Справа № 22-а-3977/08
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа№22-а-3977/08
Головуючий 1 інстанції: Жигилій С.П.
Категорія: 53 Доповідач: Гуцал М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня
2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Водолажської Н.С.,
Гуцала М.І.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

представника відповідача Гірман В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду справу
за апеляційною скаргою відділу земельних ресурсів у Красноградському районі на постанову
Красноградського районного суду Харківської області від 07 квітня 2008 року по
справі № 2-а-7/2008

за позовом ОСОБА_1

до Красноградського районного
відділу земельних ресурсів Харківської області та

ОСОБА_2

про скасування постанов про
притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,
ОСОБА_1 звернулась до Красноградського районного суду Харківської області з
позовом до Красноградського районного відділу
земельних ресурсів Харківської області та ОСОБА_2, в якому просить Постанову
заступника начальника Красноградського районного відділу земельних ресурсів -
ОСОБА_2 № 163 від 26 грудня 2007 року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення - скасувати; розрахунки розміру шкоди, начебто
заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок у сумі 1097,09
грн., 780,04 грн, 503,25 грн., 69,32 грн., 769,97 грн., 397,57 грн. - відхилити.

Постановою
Красноградського районного суду Харківської області від 07.04.2008 року по справі № 2-а-7/2008 було задоволено позов
ОСОБА_1 до Красноградського районного відділу земельних ресурсів Харківської
області та ОСОБА_2 про скасування постанов про притягнення до адміністративної
відповідальності.

Скасовано постанову заступника
начальника Красноградського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_2 від 26
грудня 2007 року №163 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 гривен.

Скасовано постанову заступника
начальника Красноградського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_2 від 12
лютого 2008 року №4 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 188-5 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 85 гривен.

Відповідач, відділ земельних
ресурсів у Красноградському районі Харківської області, з зазначеною постановою
суду не погодився, та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
постанову Красноградського районного суду Харківської області від 07.04.2008
року.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови не вірно
застосовано норми матеріального права.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу відділу земельних ресурсів у Красноградському районі
Харківської області, позивач вважає, що апеляційна скарга безпідставна,
надумана, тому заперечує проти її задоволення та зазначає, що земельні ділянки
під 6-ма нежитловими приміщеннями - магазинами, які належать Красноградській
райспоживспілці згідно свідоцтв на право власності і розташовані на Базарній
площі м. Краснограда вона самовільно не займала, оскільки має всі наявні первинні документи на отримання її в
користування, а саме: Рішення Красноградської міської Ради за № 302 від 21.08.5
року, Протокол № 8 від 25.04.1974 року та Рішення від 26.08.1998 року про
закріплення земельних ділянок по фактичному користуванню за Красноградською
РССТ. Про вказані обставини були повідомлені працівники Відділу земельних
ресурсів, які проводили перевірку, але при
прийнятті рішення - до уваги цей факт не взяли. На підставі
вищевикладеного, позивач вважає, що працівниками Відділу земельних ресурсів її
безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 53-1 КУпАП
та безпідставно визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.. 185-5 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що на час
винесення приписів щодо усунення порушень земельного законодавства
Красноградською райспоживспілкою було укладено договір № 1/117 від 06.06.2007
року ФОП ОСОБА_3 щодо розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, на яких розташовані їх нежитлові об'єкти - магазини на Базарній площі
м. Краснограда. Про це було повідомлено працівників Відділу земельних ресурсів
та вручено копію договора № 1/117 від 06.06.2007 року і всі необхідні
документи, які підтверджували розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних
ділянок під нежитловими об'єктами, але це не було прийнято до уваги
спеціалістами Відділу земельних ресурсів, як не було прийнято до уваги і ті
обставини, що Красноградська райспоживспілка на законних підставах користується
земельними ділянками на Базарній площі, що підтверджується Витягом з технічної
документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на Базарній площі,
яка підписана і видана начальником Відділу Земельних ресурсів у
Красноградському районі - С.І. Мішурою.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а
постанову Красноградського районного суду Харківської області від 07.04.2008
року по справі № 2-а-7/08 - скасувати.

Позивач та другий відповідач до
суду не прибули, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним
чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства

України, - неприбуття в судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін, перевіривши судове рішення, дослідивши надані
до матеріалів справи документи, колегія
суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга Контрольно-ревізійного
управління в Харківській області задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено, що згідно рішення виконкому Красноградської міської ради від 25
квітня 1974 року Красноградській райспоживспілці виділено земельну ділянку під
будівництво двох торгових павільйонів на базарній площі м. Краснограда. Також
відповідно рішення виконавчого комітету Красноградської міської ради від
21.08.1985 року Красноградській райспоживспілці дозволено установку двох
павільйонів розміром 6 на 20 метрів на ділянці площею 0,012 га на території
ринку м. Краснограду для магазину по торгівлі комісійними непродовольчими
товарами.

Крім того, відповідно рішення
Красноградської міської ради від 26.08.1998 року закріплено в постійному
користуванні за Красноградським районним правлінням споживчого товариства
земельні ділянки, на яких розташовані торгові павільйони: магазин «Полтавська
горілка» на території ринку, павільйон на території ринку, павільйон
"Книги" на привокзальній площі, магазин "Подарки" по вул.
Леніна, магазин "Книги" на території ринку, магазин
"Кооператор" по вул. 19 вересня, магазин №3 комісійний та
сільгоспродукти на території ринку.

Згідно свідоцтв на право власності
Красноградській райспоживспілці належать 6 нежилих приміщень, які розташовані
на Базарній площі в м. Краснограді.

Постановою заступника начальника
районного відділу земельних ресурсів у Красноградському районі ОСОБА_2 від
26.12.2007 року за № 163, ОСОБА_1 визнана винною в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, а саме в тому, що Красноградською
райспоживспілкою самовільно використовується 6 земельних ділянок загальною
площею орієнтовно 0,0836 га. на Базарній площі в м. Краснограді та накладено на
ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривен. Також
за наслідками перевірки 18 грудня 2007 року в зв'язку з встановленням фактів
самовільного використання земельних ділянок Красноградською райспоживспілкою,
були видані приписи № 003941- №003946, в яких було вказано на необхідність
усунення порушень земельного законодавства.

12.02.2008 року постановою
заступника начальника районного відділу земельних

іесурсів у Красноградському районі
ОСОБА_2 за № 4, ОСОБА_1 визнана винною

і скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, а саме не

виконання приписів № 003941-
№003946 щодо необхідності усунення порушень земельного

законодавства від 18 грудня 2008
року та накладено адміністративне стягнення у вигляді

штрафу в розмірі 85 гривен.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 щодо скасування
постанови заступника начальника Красноградського районного відділу земельних
ресурсів ОСОБА_2 від 26 грудня 2007 року №163 щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривен виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП
передбачена адміністративна відповідальність за самовільне зайняття земельної
ділянки.

Згідно ст. 125 ЗК
України право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації. Право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної
реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж
у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та
державної реєстрації забороняється.

У відповідності до ст. 126 цього ЗК України,
- документами, що посвідчують право власності і право постійного користування
земельною ділянкою є державні акти, форма яких затверджується Кабінетом
міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється
відповідно до закону.

Статтею 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення викладені обставини, що підлягають з'ясуванню
при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують
і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи.

Згідно постанови про накладення
адміністративного стягнення від 26.12.2007 року №163 ОСОБА_1 визнана винною в
скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП (а.с.
31).

Відповідно до ст. 1 Закону України
" Про державний контроль за використанням та охороною земель"
самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про
фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати
земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання
документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Колегія суддів зазначає, що при
вирішенні питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності
за ст. 53-1 КУпАП необхідно розрізняти поняття "самовільне використання
земельної ділянки", за вчинення яких передбачена адміністративна
відповідальність за ст. 53-1 КУпАП та поняття "використання земельної
ділянки без правовстановлюючих документів" за вчинення яких
адміністративна відповідальність не
передбачена, на що вказується також в листах Державного комітету України по
земельних ресурсах від 12.04.2006 року №6-8-549/328 та від 16.08.2006 р. N
14-17-4/6045.

Колегією суддів встановлено, що
Красноградській райспоживспілці згідно рішення виконкому Красноградської
міської ради від 25 квітня 1974 року виділено земельну ділянку під будівництво
двох торгових павільйонів на базарній площі (а.с. 9)

Також, відповідно рішення
виконавчого комітету Красноградської міської ради від 21.08.1985 року
Красноградській райспоживспілці дозволено установку двох павільйонів розміром 6
на 20 метрів на ділянці площею 0,012 га на території ринку м. Краснограду для
магазину по торгівлі комісійними непродовольчими товарами ( а.с. 10 ).

Крім того, відповідно рішення
Красноградської міської ради від 26.08.1998 року закріплено в постійному користуванні
за Красноградським районним правлінням споживчого товариства земельні ділянки,
на яких розташовані торгові павільйони:

·
магазин "Полтавська горілка" на території
ринку, павільйон на території ринку,

·
павільйон "Книги" на привокзальній площі,

·
магазин "Подарки" по вул. Леніна,

·
магазин "Книги" на території ринку,

·
магазин "Кооператор" по вул 19 вересня,

·
магазин №3 комісійний та сільгоспродукти на території
ринку (а.с. 11).

На земельних ділянках на даний час
побудовано 6 нежилих приміщень, які згідно свідоцтв на право власності належать
Красноградській райспоживспілці і у відповідності до вимог діючого
законодавства на вказані будівлі виготовлені технічні паспорти ( а.с. 164-199).

Відповідно до ст. 415 Цивільного
Кодексу України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в
обсязі, встановленому договором.

Землекористувач має право власності
на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для
забудови.

Особа, до якої перейшло право
власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою.

Конституція України гарантує право
власності на землю, яке
набувається і реалізується громадянами,
юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина
друга статті 14).

За Конституцією України кожен
має право, зокрема, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному
законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним
(частини перша, друга, четверта статті 41).

Право власності на землю
набувається та реалізується
на підставі Конституції
України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються
відповідно до них (частина друга статті 78 Кодексу).

До прийняття чинної Конституції
України право приватної власності
громадян на землю
передбачалося Земельним кодексом
України в редакції від 13 березня 1992
року Законом України "Про власність"
Декретом Кабінету Міністрів України
"Про приватизацію земельних
ділянок" від 26 грудня 1992
року N 15-92, окремими указами Президента України щодо паювання земель.

Кожний громадянин має право
користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону
(ч. 2 ст. 13 Конституції України). До таких об'єктів належать, зокрема,
земельні ділянки.

Згідно з частиною третьою статті 41
Конституції України громадяни для задоволення
своїх потреб можуть користуватися
об'єктами права державної та
комунальної власності
відповідно до закону.
Ця конституційна гарантія
не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних
майнових прав громадян
(крім права власності)
або обмежує можливості такого
захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на
той час законодавства. Таким чином,
стосовно права постійного користування

земельними ділянками діє механізм
захисту, гарантований статтями 13, 14, 41, 55 Конституції України.

Земельний кодекс Української РСР
від 08 липня 1970 року встановлював безстрокове і тимчасове користування землею
(ст.15).

Земельний кодекс України в редакції від 13 березня 1992 року
закріпив право колективної
і приватної власності громадян на землю зокрема право
громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення
селянського (фермерського) господарства,
особистого підсобного господарства тощо (стаття 6). Це свідчить про те,
що поряд із
впровадженням приватної власності на
землю громадянам, на
їх вибір, забезпечувалася можливість продовжувати користуватися
земельними ділянками на праві постійного (безстрокового)
користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування.
При цьому в будь-якому
разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і
будь-яке обмеження права
користування земельною ділянкою у
зв'язку з не переоформленням правового титулу.

Чинний Кодекс прийнятий 25 жовтня
2001 року, визначив право
постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування
земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або
комунальній власності, без
встановлення строку (частина
перша статті 92).

Відповідно до ч. 1 п. 6 розділу Х
«Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи,
які мають у постійному користуванні земельні ділянки , але за цим Кодексом не
можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у
встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Визначення пунктом 6 Перехідних положень Кодексу
строку переоформлення права власності на
земельні ділянки ставить громадян у нерівні умови, оскільки громадяни за таких умов не є
рівноправними учасниками (суб'єктами)
земельних відносин щодо набуття права власності на землю.

Проте пункт 6
Перехідних положень Кодексу
зобов'язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому
порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права
постійного користування у
довгострокову оренду її строк
визначається "відповідно до
закону", що є неконкретним у зв'язку з невизначеністю
цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення.

Відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень ст.. 92, пункту 6 розділу Х
«Перехідні положення» Земельного Кодексу України (справа про постійне
користування земельними ділянками), - встановлення обов'язку громадян переоформити
земельні ділянки, які
знаходяться у постійному
користуванні, на право власності або
право оренди до 1 січня
2008 року потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації
цього права відповідно до вимог частини
другої статті 14, частини другої
статті 41 Конституції України. У зв'язку з відсутністю визначеного
у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни
не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних
положень Кодексу у встановлений
строк, про що
свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку.

Набуття громадянином права
власності на земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні, в загальному порядку, визначеному статтею 118 Кодексу,
не передбачає встановлення обмеження щодо строків набуття
цього права. Відповідно до пункту 2 Постанови
Кабінету Міністрів України
"Про затвердження форм державного акта
на право власності
на земельну ділянку
та державного акта на
право постійного користування земельною ділянкою" від 2
квітня 2002 року N
449 раніше видані державні акти
на право приватної
власності на землю, державні акти
на право власності
на землю та державні акти на право
постійного користування землею
залишаються чинними і підлягають
заміні в разі
добровільного звернення громадян
або юридичних осіб.

Приписи пункту 6 Перехідних
положень Кодексу є нормами
процесуального права і тому не повинні обмежувати норми
матеріального права щодо права власності на землю та його набуття громадянами.

При прийнятті рішення щодо
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП
посадова особа, яка виносила постанову про накладення адміністративного
стягнення - заступник начальника Красноградського районного відділу земельних
ресурсів ОСОБА_2 керувалася вимогами ст. 125 Земельного кодексу України, яка
діє на даний час. При цьому, не приймалося до уваги, що рішення Красноградською
міською радою щодо надання земельної ділянки Красноградській райспоживспілці
приймалися на підставі Земельних кодексів України, які на даний час втратили
чинність. При цьому не приймалося до уваги що вимоги ст. 125 Земельного кодексу
не мають зворотної сили.

Таким чином, суд вважає, що Красноградська райспоживспілка використовує
земельні ділянки під нежилими приміщеннями на території Базарної площі в
м.Краснограді на підставі відповідних рішень Красноградської міської ради, які
на даний час не скасовані. Окрім цього, правопорушення, передбачене ст. 53-1
КУпАП з об'єктивної сторони передбачає заняття особою за власною ініціативою та
во власних цілях земельної ділянки, яка не належить йому на праві
землекористування чи власності, а з суб'єктивної сторони - передбачає умисну
форму вини, тобто особа повинна усвідомлювати протиправність свого діяння,
займаючи не належну їй на праві власності чи користування земельну ділянку.
Враховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено відсутність в діях
позивача об”єктивної та суб”єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.
53-1 КпАП України.

Таким чином ОСОБА_1 була
безпідставно притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 щодо скасування
постанови заступника начальника Красноградського районного відділу земельних
ресурсів ОСОБА_2 від 12 лютого 2008 року №4 щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривен виходя з
наступного:

Відповідно до постанови про
накладення адміністративного стягнення від 12.02.2008 року №4 ОСОБА_1 визнано
винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5
КУпАП, а саме невиконання приписів щодо усунення порушень земельного
законодавства № 003941- №003946 від 18.12.2007 року, а саме що Красноградською
райспоживспілкою самовільно використовується земельні ділянки на Базарній площі
в м.Краснограді загальною площею орієнтовно 0,0838 га. (а.с. 65)

Таким чином, ОСОБА_1, згідно
вказаної постанови, не усунула порушення земельного законодавства щодо
самовільного використання земельних ділянок.

Колегією суддів встановлено, що
Красноградською райспоживспілкою самовільно зайняті земельні ділянки, на які
вказують працівники відділу земельних ресурсів під час проведення перевірки, на
території Базарної площі в м. Краснограді не використовуються.

При цьому, на час внесений приписів
щодо усунення порушень земельного законодавства Красноградською
райспоживспілкою було укладено договір №1/117 від 06 червня 2007 року з ФОП
ОСОБА_3 щодо розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Працівники відділу земельних
ресурсів не прийняли до уваги, що розробка проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок - це триваючий процес, який потребує значного часу та не може
бути обмежений приписом щодо усунення порушень земельного законодавства.

Вказаний проект було виготовлено лише
04.03.2008 року і на даний час
посадовими особами Красноградської райспоживспілки приймаються заходи щодо
заключення договорів оренди вказаних земельних ділянок.

Колегія суддів також зазначає, що
під час внесення приписів щодо усунення порушень земельного законодавства (а.с.
25-30) не було вказано, що саме повинна була вчинити ОСОБА_1, для усунення
порушень. При винесенні постанови також не проводилась перевірка того, чи могла
ОСОБА_1 у встановлений термін - до 17.01.2008 року усунути порушення, на які
вказано в приписах. Вказані факти вказують на неповноту проведених перевірок та
на їх формальність.

Відповідно до частини першої ст. 268 Кодексу
України про адміністративні правопорушення, - справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка
притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може
бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані
про своєчасне її сповіщення
про місце і
час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи.

Відповідачем, не надано жодного
доказу в підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином запрошувалась для
розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах
справи є лише повідомлення про розгляд справи про адміністративне
правопорушення від 19.12.2007 року та від 05.02.2008 року, начебто надіслані на
адресу ОСОБА_1, але ж доказів про отримання позивачем зазнаних повідомлень,
матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1
складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

Отже, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції
повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги виводів суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу земельних ресурсів у Красноградському районі на постанову
Красноградського районного суду Харківської області від 07 квітня 2008 року по
справі № 2-а-7/2008- залишити без задоволення.

Постанову Красноградського районного суду
Харківської області від 07 квітня 2008 року по справі № 2-а-7/2008 - залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 01 липня 2008 року.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.С.
Водолажська

(підпис) М.І.
Гуцал

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя Харківського

Апеляційного адміністративного суду М.І.
Гуцал