Справа № 2-а-8924/08
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-8924/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 серпня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Євпак В.В.,

при секретарі - Курдиш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1 (м. Малин)

до Головного Управління праці та соціального
захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації

про стягнення
невиплачених коштів, передбачених Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,-

встановив:

ОСОБА_1
звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що їй з
01.01.2007 року по 31.12.2007 року не
були проведені у повному обсязі виплати,
передбачені ст. 39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Зазначає, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, а
саме в розмірі 5 грн. 10 коп., тоді як Законом визначені інші, значно більші,
їх розміри, кратні мінімальній
заробітній платі у відповідні періоди. Таким чином її права були
порушені.

Заборгованість
по доплаті, як працюючій на території
радіоактивного забруднення, (ст. 39) позивачка
визначила в розмірі 5097 грн.

Позивачка в
судове засідання не з”явилась, просить справу розглядати у її відсутність.

Представник
управляння праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації в судове засідання не
з”явився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Суду надали
письмові заперечення.

Розглянувши
матеріали справи, суд встановив: позивачка ОСОБА_1, яка відноситься до потерпілої 4-ї категорії
внаслідок аварії на ЧАЕС, проживає та працює в м. Малині, Житомирської
області, яке віднесено до зони
посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до
ст. 39 Закону, доплата позивачці, яка працює в зоні посиленого
радіоекологічного контролю повинна була підвищуватись на одну мінімальну
зарплату.

Проте в
спірний період часу ця
доплата та допомога виплачувались частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати.

Згідно ст. 8
Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивачки.

Однак позов підлягає частковому задоволенню.

Так дію абзацу третього, четвертого частини
першої статті 39 Закону зупинено на 2007 рік
в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно
із Законом N 489-V ( 489-16 )
від 19.12.2006.

Рішенням
Конституційного Суду України N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 року п.
30 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено дії ст. 39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, визнано неконституційним.

Зазначені
положення ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, як
неконституційні втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 09.07.2007
року.

Таким чином
стягненню на користь позивачки підлягає компенсація та доплата у розмірі визначеному саме Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (ст. 39), але тільки з 09.07.2007 року.

Виплата
компенсації у розмірах передбачених Постановою Кабінету Міністрів України за
зазначений період позивачці була виплачена.

З врахуванням
викладеного вище та розміру мінімальної заробітної плати в Україні в спірний
період часу, який становив: з 1 липня 2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007
року - 460 грн.; розмір мінімальної пенсії за віком становив з 1 січня 2007
року -380 грн., з 1 квітня 2007 року -410 грн. 06 коп., з 1 жовтня 2007 року -
415 грн. 11 коп., суд стягує на користь позивачки належну їй компенсацію.

Заборгованість
перед позивачкою (ст. 39 Закону) за період з липня по грудень 2007 становить =
2668 грн. 80 коп. (440грн х 1 х 3міс.=1320 грн.) + (460 грн. х 1 х 3міс.=1380
грн.) - 31 грн. 20 коп. (отриманих
згідно ПКМ України).

Заперечень щодо правильності розрахунку та розміру виплат від
відповідача до суду не надійшло.

Керуючись
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ст. ст. 86, 158 -163, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 кошти, передбачені
Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в розмірі
2668 грн 80 коп.

В решті
позовних вимог відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: В.В.
Євпак