Справа № 2а-40/2007
Суддя: Гончар М.С.
Дата ухвалення: 2007-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-40/2007 р.
року м.
районний суд м. Запоріжжя у складі
судді Гончар
секретарі Бринош
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у
Запорізькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі у вигляді
одноразової грошової допомоги при звільненні і виході на пенсію та
відшкодування заподіяної моральної шкоди,
вересня 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до Державної податкової
адміністрації у Запорізькій області (надалі - ДПА у Запорізькій області), в якому зазначає наступне. Наказом ДПА у
Запорізькій області № 220-о від 10 жовтня 2005 року його звільнено з органів
податкової міліції у зв'язку із скороченням штату. На дату звільнення він мав
вислугу - 20 повних календарних років, в
зв'язку із чим йому нарахована відповідна пенсія. Відповідно до ст. 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262 - XII (із
змінами та доповненнями) абз. 1: військовослужбовцям, які мають право на пенсію за цим
Законом, при звільненні із служби за
вислугою строку служби, у зв'язку із
скороченням штатів виплачується грошова допомога у розмір 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. В
наказі про звільнення позивача нічого не сказано про виплату йому
вищезазначеної допомоги. На думку позивача,
наказ про його звільнення взагалі не погоджувався із юридичним
управлінням ДПА у Запорізькій області,
будь-яких офіційних пояснень з питання виплати грошо-ої допомоги з боку
посадових осіб йому не надавалось. Тому,
позивач звертався для вирішення цього питання до голови ДПА у
Запорізькій області, конкретної
відповіді не отримав. Вважає, що йому
штучно «приписують» отримання грошової допомоги у 1999 році, як особою,
яку звільнено на пенсію, хоч
права на пенсію на той час він не мав у зв'язку з недостатністю років вислуги.
На пенсію його звільнено вперше, тому
він відноситься до категорії осіб, які
визначені у абз. 4 ст. 9 Закон: «за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на
її отримання». Зміни до цієї норми внесені в контексті вимог абз. 2 ст. 2
Закону, де йдеться «про осіб, які раніше отримували пенсію та повторно
прийняті на службу». На дату звільнення позивача його місячне грошове забезпечення
складало 4623, 80 грн. Звідси, розмір
служби * 4623, 80 грн. (місячне грошове забезпечення)/ 0, 5 (50 відсотків)).
Крім того, позивач вважає, що йому неправомірними діями відповідача
завдано моральну шкоду, так як
призначення йому пенсії тривало майже 6 місяців, протягом зазначеного часу він не отримував
заробітну плату, тобто недоотримання
прожиткового мінімуму склало 2976, 0 грн. (розрахунок: 6 місяців * 496 грн. (прожитковий
мінімум на 1 працездатну особу). Він залишався у скрутному становищі разом із
своєю сім'єю, внаслідок чого погіршився
його стан здоров'я, лікування коштувало
понад 500 грн., виникли проблеми із
сплатою комунальних послуг тощо. Моральну шкоду оцінює в 2000 грн. В зв'язку із
вищевикладеним, позивач просить стягнути
з ДПА у Запорізькій області заборгованість по заробітній платі у вигляді
одноразової грошової допомоги при звільненні і виході на пенсію у розмірі
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав викладене в адміністративному
позові та письмових додаткових поясненнях до нього, наполягав на своїх позовних вимогах про
стягнення заборгованості по заробітній платі у вигляді одноразової грошової
відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 5476, 0 грн., просив їх задовольнити в повному обсязі.
відповідача за довіреністю Андросович Г.Є. та Заболотний О.А. у судовому
засіданні позовні вимоги позивача не визнали в повному обсязі, наполягали на письмових запереченнях
відповідача, наданих суду раніше, просили у задоволенні позову відмовити в
повному обсязі. При цьому зазначили, що
ст. 9 Закону України № 2262 (у редакції на день звільнення Піскуна СІ. з
органів внутрішніх справ 04 листопада 1999 року) визначала: «особам
складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби, та пенсіонерам з їх числа виплачується допомога в порядку і
розмірах, що визначаються Кабінетом
Міністрів України». Зазначена норма визначала,
що право на отримання грошової допомоги набували всі особи, які звільняються, а не лише ті,
які мають право на пенсію. Також ч. 2 п. 10 постанови КМУ № 393 (на
відміну від Закону України № 2262) в редакції на день звільнення ОСОБА_1. 04
листопада 1999 року із органів внутрішніх справ визначено перелік осіб, які не мають право на отримання зазначеної
вище грошової допомоги. В цьому переліку відсутня така категорія осіб, що звільнені за власним бажанням. В свою
чергу, відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону
України № 2262 (у редакції на день звільнення ОСОБА_1. з органів державної
податкової служби 10 жовтня 2005 року) військовослужбовцям, особам,
які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби
одноразова грошова допомога, передбачена
цією статтею, не виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на
її отримання. Як вище було доведено,
ОСОБА_1. набув право на отримання одноразової грошової допомоги при
першому звільненні, а тому його вимоги
згідно ч. 4 ст. 9 Закону України № 2262 не підлягають задоволенню. В частині
позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки призначення пенсії йому відбулось
лише через 6 місяців, ДПА у Запорізькій
області є неналежним відповідачем. Оскільки в її структурі відсутній
відділ, який займається питаннями
пенсійного забезпечення звільнених працівників. Сектор пенсійного забезпечення
функціонує в ДПА України та підпорядковується департаменту персоналу ДЛА
України. Відділ проходження служби податкової міліції ДПА у Запорізькій області
лише готує відповідні документи для оформлення пенсійної справи та направляє їх
до ДПА України. Так, 23 листопада 2005
року ДПА у Запорізькій області було направлено всі необхідні документи до ДПА
України для призначення пенсії ОСОБА_1. Згідно наданої відділом реєстрації та
обліку податків ДПА у Запорізькій області довідки від 15.09.2006 року № 4589 позивач
ОСОБА_1. з 16 січня 2006 року працює в Запорізькій філії АППБ «Аваль» та
отримує заробітну платню за місцем роботи. Позивач не надав суду жодного доказу
в підтвердження того, що його стан
здоров'я погіршився внаслідок несвоєчасної виплати йому пенсії. Надані суду
копії медичних документів та чеків на придбання ліків в період з 01 листопада
2005 року по 24 листопада 2005 року включно лише свідчать про те, що позивач ОСОБА_1. дійсно проходив медичне
обстеження в ОВЛК, на яке він просив
його направити згідно заяви від 10 жовтня 2005 року, поданої при звільненні, тобто ще до того, як йому не було своєчасно призначено пенсію
ДПА України. Крім того, представники
відповідача зазначили, що згідно Закону
України № 2262 вид грошового забезпечення з моменту звільнення ОСОБА_1. з
органів внутрішніх справ у 1999 році по день його звільнення з органів
податкової служби не змінився, лише було
звужено коло осіб, які мають право на отримання
цієї допомоги, зокрема: це право надано
лише особам, які мають за цим Законом
право на пенсію. Крім того, якщо б, навіть,
позивач мав право на зазначену допомогу,
то її розмір позивачем визначений неправильно, так як щомісячне грошове забезпечення
позивача на день звільнення з органів податкової служби було значно меншим
(довідка є в матеріалах справи).
Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв'язку з
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. наказом ДПА у Запорізькій
області № 220-О від 10 жовтня 2005 року звільнений з органів податкової міліції
у зв'язку із скороченням штатів. На дату звільнення він мав вислугу - 20 повних
календарних років, в зв'язку із чим йому
нарахована відповідна пенсія. До цього,
він працював на посаді адъюнкта кафедри кримінального права і
криміналістики Запорізького юридичного інституту МВС України і був звільнений
04 листопада 1999 року за власним бажанням.
Частини 1 та 4 ст. 9 закону України
від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції від 25
березня 2005 року передбачили, що особи
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби із скороченням штатів виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.
Вказаним особам у разі повторного
їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби
з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої
служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули
права на отримання такої грошової допомоги.
тим, на момент зільнення ОСОБА_1. з
органів внутрішніх справ у 1999 році в ст. 9 Закону від 09.04.1992 року в
редакції, що діяла на той час, також було передбачено, що військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, у разі звільнення зі служби
виплачується допомога, порядок і розмір
якої визначається Кабінетом Міністрів України.
до постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року на той час зазначена допомога
визначалась у розмірі 5 місячних грошових забезпечень, а з 08.01.2000 року - у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.
СІ. вже набував права на одноразову грошову допомогу при звільненні із органів
внутрішніх справ у 1999 році за Законом України № 2262-ХП від 09 квітня 1992
року і отримував її у розмірі 1468, 75 грн. (розрахунок: місячне грошове
утримання 293, 75 грн. *5 розмірів), із
них: 705 грн. було сплачено йому безпосередньо при звільненні, 765, 75 грн. стягнуто додатково за рішенням
Комунарского районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2003 року.
із ч. 4 ст. 9 Закону України в редакції від 23.03.2005 року наявність права на
отримання допомоги позивач помилково пов'язує із змінами в Законі, що стосувалось лише порядку визначення її
розміру. Отже підстав для задоволення вимог ОСОБА_1. в частині стягнення
н. надав суду належних доказів в підтвердження завдання йому відповідачем - ДПА
у Запорізької області будь-якої моральної шкоди. Тому, суд вважає необгрунтованими і таким, що не підлягають задоволенню позовні вимоги
позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди в
того, в частині позовних вимог позивача
ОСОБА_1. про стягнення моральної шкоди,
завданої внаслідок несвоєчасного призначення йому пенсії, ДПА у Запорізькій області є неналежним
відповідачем. Оскільки в її структурі відсутній відділ, який займається питаннями пенсійного
забезпечення звільнених працівників. Сектор пенсійного забезпечення функціонує
в ДПА України та підпорядковується департаменту персоналу ДПА України. Відділ проходження
служби податкової міліції ДПА у Запорізькій області лише готує відповідні
документи для оформлення пенсійної справи та направляє їх до ДПА України. 23
листопада 2005 року ДПА у Запорізькій області було направлено всі необхідні
документи до ДПА України для призначення пенсії ОСОБА_1.
наданої відділом реєстрації та обліку податків ДПА у Запорізькій області
довідки від 15.09.2006 року № 4589 позивач Піскун СІ. з 16 січня 2006 року
працює в Запорізькій філії АППБ «Аваль» та отримує заробітну платню за місцем
Судом не
можуть бути прийняті до уваги в підтвердження завдання моральної шкоди надані
позивачем копії медичних документів та чеків на придбання ліків в період з 01
листопада 2005 року по 24 листопада 2005 року включно, які лише підтверджують те, що позивач ОСОБА_1. дійсно проходив медичне
обстеження в ОВЛК, на яке він просив
його направити згідно заяви від 10 жовтня 2005 року, поданої при звільненні ДПА у Запорізькій
області, тобто ще до того, як йому не було своєчасно призначено пенсію.
Законом України «Про міліцію», Законом
України «Про державну податкову службу в Україні», Законом України № 2262-ХП від 09 квітня 1992
року «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», постановою
КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служ. и за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у
Запорізькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі у вигляді
одноразової грошової допомоги при звільненні і виході на пенсію у розмірі
грн. - відмовити в повному обсязі.
Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.