Справа № 2-а-42/07
Суддя: Галушка О.Г.
Дата ухвалення: 2007-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-42/07
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ 31
липня 2007 року

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді Галушки
О.Г.

за
участю секретаря Дячук
С.Л.

позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

представника
відповідача Гейзера
С.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до комунального
підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" про
визнання нечинним рішення про відмову в реєстрації права власності на нерухоме
майно та зобов'язання зареєструвати право власності,

встановив:

04 липня
2007 року позивач ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом в суд до
комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації"
(далі бюро технічної інвентаризації) про визнання нечинним рішення від 22
листопада 2006 року № 3919 про відмову в реєстрації права власності на 1/2
частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1та зобов'язання
зареєструвати право власності на дане нерухоме майно.

Позивач
поклакається на те, що 07 квітня 2006 року між нею та ОСОБА_3 був укладений
спадковий договір, відповідно до якого вона зобов'язана була надавати
останньому певну матеріальну допомогу, а в разі його смерті вона набуде право
власності на належну ОСОБА_3. 1/2 частини квартириАДРЕСА_1. Даний договір
нотаріально посвідчений 07 квітня 2006 року.

Всі зобов'язання
покладені на неї згідно умов договору вона виконала.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3. помер і саме з цього моменту ОСОБА_1 вважає, що вона набула право
власності на належну йому квартиру.

Для
реєстрації права власності
на нерухоме майно вона звернулася з відповідною заявою в бюро технічної
інвентаризації, подавши спадковий договір.

Після
розгляду її заяви і наданих документів бюро технічної інвентаризації рішенням
від 22 листопада 2006 року № 3919 відмовило у реєстрації за нею права власності
на нерухоме майно належне ОСОБА_3., мотивуючи тим, що спадковий договір не
входить до переліку правовстановлюючих документів, котрі передбачені Додатком №
1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002
року.

Це
рішення бюро технічної інвентаризації про відмову у реєстрації права власності
на нерухоме майно на підставі укладеного спадкового договору, позивач вважає
таким, що порушує її право власності на набуте правомірно після смерті ОСОБА_3.
нерухоме майно.

У
зв'язку з цим позивач ОСОБА_1 просить визнати нечинним рішення бюро технічної
інвентаризації про відмову у реєстрації за нею права власності на 1/2 квартири,
що за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача зареєструвати право
власності на вказане нерухоме майно.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги
підтримали, покликаючись на вищенаведені обставини.

Представник
відповідача Гейзер С.А. позов не визнав і на його заперечення пояснив, що
позивач ОСОБА_1 зверталася в бюро технічної інвентаризації із заявою про
реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1,
надавши як правовстановлюючий документ - спадковий договір.

Так як,
спадковий договір не входить до переліку правовстановлюючих документів, який
передбачений Додатком № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно, то бюро технічної інвентаризації прийняло рішення
21 листопада 2006 року про відмову ОСОБА_1 в реєстрації права власності на
нерухоме майно.

З цих
підстав представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Як
вбачається з копії спадкового договору від 07 квітня 2006 року посвідченого
нотаріально (а.с.7) сторонами цього договору являються відчужувач ОСОБА_3 та
набувач - ОСОБА_1.

Згідно
умов договору на набувача - ОСОБА_1 покладаються обов'язки по наданню
відчужувачу ОСОБА_3. за його життя матеріальної допомоги, а в разі настанні
його смерті вона набуває право власності на належну ОСОБА_3. 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1.

З копії
свідоцтва про смерть (а.с.8) слідує, що ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як
вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
(а.с.9) і копії технічного паспорту (а.с.10-11), що ОСОБА_3. на підставі
договору дарування, посвідченого нотаріально 05.10.2004 року за р.№ 3-2275
належить на праві приватної власності 1/2 частини квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

З копії
рішення від 22 листопада 2006 року № 3919 (а.с.5) слідує, що комунальним
підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації"
відмовлено ОСОБА_1 в реєстрації права власності на 1/2 частини квартири, що на
АДРЕСА_1на підставі спадкового договору від 07 квітня 2006 року, посвідченого
нотаріально.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку,
що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення.

Відповідно
до ст.1302 ЦК України
за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати
розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право
власності на майно відчужувача.

Отже,
відповідно до вимог цієї норми моментом набуття ОСОБА_1 права власності на
майно належне ОСОБА_3. є настання його смерті.

В
судовому засіданні встановлено, що предметом спадкового договору (а.с.7)
являється нерухоме майно, а саме 1/2 частина квартири, що за адресою АДРЕСА_1.

Згідно
вимог ч.1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна
реєстрація прав на нерухомість здійснюється відповідно до Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5.

Згідно
пункту 1.4. цього Положення державна реєстрація прав власності на нерухоме
майно-це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку
з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що
здійснюється бюро технічної інвентаризації за місцезнаходженням об'єктів
нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що
звернулася до БТІ.

Пунктом
1.5 Положення передбачено, що обов'язковій реєстрації прав підлягає право
власності на нерухоме майно фізичних осіб.

В суді
встановлено, що позивач ОСОБА_1 правомірно набула право власності на нерухоме
майно - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі спадкового договору,
посвідченого нотаріально (а.с.7),
укладення якого передбачено
чинним

Цивільним
Кодексом України, а тому вона має право на реєстрацію прав власності на
зазначене нерухоме майно.

Згідно
Додатку № 1 до пункту 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно встановлено перелік правовстановлюючих документів,
на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого
майна. До цього переліку віднесено договори, за якими відповідно до
законодавства передбачається перехід права власності на нерухоме майно.

Такий
перехід (набуття) права власності на нерухоме майно, передбачено ст. 1302 ЦК України за
спадковим договором.

Аналізуючи
вищеперелічені норми чинного законодавства, що регулюють правовідносини,
пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, суд дійшов
висновку, що позивачка ОСОБА_1 подала всі необхідні правовстановлюючі документи
(спадковий договір) для здійснення бюро технічної інвентаризації за нею права
власності на нерухоме майно.

Заперечення
представника відповідача проти заявлених вимог, суд вважає безпідставними,
оскільки укладення будь-якого договору, в тому числі і спадкового договору
тягне настання певних юридичних наслідків, в даному випадку набуття права
власності на нерухоме майно, котре підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Беручи
до уваги вищенаведене, суд визнає рішення комунального підприємства
"Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" від 22 листопада
2006 року № 3919 про відмову ОСОБА_1 в реєстрації права власності на 1/2
частини квартири, що за адресою АДРЕСА_1на підставі спадкового договору
нечинним і зобов'язує бюро технічної інвентаризації здійснити державну
реєстрацію права власності ОСОБА_1 на це нерухоме майно згідно спадкового
договору від 07 квітня 2006 року.

Відповідно
до ст. 94 КАС України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним
судові витрати в сумі 16 грн.

Керуючись
ст.ст.9, 11, 17, 71, 86, 160, 162, 163 КАС України, на підставі ст.ст. 182,
202, 209, 1302, 1303, 1304 ЦК
України, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказами Міністерства юстиції України від
07.02.2002р. № 7/5 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства
юстиції України від 3 червня 2002 року № 45/5, від 28 січня 2003 року № 6/5,
від 3 березня 2004 року № 20/5, від 17 травня 2004 року № 36/5, від 19 травня
2005 року № 49/5, суд,-

постановив:

Визнати
рішення комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації" від 22 листопада 2006 року № 3919 про відмову ОСОБА_1в
реєстрації права власності на 1/2 частини квартири, що за адресою АДРЕСА_1
нечинним.

Зобов'язати
комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації" зареєструвати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частини
квартири, що за адресою АДРЕСА_1, відповідно до спадкового договору від 07
квітня 2006 року.

Стягнути
з комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації"
в користь ОСОБА_1 16 (шістнадцять) грн. понесених нею судових витрат.

Постанову
можна оскаржити до Львівського апеляційного адміністративного суду через
Нововолинський міський суд Волинської області протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк протягом
20-ти днів після подання цієї заяви, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.