Справа № К-9097/06
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

05 лютого 2008 р.
Справа № 2/63

к/с № К-9097/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючий:

Нечитайло О.М.

Судді:

Бившева Л.І.

Костенко М.І.

Маринчак Н.Є.

Рибченко А.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції

постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від

08.06.2005р.

у справі

№ 2/63

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-Плюс»

до

Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції

про

визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра-Плюс»
(надалі - позивач, ТОВ «Іскра-Плюс») звернулось до господарського суду
Рівненської області із позовною заявою до Рівненської об'єднаної державної
податкової інспекції (надалі - відповідач, Рівненська ОДПІ) про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ від 19.01.2005р. №
/0/23-235.

Рішенням
Господарського суду Рівненської області від 22.02.2005 року у справі № 2/63
(суддя Савченко І.І.) визнано недійсним податкове повідомлення-рішення
Рівненської ОДПІ №/0/23-235 від 19.01.2005 року.

Приймаючи
вказане судове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що до ТОВ
«Іскра-Плюс» штрафні (фінансові) санкції застосовано на підставі Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
держаними цільовими фондами» за порушення п.6 ст.3, п. 4 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг», а саме за незбереження фіскальних звітних чеків
в книзі обліку розрахункових операцій - у розмірі 340 грн. 00 коп. та за
неоприбуткування готівки в касу підприємства на суму 2 136 грн. 75 коп., Однак,
згідно висновку господарського суду першої інстанції, вказаний закон не
передбачає нарахування податкового зобов'язання у вигляді штрафних санкцій за
порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», з огляду на що,
таке податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню недійсним.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 08.06.2005р. (судова колегія у
складі: головуючий суддя: Бобеляка О.М., судді: Кордюк Г.Т., Орищин Г.В.) у
справі № 2/63, апеляційну скаргу Рівненської ОДПІ задоволено частково, рішення
Господарського суду Рівненської області від 22.02.2005 року у справі за №2/63 в
частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ
№/0/23-235 від 19.01.2005 року про застосування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 2 136 грн. 75 коп. скасовано та в цій частині у позові
відмовлено. Стягнуто з Рівненської ОДПІ 27 грн. 87 коп. судових витрат
сплачених в суді першої інстанції. В решті рішення залишено без змін. Стягнуто
з ТОВ «Іскра-Плюс» на користь державного бюджету 36 грн. 66 коп. державного
мита за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Дана
постанова (у частині скасування судового рішення суду першої інстанції)
мотивована тим, що недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок
прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття, може бути
підставою для визнання його недійсним лише у тому разі, коли відповідне
порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт узгоджується з
вимогами чинного законодавства і прийнятий до обставин, що склалися, тобто є
вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не
можуть бути підставою для визнання його недійсним. На підставі даного висновку,
суд апеляційної інстанції, встановивши наявність факту порушення щодо якого до
позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 2 136,75 грн. у
позові відмовив.

Рівненська ОДПІ, не погоджуючись
із судовими рішеннями господарських судів першої та апеляційної інстанцій, з
підстав порушення останніми, при прийнятті оскаржуваних судових рішень, норм
матеріального права України, звернулась до Вищого господарського суду України
із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення
господарських судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 2/63 та прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити.

Ухвалою Вищого господарського суду України від
04.11.2005р. у справі № 2/63, у зв'язку із вступом в законну силу Кодексу
адміністративного судочинства України, вказана касаційна скарга разом із
матеріалами справи № 2/63 передана для розгляду до Вищого адміністративного
суду України за підвідомчістю.

ТОВ «Іскра-Плюс» надало письмові заперечення на касаційну
скаргу Рівненської ОДПІ, в яких доводи останьої вважає необгунтованими з огляду
на що, підстави для задоволення вказаної касаційної скарги, на думку позивача,
відсутні.

Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне:

За
результатами перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу ТОВ «Іскра-Плюс» складено акт №000839
від 03.01.2005 року та прийняте податкове повідомлення-рішення №/0/23-235
від 19.01.2005 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення
п.6 ст.3, п.4 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так
даним актом було встановлено слідуючі порушення:

- не
зберігання фіскальних звітних чеків в книзі обліку розрахункових операцій -
нараховано 340 грн. 00 коп.

- не
оприбуткування готівки в касу підприємства - нараховано 2 136 грн. 75 коп.
штрафу.

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши правильність
застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин справи, приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної скарги, а саме.

Відповідно
до п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» Суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані:
щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів
з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання
в книгах обліку розрахункових операцій;

Твердження
відповідача про порушення ТОВ «Іскра-плюс» вимог наведеної вище норми
спростовано у ході розгляду справи, а саме.

Позивачем
в судовому засіданні апеляційного суду подано завірену копію витягу з книги
обліку розрахункових операцій №-80/2, яка зареєстрована 02.08.2004
року, завірену копію витягу з касової книги за 2004-2005 роки; оригінал акту
прийому-передачі документів від 05.01.2005 року товариством адвокату ОСОБА_1 на
1 аркуші, оригінал акту повернення документів товариством адвокату ОСОБА_1 на 1
аркуші.

Як
з'ясовано, господарським судом апеляційної інстанції, у ході дослідження
наданих позивачем доказів а саме з оригіналу книги обліку розрахункових
операцій встановлено, наявність фіскального чеку № 519 від 02.01.2005 року, що
вклеєний в книгу обліку (розрахункових операцій (акт перевірки а.с.3).

Неможливість
подання перерахованих доказів суду першої інстанції, позивач пояснив тим, що
після проведення ОДПІ перевірки з питань дотримання вимог реєстрації
розрахункувих операцій в кафе «Іскра-Плюс» всі документи, за актом
прийому-передачі від 05.01.2005 року були передані адвокату ОСОБА_1 для
подальшого вивчення та визначення основних напрямів оскарження.

Таким
чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України погоджується з
висновками господарських судів першої та апеляційної інстанцій щодо
необгрунтованості здійсненого відповідачем нарахування штрафних (фінансових)
санкцій ТОВ «Іскра-плюс» у розмірі 340,00грн.

В
частині висновків господарського суду апеляційної інстанцій про правомірність
оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ на суму 2
136,75 грн., то судова колегія Вищого адміністративного суду України вбачає за
необхідне зазаначити наступне.

Як
вбачається з оскаржуваного судового рішення Львівського апеляційного
господарського суду, останнє в даній частині обгрунтовано тим, що у випадках
встановлення дійсності порушення суб'єктом господарювання порушення вимог
законодавства України, формальні недоліки допущені податковим органом при
проведені перевірки чи допущені при матеріальному оформленні її наслідків, не
можуть бути виключною підставою для визнання таких висновків недійсними, за
умови, що останні не спричинили прийняття неправильного акта.

На цій
підставі, судом апеляційної інстанції було досліджено чи дійсно мало місце
порушення позивачем п. 4 ст. 17 «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

А саме
апеляційним господарським судом встановлено, що оригінал касової книги за
2004-2005 роки наданий позивачем , в якій інкасова готівка в сумі 427 грн. 35
коп. проведена через реєстратор розрахункових операцій і оприбуткована в касу
товариства за реєстраційним №.

Однак
судом зазначено, що даний доказ не може бути прийнятий судом до уваги, так як
касова книга не реєструється в податкових органах, не була надана до перевірки
і згідно пояснення директора ТОВ «Іскра-Плюс» Кальцун О.В. від 03.01.2005 року,
у зв'язку з святами головним бухгалтером не оприходувалася готівка в касу
підприємства: 28.12.2004 року в сумі 101 грн. 15 коп., 29.12.2004 року в сумі
191 грн. 20 коп., 30.12.2004 року в сумі 69 грн. 30 коп., 31.12.2004 року - 20
коп., 01.01.2005 року - 31 грн. 60 коп. і 02.01.2005 року в сумі 33 грн. 90
коп. Всього на суму 427 грн. 35 коп.

Таким
чином, у зв'язку із встановленими фактичними обставинами справи, судова колегія
Вищого адміністративного суду дійшла висновку щодо відповідності вимогам закону
зазначеної позиції господарського суду апеляційної інстанції.

Тобто,
за умови доведеності факту дійсності порушення суб'єктом господарювання вимог
закону, наявність виключно формальних недоліків при оформлені матеріальних
висновків перевірки, що не потягли за собою прийняття неправомірного по суті
акту перевірки не можуть бути виключною підставою для визнання недійсним такого
податкового повідомлення-рішення.

Таким
чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі № 2/63 господарський суд апеляційної
інстанцій дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин
справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального
права.

За таких обставин, касаційна скарга Рівненської ОДПІ
підлягає залишенню без задоволення, а постанова Львівського апеляційного
господарського суду від 08.06.2005 року у справі № 2/63 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2211
223, 225, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Рівненської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову Львівського апеляційного господарського суду
від 08.06.2005 року у справі № 2/63 - залишити без
задоволення.

2. Львівського апеляційного господарського суду від
08.06.2005 року у справі № 2/63 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не
може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
суддя:
О.М. Нечитайло

Судді:
Л.І. Бившева

М.І. Костенко

Н.Є.
Маринчак

А.О. Рибченко