Справа № 22-а-282/2008
Суддя: Лядова Т.Р.
Дата ухвалення: 2008-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

16.10.2008

Справа
№ 22-а-282/08 Попередній № справи 2-а-260/08

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лядової Т.Р.,

суддів Дугаренко О.В. ,

Кучерука О.В.

секретар судового засідання Галайдіна Г.І.

за участю:

позивача
ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1виданий Славутинським МВ ГУМВС України в Київської області
15.01.1998р.;

представника позивача ОСОБА_2,
за усним клопотанням;

представник відповідача
Управління Пенсійного фонду України в м.Керч АР Крим не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Керченського міського адміністративного суду (суддя Белоусов Е.Ф.) від 04.07.2008р. у справі № 2а-260/2008р.

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Управління пенсійного фонду України
в м.Керч Автономної Республіки Крим (шосе Героїв Сталінграда, 60/1, м.Керч,
98329),

про визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У травні 2008р. ОСОБА_1. звернувся
до суду з позовною заявою до Управління
пенсійного ФондУ України в м.Керч з вимогами про зобов'язання
відповідача провести перерахунок йому державної та додаткової пенсій за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Вимоги мотивовані тим, що він є
інвалідом першої групи ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України в м.Керчі та отримує державну
пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю особам,
віднесеним до 1 категорії. Згідно ст.54 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, його
пенсія повинна складати 10 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія
згідно статті 50 вказаного Закону повинна складати 100 % мінімальної пенсії за
віком.

Відповідач всупереч зазначеним
нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій, тому він звернувся до
відповідача щодо проведення відповідного перерахунку зазначених пенсій, однак
отримав відмову. Позивач просив визнати протиправною вказану відмову УПФУ в
місті Керч.

Рішенням Керченського міського суду
АР Крим від 10 липня 2008р. (суддя Белоусов Е.Ф.) позовні вимоги задоволені
частково, на Управління пенсійного Фонду України в м.Керч покладений обов'язок
провести позивачу перерахунок його пенсії відповідно до статей 49,50,54 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” в редакції закону від 19.12.1991 року, в
задоволені іншої частини позовних вимог
ОСОБА_1. відмовлено. Суд мотивував
рішення тим, що перерахунок позивачу пенсії був здійснений відповідачем
відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, розмір перерахованої пенсії значно вище, чім пенсія, перерахована
у відповідності Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, але, у зв'язку з тим, що
позивач наполягав на перерахунку пенсії в порядку ЗУ „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що є
його невід'ємним правом, тому суд задовольнив вимоги позивача в цій частині,
починаючи з 01.01.2008р. Щодо вимог позивача відносно покладення на відповідача обов'язку провести
перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2007р. судом першої інстанції було
відмовлено з тих підстав, що встановлений Постановою Кабінетом Міністрів
України № 1 від 03.01.2002р. розмір
державної та додаткової пенсії не переглядався до теперішнього часу.

На зазначене рішення від ОСОБА_1.
надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Ухвалою судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду
Лядової Т.Р. від 04.09.2008р. відкрите апеляційне провадження по апеляційній
скарзі ОСОБА_1.

Ухвалою судової колегії суддів
Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2008р. справа
призначена до апеляційного розгляду на 16.10.2008р., 10.00 годин.

Позивач та його представник у
судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про місце та
час розгляду справи повідомлена належним чином, направила на адресу суду
телеграму з проханням відкласти розгляд справи, у зв'язку з зайнятостю
представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, судова колегія знаходить можливим
апеляційний розгляд справи у відсутність нез'явившегося представника
відповідача, визнаючи достатніми для розгляду апеляційної скарги наявні в
матеріалах справи письмові докази.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду щодо правильності застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Як встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1. отримує державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю. Згідно ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: - інвалідам 1 групи -100 процентів мінімальної пенсії за
віком; - інвалідам 2 групи -75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам
3 групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу -50 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по 1 групі інвалідності -10 мінімальних
пенсій за віком; по 2 групі інвалідності -8 мінімальних пенсій за віком; по 3
групі інвалідності -6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам -3
мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, відповідно до Закону
розмір державної пенсії позивача не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за
віком. В ч.5 цієї ж статті зазначено, що
порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Такий
порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997р. №
523, проте, якщо пенсія обчислена за цим порядком буде меншою ніж встановлена в
ч.4 ст.54 Закону, відповідач повинен призначити на рівні встановленому Законом
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, оскільки законом встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими за розміри встановлені ст.54 цього Закону.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується ч.2 ст.46 Конституції України.

Судова колегія вважає
безпідставними посилання суду першої інстанції на необхідність проведення
позивачу перерахунку пенсії відповідно до ст.ст.49,50,54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в редакції 19.12.1991р., де передбачений зовсім інший розмір
пенсій, чим існуючий на сьогоднішній
час.

На думку судової колегії, суд
першої інстанції помилково взяв до уваги посилання відповідача на те, що
частиною п'ятою статті 54 Закону № 796-XII питання щодо обчислення пенсій за
цим Законом віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, який своєю
постановою від 03.01.2002 року № 1 встановив базову величину для обчислення
конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам,
віднесеним до 1 категорії, відповідно 19,91 гривні. Саме згідно з положеннями
цієї постанови відповідач визначив розмір пенсій позивачеві.

Відповідно до частини другої статті
19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини
четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та
частина четверта статті 54 Закону № 796-XII, а не постанова КМУ № 1, яка
істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону № 796-XII
випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими
частиною першою статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки
наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії
та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено
статтями 50 та 54 Закону № 796-XII.

Відповідно до частини третьої
статті 67 Закону № 796-XII, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі
збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до
статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4
категорії, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті
28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний
розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати
пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві
повинен проводитися виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з викладеного, судова
колегія приходить до висновку щодо
протиправності відмови відповідачем у перерахунку пенсій у разі
встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом, що у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.202
КАС України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового
про задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.195; п.3. ч.1 ст.198;
п.3 ч.1 ст.202; ч.2 ст.205; ст.206 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

2. Постанову Керченського міського
адміністративного суду (суддя Белоусов
Е.Ф.) від 04.07.2008р. у справі №
2а-260/2008р. за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в
м.Керч Автономної Республіки Крим про визнання дій протиправними, зобов'язання
здійснити певні дії - скасувати.

Ухвалити нову постанову про
задоволення позову ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м.Керч Автономної Республіки Крим зробити ОСОБА_1 перерахунок
державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
починаючи з 01 січня 2007 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
проголошення.

Головуючий суддя підпис Т.Р.Лядова

Судді
підпис О.В.Дугаренко

підпис
О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Помічник судді К.В.Краєвська