Справа № 22-а-5332/08
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Бенедик А.П.,
Суддів - Калиновського В.А.,
повідомлених осіб в судове засідання ніхто не прибув
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради на постанову Ковпаківського районного суду м.
Суми від 23.06.2008 року по справі №
до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
про визнання
дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів ,-
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського
районного суду м. Суми з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради, в якому просив
визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради по застосуванню, при виплаті грошової допомоги за 2007
рік, положень законів про бюджет, які обмежують обсяг його права на разову
грошову допомогу, встановлену Законом України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"; стягнути з відповідача суму недосплаченої
разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, за 2007 рік у розмірі
1770,30 грн.; зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради компенсувати йому
втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відповідно
Закону України „Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №
2050 від 19.20.2000р. в сумі 212,44 грн., згідно розрахунку.
Постановою Ковпаківського
районного суду м. Суми від 23.06.2008 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано
дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
протиправними; стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої щорічної разової
грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2007 рік у розмірі 1750 грн.; в
іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.
Справа №22-а-5332/08 Головуючий 1 інстанції:
Князєв В.Б. Категорія: 47
Доповідач: Калиновський В.А.
Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову.
В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції,
при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме:
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Бюджетного Кодексу
України, Цивільного Кодексу України, ст. 52 КАС України.
Позивачем подано заперечення
на апеляційну скаргу в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості
постанови суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої
інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій і має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів
бойових дій, що підтверджується фотокопією посвідчення,
виданого 22 квітня 1998 року, серія АБ № 374136 (а.с.4).
Відповідно до фотокопії листа Управління праці та
соціального захисту населення Сумської
міської ради від 10.12.2007 року (а.с.7), позивачу у перерахунку заборгованості
по разовій грошовій допомозі було відмовлено, з посиланням на те, що
положення ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"
втратило чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про
визнання деяких положень статей Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" неконституційними,
тобто з 09.07.2007 року. На час виплати у квітні місяці 2007 року
позивачу разової допомоги положення ст. 29 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік" були чинними.
Позивачу виплачено разову грошову
допомогу у квітні 2007 року у розмірі 280,00 грн. Дана обставина
повністю підтверджується фотокопією заяви позивача (а.с.6) та фотокопією листа
Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального
захисту", щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання, чи одержання грошового утримання.
Відповідно до п. 13 ст.71 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік», дію ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги було зупинено.
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні
права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від
09.07.2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36, ч.2 ст. 56, ч.2
ст.62, ч.1 ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік» («Справа про соціальні гарантії громадян») визнано таким,
що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 13 ст.
71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію
ч. 5 ст. 12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги. Рішення Конституційного Суду України у цій справі
має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні
вимоги, виходив з того, що між сторонами
склалися правовідносини, що
регулюються Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
громадян може мати
випадках, передбачених Основним Законом України, а саме: в умовах
воєнного або надзвичайного стану на певний строк, на момент звернення позивача
із заявою про стягнення заборгованості положення ст. 12 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист» не було зупинено,
оскільки норма п. 12 ст. 71 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", яка зупиняла їх дію на
2007 рік, рішенням Конституційного Суду України визнана не конституційною, а тому дії відповідача по незастосуванню чинної норми
Закону є протиправними; у зв'язку
з чим з Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради
слід стягнути на користь позивача недоплачену суму разової грошової допомоги за
2007 рік у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до п. 4 ст.7 Закону України «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність
становив: з 1 січня - 380, 00 грн., з 1 квітня - 406,00 грн., з 1 жовтня -
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір
пенсії, за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом. За
кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам
пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього
Закону, але не більш, ніж на 1 відсоток
мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.
Оскільки, збільшення
на один відсоток пенсії застосовується виключно при визначені розміру
пенсії громадянам, страховий стаж яких
становить понад 25 років для чоловіків та 20 років жінкам, а виплата щорічної
разової допомоги є державною пільгою, розмір якої чітко визначений ч. 5 ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії іх соціального захисту", тому при нарахуванні щорічної
допомоги береться лише розмір мінімальної пенсії за віком, що діяв на час
Так як виплата разової грошової допомоги здійснюється до
05 травня, тому належна позивачу до сплати сума становитиме розмір мінімальної
пенсії за віком у розмірі 406,00 грн., помножений на 5, що дорівнюватиме
2030,00 грн. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на користь
позивача слід стягнути 1750 грн. (2030 -280).
Що стосується вимог позивача про стягнення компенсації
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, то суд першої
інстанції дійшов висновку, що в задоволенні даних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.
Ч. 1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від
19.10.2000 р. визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати, провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період,
починаючи з дня набрання чинності цим
Законом. Згідно ч.2 ст.2 зазначеного Закону,
під доходами розуміють грошові доходи громадян, які вони одержують на території
України, і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати,
стипендії, заробітна плата (грошове
забезпечення) та інші.
Суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається,
що позивач просить стягнути на його
користь заборгованість по разовій грошовій допомозі, відповідно до ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» у розмірі 1770, 30 грн.
Суд першої дійшов висновку про те, що до пропущення строків виплати щорічної грошової допомоги,
яка виплачується учасникам бойових дій до 5 травня ,відповідно до ст. 12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не може бути застосовано
положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати», оскільки зазначена грошова допомога
має разовий характер.
Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.
до ст. 29 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин
п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, які визначали кратність виплат щорічної
допомоги до 5 травня, залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(«Справа про соціальні гарантії громадян»), визнано такою, що не відповідає
Конституції України (є неконституційною) ст. 29 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік», якою зупинено дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 04.12.2007
року звертався до відповідача по справі
із заявою про перерахунок здійсненої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік, у відповідності до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

10.12.2007 року на своє звернення позивач отримав
відповідь, в якій відповідач відмовив у
здійсненні перерахунку зазначеної допомоги, посилаючись на те, що всі виплати
позивачу було здійснено у відповідності до ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», а тому підстави для її перерахунку відсутні.

Колегія суддів вважає такі дії відповідача незаконними та
неправомірними, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України
рішення щодо неконституційності положення
ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік” ця норма Закону
втратила чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до відповідача
про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік були
чинними частини п'яті статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які підлягали застосуванню
до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування законодавчої
неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5
травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, колегія суддів вважає хибними з таких підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право
на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.3 та ч. 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка була чинною на час
виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачу право
на соціальний захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі, кратному до
мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі, встановленому
зазначеним законом, та не мав права відмовляти позивачу у задоволенні позову з
підстав не визначення в законодавстві України розміру мінімальної пенсії за
віком, який підлягає застосуванню при
розрахунку разової щорічної допомоги до 5 травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України, у разі
відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Ст.62 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу першого ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 квітня та
з 01 жовтня 2007 застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62 Закону України
«Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05
травня 2007 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік», мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами, та при розрахунку щорічної разової допомоги до
5 травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС
України, колегія суддів вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює
спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який
застосовується при обчисленні
розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми
закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст.62 Закону України «Про
державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного закону,
такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивачу у 2007 році Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради повинно
було сплатити до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 2050 гривень
(410х5=2050), а сплатило лише 280 гривень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано та правомірно задовольнив вимоги позивача в частині визнання
протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради на користь ОСОБА_1
недосплаченої разової грошової допомоги
за 2007 рік у розмірі 1750,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно того, що вимога позивача, про відшкодування
втрати частини доходу задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», під доходами слід
розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України, і
які не мають разового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога. Тобто позивач отримує грошовий дохід
разового характеру, а тому він не має права на грошову компенсацію у зв'язку з порушенням
строків виплати.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів вважає, що постанова Ковпаківського
районного суду м. Суми від 23.06.2008 року
по справі № 2-А-199/08 прийнята
з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для
її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2008 року
по справі № 2-А-199/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2008 року по справі №
2-А-199/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) А.П.
Бенедик

Судді (підпис) В.А. Калиновський

(підпис)
З.О. Кононенко

Повний
текст ухвали виготовлений та підписаний 14.10.2008 року

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
В.А. Калиновський