чи його відокремлених п
ідрозділів;
б) ухиленням платника подат
ків чи його посадових осіб ві
д надання відомостей,
пере
дбачених законодавством:
в) якщо неможливо визначити
суму податкових зобов'язань
у зв'язку з неведенням
пла
тником податків податкового
обліку або відсутністю визн
ачених законодавством
пе
рвинних документів;
г) у випадках, коли декл
арацію було подано, але під ча
с документальної перевірки.

проводиться контролюючи
м органом, платник податків н
е підтверджує розрахунки, на
ведені у декларації, наявним
и документами обліку у поряд
ку, передбаченому законодавс
твом.
Крім того методика визначе
ння суми податкових зобов'яз
ань за непрямими меч одами за
тверджується законом і є заг
альною для всіх платників по
датків (пп. 4.3.3 ст. 4 Закону Україн
и «Про порядок погашення зоб
ов'язань платників податків
перед бюджетами та державним
и цільовими фондами»). Застос
ування непрямого методу для
визначення податкових зобов
'язань платників податків у в
ипадках, не передбачених цим
пунктом, не дозволяється (пп.4
.3.4 ст. 4 Закону України «Про пор
ядок погашення зобов'язань п
латників податків перед бюдж
етами та державними цільовим
и фондами»).
Однак, на теперішній час, в У
країні не прийнято спеціальн
ого закону, який би встановлю
вав Методику визначення су
ми податкових зобов'язань
за непрямими методами. Крім
того, пп. 4.3.4 ст. 4 містить пряму з
аборону на застосування непр
ямою методу у інших випадках
, не передбачених пп.4.3.1 ст. 4 Зако
ну України «Про порядок пога
шення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та
державними цільовими фондам
и». Таким чином судом першої і
нстанції встановлено, що від
повідач не мав законодавчих
та методологічних підстав дл
я донарахування податкових з
обов'язань позивача внаслідо
к визначення звичайних цін.

Окрім того, дослідивши здій
снені ДПІ розрахунки собівар
тості реалізованого цукру, с
уд першої інстанції встанови
в, що ДПІ не встановлено дату п
ридбання конкретної партії ц
укру та витрати, які були поне
сені позивачем для її придба
ння. А здійснення розрахунку
собівартості товару за зага
льними даними щодо придбання
та продажу цукру - піску на пр
отязі певного періоду діяльн
ості не можна визнати правил
ьним, так як це не відповідає с
уті собівартості як загальні
й вартості конкретної партії
товару, а не всього товару, що
був придбаний за певний пері
од.
Враховуючи вищевикладене,
податкові повідомлення-ріше
ння № /0 від 11.01.2008 р. та № /1 від
13.02.2008 р., за якими донараховано п
одаткове зобов'язання позива
ча (включаючи штрафні санкці
ї) на суму 2067853.50 грн. судом першої
інстанції були скасовані.
У відповідності ч.2 ст. 71 КАС У
країни в адміністративних сп
равах про протиправність ріш
ень, дій чи бездіяльності су
б'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування п
равомірності свого рішення
, дії чи бездіяльності покла
дається на відповідача, я
кщо він заперечує проти а
дміністративного позову. Від
повідач не довів правомірнос
ті донарахування сум податко
вого зобов'язання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС Україн
и у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноваже
нь адміністративні суди пере
віряють, чи прийняті (вчинені
) вони обґрунтовано, тобто з у
рахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийнятт
я рішення (вчинення дії). Судов
а колегія також зазначає про
необґрунтованість проведен
их нарахувань податку на дод
ану вартість. Неправомірними
є також і застосування штраф
них санкцій за несвоєчасну с
плату податкового зобовяз
ання, оскільки неправомірним
є нарахування цих зобовяз
ань податковим органом. Крім
того, донарахування податку
на додану вартість на підста
ві непрямого методу зроблено
податковим органом всупереч
способу, встановленого чинн
им законодавством.
Колегія судді погоджуєтьс
я з висновками суду першої ін
станції, та зазначає що довод
и апеляційної скарги не спро
стовують висновків суду, та н
е впливають на правомірність
прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене,
колегія судів Харківського
апеляційного адміністратив
ного суду вважає, що Харків
ський окружний адміністрати
вний судпри прийнятті оскарж
уваної постанови були повно
з'ясував обставини, що мають з
начення для справи, постанов
а прийнята з дотриманням нор
м чинного законодавства, а то
му відсутні підстави для ска
сування судового рішення та
задоволення апеляційної ска
рги.
На підставі вищевикладено
го та керуючись ст.ст. 160, 165, п. 1 ч
.1 ст. 198, ст. ст.200, 254 Кодексу адмініс
тративного судочинства Укра
їни, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Д
ПІ у Київському районі м. Харк
овазалишити без задоволення
.
Постанову Харківського ок
ружного адміністративного с
уду від 11 червня 2008 року по спра
ві № 2-а-3334/08залишити без змін.

Дана ухвала набира
є законної сили з моменту її п
роголошення і може бути оска
ржена до Вищого адміністрати
вного суду України у місячни
й строк з моменту виготовлен
ня її повного тесту.
Повний текст ухвали
складено 22.09.2008 року.

Головуючий

Мінаєва О.М.

Суддів
Кали
новський В.А.

Гуцал М.І.