Справа № К-4741/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Постанова

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого
- судді Ліпського Д.
В.,

суддів: Амєліна С. Є., Гуріна М.
І., Кобилянського М. Г., Юрченка В. В.,

розглянувши у
письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті
Керч Автономної Республіки Крим про перерахунок пенсії

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті Керч Автономної Республіки Крим на рішення
Керченського місцевого суду від 15 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 03 серпня
2004 року, -

встановила:

У лютому 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суду із вказаним
позовом. Просив зобов'язати відповідача відновити основний розмір пенсії з
урахуванням коефіцієнту корегування середньої заробітної плати працівників
народного господарства з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2003 року у
розмірі 262 грн. 14 коп. Стягнути з відповідача недоотриману пенсію за період з
01 листопада 2001 року по 31 грудня 2003 рік, у сумі 908 грн. 70 коп. Також
стягнути витрати на юридичну допомогу та державне мито.

Рішенням Керченського місцевого суду від 15
квітня 2004 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 03 серпня
2004 року, яким задоволені позовні вимоги.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального
права, просить судові рішення скасувати та постановити нове - про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права,
правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС
України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення Керченського місцевого суду від 15 квітня 2004 року та
ухвала Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 03 серпня 2004 року скасуванню з
ухваленням нового судового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог з
таких підстав.

Задовольняючи позов,
суди виходили з доведеності факту незаконного зменшення розміру пенсії ОСОБА_1

Однак, з таким висновком погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Законом України “Про внесення
змін до деяких Законів України” від 17 листопада 1999 року частину 3 статті 53
Закону України “Про пенсійне забезпечення” було викладено в такій редакції:
“Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає
право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66,
69), одержаного перед її припиненням, і призначаються у розмірах, передбачених
частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для
пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для
працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників,
зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з
якого призначається пенсія”.

Зазначеним Законом передбачено, що дія
статті 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (у новій редакції)
поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні
роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до підпункту “в” пункту 7
постанови Кабінету Міністрів України № 418 від 21 липня 1992 року під час
підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України середньомісячний
заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до
підпунктів “а” і “б” цього пункту, збільшується на коефіцієнт зростання
середньої заробітної плати працівників народного господарства за місяць, що
передує місяцю, з якого перераховуються пенсії, порівняно з середньою
заробітною платою працівників народного господарства, яка враховувалася під час
призначення (перерахунку) пенсії.

За таких обставин положення
зазначеного підпункту застосовуються лише у
разі, коли рішення про підвищення пенсій приймає Уряд України.

Як видно із матеріалів справи, у 1980 році
ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику
льотного складу цивільної авіації. У 1999 році він реалізував своє право на
призначення пенсії відповідно до статті 53 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” (у редакції Закону від 17 листопада 1999 року) - пенсію було
розраховано із застосуванням коефіцієнта зростання середньої заробітної плати
працівників народного господарства станом на листопад 1999 року й розмір пенсії
було обмежено двома з половиною величинами середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що
передує місяцю, з якого призначається пенсія. Розмір пенсії становив 202 грн. 02 коп.

У травні 2001 року за заявою позивача № 91 від 24
квітня 2001 року, управлінням було допущено помилку і застосовано
коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників народного
господарства на момент звернення за перерахунком, а не на момент призначення
пенсії, що призвело до остаточного встановлення пенсії в розмірі 262 грн. 14
коп., тобто більшого, ніж належало.

28 березня 2002 року Кабінет Міністрів
України прийняв постанову № 374 “Про підвищення розмірів пенсій, призначених
відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а також пенсій,
призначених відповідно до інших законів України, які раніше не підвищувались”.
Дія цієї постанови поширюється на пенсії, призначені працівникам
льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації відповідно до частини 3 статті 53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” і передбачає збільшення пенсій з 1 квітня 2002 року
непрацюючим пенсіонерам на 12 відсотків.

Інших рішень Уряд України після внесення
17 листопада 1999 року змін до статті 53 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”, про підвищення розміру пенсії працівникам льотного складу цивільної
авіації не приймав.

Зважаючи на те, що судовими
інстанціями обставини справи встановлені повно й правильно, однак допущено
помилку у застосуванні норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню з ухваленням постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 220, 229, 230
КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

постановила:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Керч Автономної Республіки
Крим задовольнити.

Рішення
Керченського місцевого суду від 15 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 03 серпня
2004 року скасувати, ухваливши нове судове рішення.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті
Керч Автономної Республіки Крим про перерахунок пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав, у
порядку і у строки, передбачені ст.ст. 237-239 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :