Справа № К-26423/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008
року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О.,

Горбатюка
С.А.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання
незаконними дій та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.05.2005 року він звернувся до
відповідача із заявою, в якій повідомляв про вчинення відносно нього
протиправних дій. 27.05.2005 року він
звернувся до Голови Верховної Ради із заявою про вчинення відносно нього
протиправних дій працівниками прокуратури, міліції та нотаріату. Зазначена
заява була направлена для розгляду Генеральній прокуратурі. Оскільки, на його
думку, Генеральна прокуратура України його
заяви належно не розглянула, просив суд визнати такі дії незаконними та
відшкодувати на його користь моральну шкоду у сумі 75000 грн.

Постановою Косівського районного суду
від 10 травня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2006
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення
скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що
позивачу Генеральною прокуратурою України за
результатами розгляду вище зазначених заяв були направлені мотивовані відповіді
від 16.05.2005 р., 05.08.2005 р., 19.08.2005 р., 04.11.2005 р.

Висновок суду про
те, що ОСОБА_2 отримав від Генеральної
прокуратури України відповіді на заяви у передбаченому Законом України
«Про звернення громадян» порядку, відповідає фактичним обставинам справи. З
таким висновком погодився суд апеляційної інстанції і доводи касаційної
інстанції його не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) підставами касаційного оскарження судового рішення є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і
процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
їх обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне
відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а
постанову Косівського районного суду від 10
травня 2006 року і ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених
ст.ст. 236
-239
КАС України.

Судді:
(підписи)

З
оригіналом згідно,

відповідальний
секретар:
Єрко С.М.