Справа № 22-а-3625/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 вересня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Носа С.П., Заверухи О.Б.,

при секретарі
судового засідання - Бацика О.Р.,

з участю сторін:

від позивача -
не явився,

від відповідачів
- не явився,

від 3-ї особи -
не явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - ОСОБА_1

на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20
листопада 2007 року про закриття провадження в справі № 2-а-897/07

за позовом ОСОБА_1

до Хмельницької міської ради,

третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_2,

про скасування рішення виконавчого комітету щодо передачі у
приватну власність земельної ділянки, скасування державного акта про право
приватної власності на земельну ділянку, -

в с та н о в и л
а :

У
листопаді 2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив скасувати рішення виконавчого комітету щодо передачі у
приватну власність земельної ділянки, скасування державного акта про право
приватної власності на земельну ділянку.

20
листопада 2007 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області
прийнято ухвалу про закриття провадження в справі.

Прийняту
ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що даний спір не може бути предметом
розгляду даного суду як адміністративного, оскільки відповідачем фактично
ставиться питання захисту його майнових прав - права на земельну ділянку, яка
передана та перебуває у приватній власності третьої особи.

Вказану
ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1., який в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала суду першої
інстанції винесена з порушенням процесуального права, в зв'язку з чим просить
ухвалу скасувати та справу розглянути по суті задовольнивши позовні вимоги.

Як на
доводи своєї апеляційної скарги позивач покликається на те, що ухвала про
закриття провадження в адміністративній справі судом першої інстанції прийнято
помилково, без врахування вимог ст.ст.2,3,6,17,18,19,104 КАС України, щодо
визначення компетенції адміністративних судів.

Сторони
та третя особа в судове засідання не явились, хоча належним чином були
повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4
ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Розглядаючи
спір та приймаючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження в справі суд
першої інстанції виходив з встановлених обставин, зокрема, що позивачем
ставиться вимога про скасування рішення суб'єкту владних повноважень № 152 від
08.12.1994 року, щодо передачі у приватну власність земельної ділянки та
Державного акту приватної власності на земельну ділянку від 20.07.1995 року, а
тому в силу ст.17 КАС України не підлягає розгляду Хмельницьким міськрайонним
судом, як адміністративним судом.

Колегія
суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції встановивши
правильно фактичні обставини зробив вірний висновок про неможливість розгляду
даної справи в порядку адміністративного судочинства виходячи з наступного.

Згідно
п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а згідно п.7
ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень

Так,
дійсно відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як
вбачається з позовної заяви позивача він просить вирішити в порядку
адміністративного судочинства спір в якому ним ставляться вимоги про захист
його майнових прав, як власника земельної ділянки (а.с.7) суміжної з ділянкою,
що перебуває у власності третьої особи (а.с.6).

Таким
чином позивач звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом
фактично з вимогою майнового характеру де ним ставиться вимога про захист його
права на земельну ділянку власником якої з 1994 року є тертя особа.

Встановлено,
що третій особі був виданий Державний акт на право власності на спірну земельну
ділянку, згідно з яким остання стала власником такої земельної ділянки (а.с.6),
ще в 1995 році, та позивачу також видано відповідний Державний акт на право
власності на суміжну земельну ділянку, згідно з яким він став власником такої
земельної ділянки (а.с.7). Таким чином прийняте рішення суб'єкту владних
повноважень, що оскаржується на час розгляду справи було обтяжене
правовстановлюючими документами, що засвідчують право власності та діями на
реалізацію таких прав.

Як, вбачається з
матеріалів справи оскаржувані рішення позивач бажає визнати незаконними лише з
однією метою, з метою поновити свої порушені права власності на земельну
ділянку.

Суд першої
інстанції правильно взяв до уваги те, що вимоги позивача нерозривно пов'язані з
його вимогами про поновлення його майнових прав, відносини з приводу реалізації
та захисту яких регулюються цивільним законодавством.

Крім того
позивач звернувся з позовом, в якому ним фактично ставляться вимогами щодо
позбавлення права власності на земельну ділянку 3-ї особи, відносини з приводу
реалізації та захисту яких регулюються цивільним та земельним законодавством.

Таким чином, з
огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин
встановлених судом першої інстанції, слід зробити висновок, що в даному випадку
наявний спір про право власності на нерухоме майно - суміжні земельні ділянки
між їх фактичними власниками, тобто про право цивільне, яке підлягає захисту на
підставі норм Цивільного Кодексу України та земельного законодавства, в порядку
цивільного судочинства.

Колегія суддів,
як зазначено вище, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх
правильними.

Так, відповідно
до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.1
ст. 3 КАС України справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до
ч.1 ст.15 глави 2 ЦК України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до
ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

Згідно п.1 ч.1
ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується
з висновками суду першої інстнції про те, що компетенція
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, як адміністративного
суду не поширюється на даний спір, що виник з цивільних правовідносин, який не
є публічно-правовим, а тому ухвала скасуванню не підлягає.

Поряд з цим,
позивач вправі звернутись до суду для вирішення даної справи в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 листопада 2007 року про закриття провадження в справі №
2-а-897/07 за
позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_2, про скасування рішення виконавчого комітету щодо передачі
у приватну власність земельної ділянки, скасування державного акта про право
приватної власності на земельну ділянку, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення. На ухвалу апеляційного суду
може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця після проголошення, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали
в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді:
С.П.Нос

О.Б.Заверуха