Справа № 22-а-8818/2008
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

інстанції - суддя Хрімлі О. Г
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

3
вересня 2008 року справа
№ 22-а-8818/08

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 26, 3 корпус

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Яманко
В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Малашкевич С.
А. Горбенко К. П. Білоус К. І.

за участю представників:

Прокурор від
позивача:

не з'явився
ОСОБА_1. - особисто,

від відповідача:

не з'явився, надане клопотання про розгляд справи без
присутності представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2008 року (постанова
виготовлена в повному обсязі 15
червня 2008 року) по
адміністративній справі № 2-а-6069/08 (суддя Хрімлі О. Г.) за позовом Прокурора
Олександрівського району Донецької
області в інтересах ОСОБА_1 смт. Олександрівка до Управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор
Олександрівського району Донецької області звернувся 18 лютого 2008 року в
інтересах ОСОБА_1до Донецького окружного адміністративного суду з позовною
заявою (арк. справи 1-3) до Управління Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької області
(далі по тексту - УПФУ в Олександрівському районі Донецької області) про
визнання неправомірною з боку відмову УПФУ в Олександрівському районі Донецької
області про перерахунок пенсії по інвалідності згідно статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
зобов'язання УПФУ в Олександрівському районі Донецької області провести
перерахунок пенсії по інвалідності згідно статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 1 січня 2008 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність з послідуючим перерахунком згідно зі змінами
діючого законодавства і встановлення нових розмірі прожиткового мінімуму для
непрацездатних громадян.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 10 червня 2008 року по справі № 2-а-6069/08 (арк. справи 34-36) позовні
вимоги прокурору Олександрівського району Донецької області в інтересах
ОСОБА_1були задоволені частково. Суд першої інстанції зобов'язав УПФУ в
Олександрівському районі Донецької області здійснити ОСОБА_1. перерахунок
пенсії по інвалідності згідно зі статями 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 1 січня 2008 року, виходячи з розрахунку 6 прожиткових мінімумів
для непрацездатних осіб з послідуючим перерахунком у відповідності зі змінами
діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб, в решті позовних вимог - відмовив.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати
постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Прокурор про час, місце та дату судового розгляду був
належним чином повідомлений, проте правом бути присутнім під час судового
розгляду не скористався.

Позивач під час судового розгляду проти апеляційної
скарги заперечував та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідачем через канцелярію Донецького апеляційного
адміністративного суду було надане клопотання про розгляд справи без
присутності представника відповідача (арк. справи 54).

Колегія суддів, заслухавши позивача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу,
встановила наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження (арк. справи 7)
віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (арк. справи 9).
Позивачу була встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_2 (арк. справи 9), довідками МСЕК (арк. справи 11).

Позивач - прокурор Олександрівського району Донецької
області, що діє на підставі Закону України “Про прокуратуру”. Відповідно до
пункту 6 статті 20 Закону України “Про прокуратуру” № 1789-ХІІ від 5 листопада
1991 року із змінами та доповненнями станом на 20 січня 2005 року, при
здійснені прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів
прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб. Згідно
статті 36-1 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійснені прокурорами від
імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,
що УПФУ в Олександрівському районі Донецької області неправомірно недоплачує
ОСОБА_1. пенсію, як інваліду 3 групи
внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, оскільки згідно статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсія повинна виплачуватися виходячи з 6 мінімальних пенсій за
віком, додаткова пенсії - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в апеляційній скарзі посилався на те, що
виплата пенсії ОСОБА_1. відбувалася на
підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до розмірів
встановлених постановами Кабінету Міністрів України, які є обов'язковими для
виконання державними пенсійними органами.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №
1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має одночасне право на
різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника,
призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного закону, у
разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та
цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

ОСОБА_1. була призначена за його вибором пенсія за 3
групою інвалідності, як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (арк. справи 10), та виплачувалася УПФУ в Олександрівському районі
Донецької області.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991
року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року зі змінами та
доповненнями станом на час існування спірних правовідносин визначає основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення
категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1
категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на
державну пенсію.

Абзацом 4 частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції на день звернення позивача за перерахунком) визначено, що особам,
віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з
підпунктом 12 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року N 107-VI, який набрав чинності з 1 січня 2008 року,
була викладена в новій редакції в частині того, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на день звернення позивача за
перерахунком)передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по
3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Стаття 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з
підпунктом 15 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»
була викладена в новій редакції, за якою розмір пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по 3
групі інвалідності, складає 110 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008
року N 10-рп/2008 у справі N 1-28/2008 щодо
предмету та змісту закону про Державний бюджет України на 2008 рік були
визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного суду
України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду
України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції
при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок
дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних
неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для
виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла
висновку, що відмова відповідача листом від 15 січня 2008 року (арк. справи 6)
в перерахунку пенсії позивачу, як інваліду 3 групи, на підставі внесення
відповідних змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на час винесення цієї відмови відповідачем відповідача дійсності, у
зв'язку з чим апеляційний суд погоджує
висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про
визнання відмови відповідача про перерахунок пенсії неправомірною.

Згідно частини 4 статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної
пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії
- з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії,
якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа. За частиною 5 статті 45 цього закону
документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного
фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про
перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

ОСОБА_1. звернувся
з заявою про перерахунок пенсії (арк. справи 5) до УПФУ в Олександрівському
районі Донецької області 15 січня 2008 року, листом від 15 січня 2008 року
(арк. справи 6) УПФУ в Олександрівському районі Донецької області відмовив в
перерахунку пенсії з вже досліджених у цій постанові підстав, тому відповідно
до вимог наведеної частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» позивач має право на перерахунок пенсії з 1
січня 2008 року, як і було визначено судом першої інстанції.

Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року N 107-VI затверджений
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470
грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Колегія суддів враховує, що в дійсний час, крім
вищенаведених законів, діє Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523
із змінами і доповненнями, внесеними
постановами Кабінету Міністрів України від 17 травня 2002 року N 666, від 4 березня 2004 року N 268, від 22 вересня
2004 року N 1240, за яким пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва
чи захворювання завдяки Чорнобильської катастрофи нараховуються відповідно до
статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком (пункти 1, 4 Порядку).

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений постановою Кабінету Міністрів
України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною і її положення
стосовно критеріїв обчислення розміру пенсій відповідають положенням статей 50,
54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Постановами № 1 від 3
січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету» та № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» всупереч положень статей 50, 54 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" Кабінетом Міністрів України були встановлені розміри сум, з
яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідач наполягає на тому, що за частиною 3 статті 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої
цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що стаття 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була
доповнена частиною третьою згідно із
Законом України від 25 березня 2005 року N 2505-IV, який набрав чинності
з 31 березня 2005 року, в той час як до
частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни, за якими
- обчислення і призначення пенсій по інвалідності провадиться на загальних
підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", були внесені згідно із Законом України від 17
листопада 2005 року N 3108-IV, що набрав чинності з 13 грудня 2005 року, тобто
в даному випадку застосовується принцип дії законів у часі, за яким до спірних
правовідносин повинні застосовуватися норми закону прийнятого та набравшого
чинності пізніше. Крім того, частиною 1 статті 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено застосування
прожиткового мінімуму для встановлення
розмірів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний спір суди першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової
пенсій передбачених статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет
України відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за
віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не
є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за
віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією
за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Загальний аналіз вищенаведених норм доводить, що
ОСОБА_1., як особі постраждалій від аварії на Чорнобильській АЕС та віднесеній
до 1 категорії, інваліду 3 групи, повинна була призначатися та виплачуватися
відповідачем щомісячно з 1 січня 2008 року пенсія у складі державної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно статті 49, абзацу 4 частини 1 статті 50, частини 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
проте судом першої інстанції в резолютивній частині постанови вказано про
зобов'язання УПФУ в Олександрівському районі Донецької області здійснити
ОСОБА_1. перерахунок пенсії по інвалідності згідно зі статями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 1 січня 2008 року з розрахунку 6 прожиткових
мінімумів для непрацездатних осіб, без окремого визначенням додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком,

При вирішенні цього спору, колегією суду було враховано,
що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року зі змінами
внесеними Законом України від 9 лютого 2006 року N 3436-IV, кожна фізична особа має право мирно володіти
своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами
міжнародного права.

У параграфі 22 рішення Європейського суду з прав людини
по справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) від 8
листопада 2005 року визначено, що поняття “власності”, яке міститься в першій
частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене
власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в
національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що
становлять майно, можуть також розглядатись як “майнові права”, і, таким чином,
як “власність” в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення,
полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник
право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1. В параграфі
23 цього ж рішення Європейський суд з прав людини зауважує, що в межах свободи дій держави
визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету.
Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи
відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинними.

Стосовно позовних вимог прокурору Олександрівського
району Донецької області про зобов'язання УПФУ в Олександрівському району
Донецької області надалі постійно здійснювати перерахунок пенсії за
інвалідністю згідно зі змінами законодавства і встановленнія нових розмірів
прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки в межах
Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право
позивача, внаслідок чого зобов'язання Управління Пенсійного фонду в подальшому
робити перерахунок пенсії з її збільшенням згідно змін, що будуть вноситися до
законодавства, є безпідставним, оскільки встановлює обов'язки на майбутнє без
наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припиненні або
зміненні в сторону зменшення шляхом внесення змін до закону. Крім того, судом
першої інстанції в порушення вимог статті 122 Кодексу адміністративного
судочинства України дана адміністративна справа була розглянута в строк, який
перевищує двомісячний термін.

Згідно частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто він повинен з'ясовувати ті
обставини чи порушення закону, у яких на думку особи, що подала скаргу, суд
першої інстанції допустив помилки, однак якщо при такому з'ясуванні буде
встановлено порушення закону, що призвели до неправильного вирішення справи,
поза межами оскарження, суд апеляційної інстанції може вийти за ці межі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом
першої інстанції спір розглянутий з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що обумовлює скасування постанови суду першої інстанції
та прийняття нової постанови з частковим задоволенням позовних вимог у
відповідності до норм права, застосованих при вирішенні цього спору для
забезпечення захисту прав та інтересів фізичної особи від порушень з боку
суб'єкту владних повноважень.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-6069/08 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
10 червня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-6069/08 скасувати.

Позовні
вимоги прокурору Олександрівського району Донецької області в інтересах
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі
Донецької області про визнання
неправомірною відмову про перерахунок пенсії по інвалідності згідно статей 50,
54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, зобов'язання УПФУ в Олександрівському
районі Донецької області провести перерахунок пенсії по інвалідності згідно
статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 січня 2008 року, виходячи
з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з
послідуючим перерахунком згідно зі змінами діючого законодавства і встановлення
нових розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян задовольнити
частково.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької
області здійснити ОСОБА_1, смт. Олександрівка перерахунок державної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2008 року,
виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України відкласти з дня закінчення судового розгляду справи на
строк п'ять днів складання постанови у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови складені,
підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому
засіданні 3 вересня 2008 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови
в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 5
вересня 2008 року.

Головуючий:
В.Г.Яманко

Судді: С.А.Малашкевич

К.П.Горбенко

З оригіналом згідно:

Суддя
В.Г.Яманко