Справа № 22-а-4109/07
Суддя: Берзіньш В.С.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-4109/2007р. Головуючий
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді: Берзіньш B.C.

Суддів:
М"ясоєдової Т.М. Шестакової
Н.В., при секретарі Войциховській Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М. Сімферополі адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до військової частини
А-1100 про визнання дій посадових осіб незаконними, стягнення вихідної допомоги, грошового забезпечення за час затримки
розрахунку при звільненні, відсотків за
порушення грошового зобов'язання,
моральної шкоди та судових витрат по справі в дохід держави за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 04
квітня 2007 року,

-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 04 квітня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії посадових осіб
військової частини А-1100 по невиплаті ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні
з військової служби; стягнено з відповідача на користь позивача грошову
допомогу в сумі 10 278грн.87коп.
В іншій частині позов залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює постанову суду в частині відмови у
позові, та просить змінити постанову
суду, задовольнивши її позов в повному
обсязі. Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд не дав оцінки її доводам, що при звільненні їй не було виплачено
вихідну допомогу та були сфальсифіковані документи про її виплату; на
неодноразові звернення до командира про виплату належних сум відповіді вона не
отримала, командир порушив умови
договору сторін; висновки суду не обгрунтовані належними доказами; суд
необгрунтовано не взяв до уваги положення
ст. 117 КЗпП
України.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, уточнивши,
що вона оскаржує і просить визнати незаконними дії командира військової
частини.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково, а

Постанова
суду -скасуванню
з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних
підстав.

Відповідно
до ст.
ст. 2, 11, 52,
122, 162 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб і юридичних осіб у сфері публічно-нравових відносин; до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які

2

рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень; у разі задоволення позову суд приймає постанову про визнання
протиправними рішень суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності, зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи
утриматись від їх вчинення, стягнення з
відповідача коштів. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою і в межах заявлених вимог; розгляд і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах змагальності сторін. Позов розглядається у
судовому засіданні з участю заявника і службової особи, представника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, рішення,
дії чи бездіяльність яких оскаржується. Суд першої інстанції, встановивши,
що з адміністративним позовом звернулись не до тієї особи; яка повинна
відповідати за адміністративним позовом,
може допустити заміну відповідача або залучити другого відповідача.

Із
матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у
січні 2007 року
заявила вимоги про визнання дій посадових осіб військової частини А 1100 протизаконними, стягнення 10278грн.87коп.
вихідної допомоги з врахуванням індексації,
посилаючись на те, що
23.12.2005р. вона була звільнена з військової служби в запас, але в порушення ст. 15 Закону України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" при звільненні їй
не була виплачена вихідна допомога та були сфальсифіковані документи про її
виплату; на неодноразові звернення командування не реагувало. У березні 2007 року ОСОБА_1
доповнила позов вимогами про стягнення грошового забезпечення за час затримки
розрахунку, 3% річних за
порушення грошовою зобов'язання та моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями
відповідача, посилаючись також на
те, що на неодноразові звернення до
командира про виплату належних сум відповіді вона не отримала.

Тобто, ОСОБА_1 фактично оскаржує дії (бездіяльність)
посадових осіб, зокрема командира
військової частини.

В
порушення вищевказаних .положень законодавства суд не уточнив позовні
вимоги, не з"ясував чиї конкретно
дії оскаржуються і не притягнув цих осіб до участі у справі, постановивши рішення, яким займаються їх інтереси.

Таким
чином, ухвалюючи постанову від
04.04.2007р., суд вирішив питання про
права та обов»язки осіб, які не брали
участі у справі. Крім того, суд не
розглянув і не дав оцінки вимогам ОСОБА_1 про стягнення вихідної допомоги з
урахуванням індексу інфляції. Висновки суду,
які викладені в оспорюваній постанові,
суперечливі - так визнаючи протиправними дії посадових осіб вч А 1100
по невиплаті позивачці грошової допомоги при звільнені, суд в той же час зазначає, що грошова допомога при звільненні не була
виплачена позивачці з причин відсутності державного фінансування, вини посадових осіб в цьому немає.

Нерозгляд
всіх позовних вимог та розгляд справи за відсутності осіб, чиї дії оскаржуються, перешкоджає розгляду справи судом апеляційної
інстанції по суті з ухваленням нового рішення,
оскільки таким розглядом було б порушено принцип диспозитивності і
рівності прав сторін. В компетенцію суду апеляційної інстанції не входить
притягнення до участі у розгляді справ осіб,
які не були притягнуті до участі в ній судом першої інстанції.

Відповідно
до ст. б Європейської Конвенції про
захист прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд.
Статтею 227 ч.3п.п.5,
6 КАС України передбачено, що судові
рішення обов'язково скасовуються з

3

направленням
справи на новий розгляд, якщо суд
вирішив питання про права, свободи, інтереси та обов'язки осіб, які не були повідомлені про можливість
вступити у справу та розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не може
бути усунений ухваленням додаткового рішення. Частиною 7 ст. 9 КАС України
передбачено застосування загальних засад права(аналоі ія права) та аналогія
закону.

Статтею 195 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під
час апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції,
які призвели до неправильного вирішення справи; суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні вимоги,
що не були заявлені у суді першої інстанції.

Виходячи
з наведених обставин, аналогії
закону, враховуючи, що судом першої інстанції позов ОСОБА_1 в
частині оскарження дій(бездіяльності) конкретних службових осіб та застосування
індексу інфляції по суті не розглядався,
а відповідно до положень
ст. 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції і Кодексом
адміністративного судочинства до компетенції суду апеляційної інстанції не
віднесено розгляд справ по першій інстанції,
колегія вважає, що є підстави для
виходу за межі доводів апеляційної скарги та що оскаржуване рішення підлягає
скасуванню в повному обсязі з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 195, 198п.6, 205 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія

УXВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 04 квітня 2007 року - скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України на протязі одного
місяця.