Справа № 22а-6631/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 6631/08(11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Швайковський А.А.(справа № 2а-10/08)
26 серпня 2008 року м.
Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
суддів
- Баранник Н.П., Семененко Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1та прокурора Оріхівського району
на постанову Оріхівського
районного суду Запорізької області від 08 травня 2008 року по справі № 2а-10/08
за позовом ОСОБА_1, третя особа що діє в інтересах позивача, прокурор
Оріхівського району Запорізької області до Оріхівського РВ УМВС
України в Запорізькій області, про неправомірні дії посадової особи -
року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області,
в якому просив зобов'язати відповідача усунути допущене порушення його права і
зареєструвати постійне місце його проживання заАДРЕСА_1. В обґрунтування своїх
вимог посилався на те, що він, як інвалід Великої Вітчизняної війни І гр.. і
пенсіонер МВС України, періодично потребує стаціонарного лікування, у зв'язку з
цим, 16.10.2003 року він був змушений виписатися з постійного місця проживання
за станом здоров'я і переїхати жити до свого сина до м. Запоріжжя, де
знаходиться відомчий лікувальний заклад МВС України. Повернувшись у травні 2004
року додому, він звернувся до ВГІРФО Оріхівського РВ УМВС України із заявою про
реєстрацію постійного місця проживання у своєму будинку по вул.АДРЕСА_1, але
йому було відмовлено в реєстрації з посиланням на відсутність на будинок
технічного паспорту. Звернення з даного приводу до УМВС України в Запорізькій
області, Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області та до прокуратури
Оріхівського району Запорізької області були безрезультатними. Діями
відповідача порушено його Конституційне право на вільний вибір місця проживання
та ст. 16 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання
Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 08
травня 2008 року було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1
Не погодившись з постановою суду,
позивач та прокурор Оріхівського району Запорізької області, що діє в інтересах
позивача, подали апеляційні скарги на неї. Позивач в своїй апеляційній скарзі
просив скасувати постанову районного суду, як таку, що не відповідає дійсним
обставинам і вимогам закону і прийняти нову постанову, якою задовольнити його
позовні вимоги. Прокурор Оріхівського району Запорізької області в своїй
апеляційній скарзі просив скасувати постанову Оріхівського районного суду
Запорізької області від 08 травня 2008 року, як таку, що винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та
постановити нове рішення.
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду скасувати виходячи з наступного.
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що
позивач до сектору громадянства, іміграції, реєстрації фізичних осіб
Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області станом на 2004 рік з заявою,
зразок якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2004
року № 985 не звертався, не надав відповідачеві документ, що підтверджує право
власності позивача на житло за адресою, за якою той бажав зареєструватись. При
цьому суд не прийняв до уваги наявність в матеріалах справи рішення Виконавчого комітету Білогір»ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від
28 жовтня 2003 року « Про оформлення права власності на житловий будинок»,
відповідно до якого вирішено оформити
свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований в
с.АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_1, пославшись при цьому на ст.. 331 ЦК України,
відповідно до якої, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній
реєстрації, то право власності на таке
майно виникає з моменту державної реєстрації.
висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію
України, за винятком обмежень,
які встановлюються законом.
до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" вільний вибір місця проживання чи перебування -
право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на
законних підставах перебувають на території України, на вибір
адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати
чи перебувати; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на
території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація -
внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
позивача слідує та матеріалами справи підтверджено, що він з 1970 року постійно
мешкав та був зареєстрований в своєму будинку в с.АДРЕСА_1 та знявся з реєстрації тільки в зв»язку з
виїздом на лікування 16.10.2003 року.
Більш того, після повернення до попереднього місця проживання позивач знову був
зареєстрований 28.05.2004 року за вищевказаною адресою строком на один рік
/а.с.4/. З огляду на вказане, посилання суду першої інстанції про відсутність
заяви позивача про реєстрацію, зразок якої затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 28.07.2004 року № 985 , визнається колегією суддів
відповіді заступника начальника УМВС України в Запорізькій області від 30.06.2005 року єдиною підставою для
відмови в продовженні реєстрації позивача за місцем його проживання є
відсутність документів, що підтверджують його право власності на будинок в
с.АДРЕСА_1 / а.с. 13,14 /.
статтею 6 вказаного Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані
протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати
місце проживання. Для реєстрації особа подає: письмову заяву; паспортний
документ; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від
його сплати; два примірники талона зняття з реєстрації.
статті 11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування особи
здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях,
містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
вільного вибору місця проживання можливе тільки у випадках, встановлених
законодавством України. Такі випадки передбачені статтею 13 Закону України
"Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"
де зазначено, що вільний вибір місця проживання обмежується в
адміністративно-територіальних одиницях, які знаходяться: у прикордонній смузі,
на територіях військових об'єктів, у зонах, які згідно із законом належать до
зон з обмеженим доступом, на території, де у
разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені
особливі умови і режим проживання населення та господарської
діяльності, на територіях, щодо яких введено воєнний або надзвичайний стан.
Твердження представника відповідача, з якими погодився
суд першої інстанції, про те, що позивач
не підлягає реєстрації за вказаним місцем проживання, оскільки разом з заявою
слід подати любий документ, що підтверджує право власності на житло, а
позивачем такі документи відповідачу не надавались, колегією суддів не приймається з урахуванням наступного.
справи наявне рішення « Про оформлення
права власності на житловий будинок», відповідно до п.2.1 якого вирішено оформити свідоцтво про право
власності на житловий будинок, який розташований в с.АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_1.
п.6.1 Наказу міністерства юстиції
України № 6/5 від 28.01.2003 року « Про
внесення змін та доповнень до тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно» оформлення права власності на об»єкти нерухомого
майна проводиться з видачею свідоцтва
про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування фізичним особам на новозбудовані об»єкти нерухомого майна,
тобто, на виконання цього положення Виконавчим комітетом Білогір»ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 28
жовтня 2003 року і прийнято про оформлення права власності на житловий будинок
підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач
дійсно тривалий час проживав та проживає в належному йому будинку в с.АДРЕСА_1.
Виходячи з часу оформлення права власності на вказаний будинок /рішення
Виконавчого комітету Білогір»ївської
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області за рік /, посилання суду першої інстанції на вимоги ст..
331 ЦК України, яка діє з 01.01 2004 року визнається колегією суддів
19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України. Порядком реєстрації за
місцем проживання, встановленим Законом України "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні", прямо не передбачено
можливості відмови в реєстрації у зв'язку з відсутністю документа, який
посвідчував би право власності житловим
приміщенням. Більш того, відповідач не навів доказів тому, чому, зареєструвавши
позивача в вищевказаному будинку 28.05.2004 року, і не заперечуючи, що позивач
з того часу нікуди з будинку не виїздив, місце реєстрації не залишав, відмовляє
йому в подальшій реєстрації за цією ж адресою.
до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого
зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
вказаних норм, враховуючи конкретні обставини справи, у відповідача не було
законних підстав для відмови в проведенні реєстрації за місцем проживання
позивача, а викладені позивачем в позовній заяві доводи є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .
Керуючись ст. 195,196,198,202,207 КАС України,
колегія суддів, -
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та прокурора Оріхівського
району Запорізької області - задовольнити.
Постанову у Оріхівського
районного суду Запорізької області від 08 травня 2008 року скасувати, позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
начальника Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області зареєструвати
ОСОБА_1 за постійним місцем проживання - вулиця АДРЕСА_1
Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня її складення в
повному обсязі.

Повний текст
постанови виготовлено 01 вересня 2008 року.

Головуючий
Нагорна Л.М.

Судді:
Баранник Н.П.

Семененко
Я.В.