Справа № 22а-3787/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 3787/08(11)
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Федоренко Р.Г. (справа № 2а-28/07)
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Нагорної Л.М., / доповідач /

суддів
- Стежко В.А., Суховарова А.В.

при секретарі
- Гулій О.Г.

за участю головного державного виконавця Заводського
відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргуОСОБА_1

на постанову
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року у справі за позовомОСОБА_1до Заводського
відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,
відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій
області, головного державного виконавця Заводського відділу державної
виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання
дій державного виконавця незаконними, -

в с т а н о в и
л а :

У червні
2007 року позивач звернувся до суду першої інстанції
з адміністративним позовом до Заводського відділу державної виконавчої
служби Запорізького міського управління юстиції, відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, головного державного
виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського
управління юстиції ОСОБА_2 та просив суд визнати
протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству України дії
державного виконавця ОСОБА_2, зобов'язати державного виконавця ОСОБА_2
звільнити з-під арешту його особисте майно, на яке накладено арешт відповідно
до акту опису та арешту майна від 20 лютого 2007 року Серія АА № 858733 з
додатком Серія АА № 001236, визнати неправомірною бездіяльність керівництва
Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського
управління юстиції по забезпеченню контролю за
діяльністю державного виконавця ОСОБА_2 та захисту його конституційних прав,
визнати неправомірною бездіяльність керівництва відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області. Під час розгляду справи позивач доповнив свої позовні
вимоги і просив заборонити відповідачам називати майно, внесене до акту опису й
арешту, майном боржника до тих пір, поки відповідачами не буде документально
доведено, що вищезазначене майно є майном боржника - ТОВ «Рембудкомплект». В
обґрунтування позовуОСОБА_1. посилається на те, що державний виконавець ОСОБА_2
під час виконання наказу господарського суду Запорізької області №22/256 про
стягнення боргу з ТОВ «Рембудкомплект» на користь КП «ПК «Заводський», навмисно
внесла в акт опису й арешту його особисті речі. За відсутності рішення суду
щодо вказаного майна дії відповідача є прямим порушенням його прав, гарантованих
ст. 41 Конституцією України, недотримання вимог Законів України «Про державну
службу», «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження» по
забезпеченню прав громадян. Відповідно до ч.1 п.6 ст.37 Закону України «Про
виконавче провадження» ОСОБА_2 повинна була закінчити виконавче провадження у
зв'язку з закінченням передбаченого законом строку. Окрім того, державний
виконавець прибула для здійснення виконавчих дій без службової форми, не надала
документів, які б свідчили про законність її дії, що говорить про те , що
державний виконавець не виконувала рішення суду, а використовувала своє службове становище з
метою порушення його законних прав та інтересів. На заяви до керівництва
ОСОБА_2 про порушення нею вимог закону при здійсненні виконавчих дій,
обґрунтованої відповіді та захисту свої прав не одержав, в зв»язку з чим
позивач вважає їх бездіяльність неправомірною.

Постановою
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року в задоволенні
позовуОСОБА_1було відмовлено, на підставі того, що досліджені по справі докази
свідчать про те, що в діях державного виконавця, які оскаржує позивач, відсутні
порушення діючого законодавства.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої
інстанції, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та
процесуального права та визнати протиправними дії відповідачів. При цьому
апелянт знову посилається на те, що суд не врахував, що державний виконавець
порушила строки проведення виконавчого провадження, при проведенні виконавчих
дій була без форменого одягу, акт склала не на належному бланку, та не
визначила власника майна, тобто його, описавши та арештувавши його майно.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково
виходячи із наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що на
виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління юстиції надійшов на виконання наказ №
22/265 від 21 червня 2006 року виданий
господарським судом Запорізької області № 22/265 (а.с.40), про стягнення з ТОВ
«Рембудкомплект» на користь КП «ПК «Заводський» суми боргу у розмірі 3118 грн.
81 коп.

Постановою
державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління юстиції від 14 липня 2006 року, було відкрито
виконавче провадження з примусового виконання вказаного наказу.

В ході проведення
виконавчих дій, державним виконавцем ОСОБА_2 встановлено, що у боржника
відсутнє майно, на яке могло бути звернуто стягнення, це підтверджується
довідками ДАІ, ЗМБТІ, ДПІ та банківської установи (а.с.92,93,96).

06
лютого 2007 року, стягувач звернувся до
відділу державної виконавчою служби з заявою про звернення стягнення на майно
боржника - ТОВ «Рембудкомплект», яке знаходиться в орендованому ним приміщенні
за аАДРЕСА_1

Відповідно до
ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими
документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на
належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не
може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті
види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.
Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається
державним виконавцем.

Відповідно до
ст.64 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника
- юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві
власності або закріплене за ним, у тому числі на майно, яке обліковується на
окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу
боржника - юридичної особи (за винятком майна, виключеного з обороту або
обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що державним виконавцем вірно і з
додержанням вимог ст. ст. 50, 64 Закону України «Про виконавче провадження»
було визначено підстави для опису й арешту майна боржника.

При
складанні акту опису й арешту майна, яке знаходилося в орендованому боржником
приміщенні за адресою вул. Орджонікідзе, 22, м. Запоріжжя, до нього також були
включені предмети, на які позивач вказує як на речі, що належать йому на праві
приватної власності, а саме: телевізор «Grundig» (№5),
принтер «Epson Stylus», відеокамера «Panasonik»,
холодильник «Днепр-2», холодильник «PRIVILED», стіл
дерев'яний коричневого кольору, часи жовтого кольору. Проте, відповідних
доказів для підтвердження права власності на зазначені предметиОСОБА_1. до суду
не надано.

При
цьому суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що виконавчі дії
провадились в нежилому приміщенні - офісі ТОВ «Рембудкомплект».

В
апеляційній скарзіОСОБА_1. посилається на те, що при проведенні виконавчих дій
державним виконавцем були порушені вимоги ч.3 ст.55 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: сторонам не надано копії постанови про арешт
майна боржника.

Зазначене посилання не може бути прийнятим до уваги у зв'язку з тим, що
при складанні акту опису й арешту майна боржника, державний виконавець діяв на
підставі ч.4 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до
якої арешт накладається саме актом опису й арешту майна, і його копія була
вручена директору ТОВ «Рембудкомплект» - ОСОБА_3., про що свідчить її підпис в
акті опису й арешту майна боржника (а.с.90).

В
апеляційній скарзіОСОБА_1. зазначає, що
відповідачами порушені строки проведення виконавчого провадження, і тому
воно підлягає закінченню відповідно до п.6 ст.37 Закону України «Про виконавче
провадження», дане твердження не прийняте судом до уваги, оскільки дія п.6
ст.37 вказаного закону поширюється лише на виконавчі провадження з виконання
виконавчих документів про стягнення періодичних платежів та про стягнення
аліментів.

Крім
того, під час розгляду справи виконавче провадження було закінчене постановою
відділу державної виконавчої служби від 12 грудня 2007 року (а.с.131) на тій
підставі, що боржник повністю сплатив суму боргу за виконавчим документом,
даною постановою відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження»
було скасовано арешт, накладений на майно боржника відповідно акту опису й
арешту майна від 20 лютого 2007 року, а описане й арештоване майно, в
присутності понятих, було передано боржнику відповідно до акту державного
виконавця від 12 грудня 2007 року (а.с.132).

Таким
чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок про правомірність дій державного виконавця при проведенні
опису та арешту майна ТОВ «Рембудкомплект»
.

Разом з
тим, колегія суддів вважає, що такі позовні вимоги, як зобов'язання
державного виконавця ОСОБА_2 звільнити з-під арешту особисте майно позивача, на яке накладено
арешт відповідно до акту опису та арешту майна від 20 лютого 2007 року Серія АА
№ 858733 з додатком Серія АА № 001236, а саме: телевізор «Grundig» (№5),
принтер «Epson Stylus», відеокамера «Panasonik»,
холодильник «Днепр-2», холодильник «PRIVILED», стіл
дерев'яний коричневого кольору, часи жовтого кольору, не підлягають розгляду в
місцевому загальному суді по нормах адміністративного судочинства, оскільки
відповідні правовідносини передбачають спір про право, тому провадження по
справі в цій частині позовних вимог слід закрити.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198
, ст. 20 1, 205
, 206 КАС України ,
колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну
скаргуОСОБА_1- задовольнити частково.

Постанову
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог , а саме - зобов'язання
державного виконавця ОСОБА_2 звільнити з-під арешту особисте майно позивача, на яке накладено
арешт відповідно до акту опису та арешту майна від 20 лютого 2007 року Серія АА
№ 858733 з додатком Серія АА № 001236, а саме: телевізор «Grundig» (№5),
принтер «Epson Stylus», відеокамера «Panasonik»,
холодильник «Днепр-2», холодильник «PRIVILED», стіл
дерев'яний коричневого кольору, часи жовтого кольору - скасувати та провадження
по справі закрити.

В іншій
частині постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2007
року залишити без змін.

Постанова
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту виготовлення її повного тексту.

Повний текст
постанови виготовлено 26 серпня 2008 року.

Головуючий:
Нагорна Л.М.

Судді:
Стежко В.А.

Суховаров А.В.