Справа № К-12777/07
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУ
______________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
“20” березня 2008 р.

Справа № А 17/350-06

К/с № К-12
777/07
Головуючий:
Нечитайло
О.М.
Судді:
Брайко А.І
.

Голуб
єва Г.К.

Пилипчу
к Н.Г.

Степашко
О.І.
при секретарі судового зас
ідання Ликовій В.
Б.
за участю представників:
позивача:
Гармаш Л
.М., дов. від 22.01.2008р.

№1990/10/08-10/2-08

Попова М.С.
, дов. від 22.01.2008р.

№ 1975/10/08-10/1-09
відповідача-1:
Левченк
о О.В., дов. від 15.01.2008р.

Житніков А
.І., ордер від 18.03.2008р. № 23/301
відповідача-2:
не зявивс
я
прокурора:
Кудінов Ю.М.

розглянувшикасаційну с
каргу Спеціал
ізованої державної податков
ої інспекції по

роботі з ве
ликими платниками податків

у м. Дніпроп
етровську
на постанову
Господар
ського суду Дніпропетровськ
ої області
від
19.12.2006р.
та ухвалу
Дніпроп
етровського апеляційного

господарсь
кого суду
від
17.05.2007р.
у справі
№ А 17/350-06
за позовом
Спеціалізо
ваної державної податкової і
нспекції по

роботі з ве
ликими платниками податків

у м. Дніпроп
етровську
до
1. Товариств
а з обмеженою відповідальніс
тю

компанії «
Ресурс»

2. Товариств
а з обмеженою відповідальніс
тю

компанії «
Вікторія плюс»
за участю
Прокурату
ри м. Дніпропетровська
про
визнання г
осподарського зобовязанн
я недійсним

та стягнен
ня
ВСТАНОВИВ:
Спеціалізована державна
податкова інспекція по робо
ті з великими платниками под
атків у м. Дніпропетровську (н
адалі позивач, СДПІ по РВПП
у м. Дніпропетровську) зверну
лась до господарського суду
Дніпропетровської області і
з позовною заявою до Товарис
тва з обмеженою відповідальн
істю компанії «Ресурс» (нада
лі- -відповідач-1, ТОВ компанія
«Ресурс») та Товариства з обм
еженою відповідальністю фір
ми «Вікторія плюс» (надалі
відповідач-2, ТОВ фірма «Вікто
рія плюс») про визнання госпо
дарського зобовязання нед
ійсним з підстав, передбачен
их ст. 207 Господарського кодек
су України та застосування н
аслідків, передбачених ст. 208 Г
осподарського кодексу Украї
ни.
Постановою господарського
суду Дніпропетровської обла
сті від 19.12.06р. (судова колегія у
складі: головуючий суддя - Стр
елець Т.Г., судді: Кеся Н.Б., Кожа
н М.П.), яку залишено без змін ух
валою Дніпропетровського ап
еляційного господарського с
уду від 17.05.2007р. у справі №А17/350-06 (суд
ова колегія у складі: головую
чий суддя Кузнєцова І.Л., су
дді: Чимбар Л.О., Швець В.В.) у зад
оволенні позову відмовлено.

Вказані судові рішення мот
ивовані тим, що надані позива
чем докази не є достатніми та
не свідчать про спрямованіс
ть укладених відповідачами д
оговорів купівлі-продажу на
досягнення цілей, що супереч
ать інтересам держави та сус
пільства в силу нормативного
припису ст. 207 ГК України.
СДПІ по РВПП у м. Дніпропетр
овську, не погоджуючись із за
значеними судовими рішенням
и господарських судів першої
та апеляційної інстанції, з п
ідстав порушення норм матері
ального та процесуального пр
ава, звернулась із касаційно
ю скаргою до Вищого адмініст
ративного суду України, в які
й просить скасувати ухвалені
у справі № А17/350 судові рішення
та прийняти нове рішення, яки
м позов задовольнити.
Відповідач-1 та відповідач-2
надали до Вищого адміністра
тивного суду України запереч
ення на подану у справі № А17/350 к
асаційну скаргу, в яких довод
и останньої вважають необгру
нтованими та просять залишит
и її без задоволення, а оскарж
увані судові рішення без з
мін.
Представник відповідача-2 у
судове засідання суду касац
ійної інстанції не зявився
, своїм процесуальним правом
, що передбачене ст.49 КАС Украї
ни не скористався, про причин
и не явки суду не зазначив, нез
важаючи на те, що про час і міс
це судового засідання був по
відомлений належним чином.

Відповідно до частини 1 ст. 220
КАС України, суд касаційної і
нстанції перевіряє правильн
ість застосування судами пер
шої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та проце
суального права, правової оц
інки обставин у справі і не мо
же досліджувати докази, вста
новлювати та визнавати довед
еними обставини, що не були вс
тановлені в судовому рішенні
та вирішувати питання про до
стовірність того чи іншого д
оказу.
Господарськими судами пер
шої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні о
бставини справи.
28 грудня 2005 року ТОВ компанія
«Ресурс» (покупець) з однієї с
торони та ТОВ фірма «Вікторі
я плюс» (продавець) з іншої сто
рони уклали договір № 200606 про п
оставку товару - агломерат за
лізорудний.
На виконання договору ТОВ ф
ірма «Вікторія плюс» виписан
о податкові накладні на зага
льну суму 553 015 400,00 гривень в тому
числі податок на додану варт
ість 92 169 233.33 грн.
В свою чергу, ТОВ компанія «
Ресурс» відповідно до платіж
них доручень сплатило ТОВ фі
рма «Вікторія плюс» за отрим
аний товар грошові кошти, про
що ТОВ компанія «Ресурс» над
ало до матеріалів справи акт
и приймання-передачі товару,
підписані відповідачами, як
і свідчать про отримання тов
ару ТОВ компанія «Ресурс» та
виконання ТОВ фірма «Віктор
ія плюс» своїх обовязків з
постачання товару, відповід
но до умов укладеного догово
ру.
В ході проведення планової
виїзної перевірки ТОВ компа
нія «Ресурс», позивачем було
складено акт перевірки №298-08-02/3-
31076200/ДСК від 21 серпня 2006 року «Про
результати виїзної плановою
перевірки ТОВ «Компанія «Ре
сурс» з питань дотримання ви
мог податкового, валютного, т
а іншого законодавства» та в
становлено, що вищевказане с
пірне господарське зобовя
зання укладалося з метою, яка
завідомо суперечила інтерес
ам держави та суспільства, а с
аме укладаючи спірне господа
рське зобовязання ТОВ фірм
а «Вікторія плюс», котрагент
відповідача-1, на думку позива
ча, мало намір приховати отри
мані за угодою грошові кошти
від оподаткування.
Даний факт підтверджуєтьс
я, згідно висновків позивача
, актом №209/08-02/3-4б/32282732 про обстеженн
я місцезнаходження ТОВ фірма
«Вікторія плюс» від 03.08.2006 року,
що складений ДПІ у Городоцьк
ому районі Львівської област
і.
За змістом даного акту вста
новлено, що ТОВ фірма «Віктор
ія плюс» за юридичною адресо
ю (відповідно до установчих д
окументів - Львівська област
ь, місто Городок, майдан Гайда
маків, будинок №18) не знаходит
ься, встановлення даного фак
ту стало підставою для вказа
них вище висновків щодо дійс
них намірів ТОВ фірми «Вікто
рія плюс» в частині досягнен
ня цілей, що суперечать інтер
есам держави та суспільства
при укладенні спірного догов
ору.
Заслухавши суддю-доповіда
ча, представника позивача, ві
дповідача-1, прокурора, розгля
нувши надані письмові докази
в їх сукупності, Вищий адміні
стративний суд України вважа
є, що касаційна скарга СДПІ по
РВПП у м. Дніпропетровську пі
длягає задоволенню частково
, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів
справи СДПІ по РВПП у м. Дніпр
опетровську, заявлено позов
про визнання господарського
зобовязання, укладеного м
іж відповідачами недійсним,
на підставі ст.ст. 207-208 Господар
ського кодексу України.
Судова колегія Вищого адмі
ністративного суду України в
бачає наявність підстав для
закриття провадження щодо да
ної частини позовних вимог, з
наступних мотивів.
Відповідно до статті 228 Циві
льного кодексу України (далі
- ЦК України) правочин, учинен
ий з метою, яка завідомо супер
ечить інтересам держави і су
спільства, водночас є таким, щ
о, порушує публічний порядок
а отже, нікчемним.
Як зазначено у частині 2 ста
тті 215 цього Кодексу, визнання
судом такого правочину неді
йсним не вимагається.
Даний факт, а саме встановле
ння нікчемності угоди як так
ої, що порушує публічний поря
док та суперечить інтересам
держави і суспільства презюм
ується у мотивувальній части
ні судового рішення, а не в рез
олютивній.
В свою чергу, органи державн
ої податкової служби, вказан
і в абзаці 1 статті 10 Закону Укр
аїни від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про держа
вну податкову службу в Украї
ні», можуть на підставі пункт
у 1.1 цієї статті звертатись до
судів із позовами про стягне
ння в доход держави коштів, од
ержаних за правочинами, вчин
еними з метою, яка завідомо су
перечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на
їхню нікчемність. Висновок с
уду стосовно нікчемності пра
вочину має бути викладений у
мотивувальній, а не в резолют
ивній частині судового рішен
ня.
За вчинення правочину з мет
ою, яка завідомо суперечить і
нтересам Держави і суспільст
ва, застосовуються санкції, п
ередбачені частиною 1 статті
208 ГК України. За змістом статт
і це можливо лише в разі викон
ання правочину хоча б однією
стороною. Зазначені санкції
не можна застосовувати за са
м факт несплати податків (збо
рів, інших обов'язкових плате
жів) однією зі сторін договор
у, оскільки за таких обставин
правопорушенням була б несп
лата податків, а не вчинення п
равочину. Для стягнення цих с
анкцій є необхідною наявніст
ь умислу на укладення угоди з
метою, яка завідомо суперечи
ть інтересам держави і суспі
льства, наприклад з метою неп
равомірного одержання з держ
авною бюджету коштів шляхом
відшкодування ПДВ у разі йог
о несплати контрагентами до
бюджету.
Згідно з частиною 1 статті 208
ГК України передбачені нею с
анкції застосовує лише суд. Ц
е правило відповідає статті
41 Конституції України, згідно
з якою конфіскація майна мож
е бути застосована виключно
за рішенням суду у випадках, о
бсязі та порядку, встановлен
их законом.
Оскільки, зазначені санкці
ї є конфіскаційними, стягуют
ься за рішенням суду в доход д
ержави за порушення правил з
дійснення господарської дія
льності, то вони належать не д
о цивільно-правових, а до адмі
ністративно-господарських с
анкцій як такі, що відповідаю
ть визначенню, наведеному в ч
астині першій статті 238 ГК Укр
аїни.
На підставі викладеного, су
дова колегія Вищого адмініст
ративного суду України дійшл
а висновку щодо наявності пі
дстав для скасування судових
рішень господарських судів
першої та апеляційної інстан
цій та закриття провадження
у справі в частині позовних в
имог СДПІ по РВПП у м. Дніпропе
тровську про визнання укладе
них відповідачами договорів
купівлі-продажу недійсними
в порядку, передбаченому ст. 20
7 ГК України.
Також, як вбачається з матер
іалів справи, позивачем заяв
лено вимогу щодо стягнення в
доход держави грошових кошт
ів у розмірі 553 015 400,00 грн., отриман
их за оскаржуваними господар
ськими зобовязаннями, на п
ідставі ст. 208 Господарського
кодексу України.
З даного приводу судова кол
егія Вищого адміністративно
го суду України дійшла насту
пних висновків.
Згідно з частиною 1 статті 208
цього Кодексу, якщо господар
ське зобов'язання визнано не
дійсним як таке, що вчинено з м
етою, яка завідомо суперечит
ь інтересам держави і суспіл
ьства, то за наявності наміру
в обох сторін - у разі виконан
ня зобов'язання обома є сторо
нами - в доход держави за рішен
ням суду стягується все одер
жане ними за зобов'язанням, а в
разі виконання зобов'язання
однією стороною з другої сто
рони стягується в доход держ
ави все одержане нею, а також у
се належне з неї першій сторо
ні на відшкодування одержано
го. У разі наявності наміру ли
ше в однієї зі сторін усе одер
жане нею повинно бути поверн
ено другій стороні, а одержан
е останньою або належне їй на
відшкодування виконаного ст
ягується за рішенням суду в д
оход держави.
В оскаржуваних судових ріш
еннях суди першої та апеляці
йної інстанції дійшли виснов
ку щодо відсутності підстав
для застосування наслідків,
передбачених п. 1 ст. 208 ГК Украї
ни, оскільки позивачем не дов
едено направленість оскаржу
ваних договорів на досягненн
я мети, що суперечить інтерес
ам держави та суспільства.
На підставі викладеного, су
дова колегія Вищого адмініст
ративного суду України погод
жується із висновками господ
арських судів першої та апел
яційної інстанцій щодо відсу
тності підстав для застосува
ння до відповідача-1 та відпов
ідача-2 санкцій, передбачених
ст. 208 ГК України.
На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адм
іністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Спеці
алізованої державної податк
ової інспекції по роботі з ве
ликими платниками податків н
а постанову господарського с
уду Дніпропетровської облас
ті від 19.12.2006р. та ухвалу Дніпроп
етровського апеляційного го
сподарського суду від 17.05.2007р. у
справі № А17/350-06 задовольнити ча
стково.
2. Постанову господарського
суду Дніпропетровської обла
сті від 19.12.2006р. та ухвалу Дніпро
петровського апеляційного г
осподарського суду від 17.05.2007р. у
справі № А17/350-06 в частині відмов
и у задоволенні вимог про виз
нання господарського зобов
язання недійсним скасувати і
з закриттям провадження у сп
раві.
В решті постанову господар
ського суду Дніпропетровськ
ої області від 19.12.2006р. та ухвалу
Дніпропетровського апеляці
йного господарського суду ві
д 17.05.2007р. у справі №А17/350-06 залишити
без змін.
3. Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення т
а не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених стат
тею 237 Кодексу адміністративн
ого судочинства України.

Головуючий суддя:

Нечитайло О.М.

Судді

Брайко А.І.

Голубєва Г.К
.

Пилипчук Н.Г
.

Степашко О.І
.

З оригіналом вірно
Відповідальний секретар

Ликова В.Б.