Справа № 22-а-4709/08
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-4709/08 Головуючий 1 інстанції: Загнійко А.В.
Категорія: 48 Доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня
2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді
- Мінаєва О.М.

суддів - Шевцова Н.В., Гуцал М.І.

секретаря судового засідання Баглаєнко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міністерства фінансів України на постанову Котелевського
районного суду Полтавської області від 08 квітня 2008 року по справі № 2-а-7/08

за позовом ОСОБА_1

до
Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної
політики України

третя особа яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державного
Казначейства України у Полтавській області

про
визнання дій незаконними та покладення обов'язку
виплатити недоплачену одноразову щорічну грошову допомогу

встановила :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом про визнання дій Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
незаконними, та зобов'язання Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити на його
користь недоплачену йому за 2004-2007р.р. суму одноразової щорічної грошової
допомоги у розмірі 3162, 25 грн. (за 2004-2006 роки) та 2920, 48 грн. (за
2007р.) всього 6082, 73 грн.

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 08 квітня
2008 року по справі № 2-а-7/08 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано
Міністерство фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці
та соціальної політики України Головному управлінню
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації для виплати ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу за 2007
рік у розмірі 2888, 00 грн. та зобов'язано Головне управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу за 2007 рік у розмірі
2888, 00 грн.

Міністерство фінансів України, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням
норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 95 Конституції України, п. 8 ч. 1 ст. 7 та частини 1,2 ст. 23
Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», вказує, що виплата грошової допомоги
ветеранам війни потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету
України, його обсяги не можуть визначитися будь-яким іншим законом, крім Закону
про Державний бюджет, і тому просить суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати, та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог.

Представник третьої особи, Головне управління
Державного Казначейства України у Полтавській області, в судове засідання не з'явився,
але через канцелярію суду надав лист,
в якому підтримує апеляційну скаргу Міністерства фінансів України в повному
обсязі, так як судом порушено норми матеріального та процесуального права, а
саме не враховано норми чинного бюджетного законодавства, та просить суд
розглянути дану справу без його представника.

Позивач та представники відповідачів в судове засідання не з'явились, були
повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та є
інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копіями його посвідчень
(а. с. 5, 6). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» учасник бойових дій має право на
щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни II групи
виплачується разова грошова допомога у розмірах вісім мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" щорічна виплата разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюються
органами праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або
через установи банків.

Мінімальний розмір пенсій за віком протягом 2004-2007 років становив: у
2004 році - 92,45 грн.; у 2005 році - 332,00 грн.; у 2006 році - 359,00 грн.; у
2007 році (на час виплати щорічної грошової допомоги) - 406,00 грн.

При встановленні мінімального розміру пенсії за віком не було встановлено
обмеження щодо можливості застосування мінімального розміру пенсії.

Крім того, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що
рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007р. у справі №6-рп/2007
за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої
статті 62, частини першої статті 66, пунктів
7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 статті 71, статей 98,103,111 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнано такою, що не
відповідає Конституції Україна (є неконституційною) стаття 29 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2007 рік", за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту учасникам бойових дій» здійснюється у
розмірі 280 грн.

Відповідно до письмово повідомлення Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
зазначається, що позивач ОСОБА_1 отримав щорічну разову грошову допомогу,
виплата якої передбачена ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» у 2007 р. як інвалід ІІ групи у розмірі 360
грн. (а.с. 59-60).

Отриманий позивачем розмір щорічної разової грошової допомоги є меншим, ніж
встановлений ч.5 ст.12 (за період з 2004 по 2006 роки) та ч.5 от. 13 (за 2007
рік) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту".

Відповідно до ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ст. 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отриманий ОСОБА_1 розмір щорічної разової грошової допомоги є меншим, ніж
встановлений ч.5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", відповідно до положень якої позивач
повинен був отримати разову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році у розмірі
3248,00 грн. (406 х8 = 3248,00 грн.). Недоплата грошової допомоги складає
2888,00 грн. (3248,00 - 360 = 2888,00грн.). Позивач ОСОБА_1 у 2007 році мав право
на отримання коштів згідно з ч. 5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», і не може бути поставлений у
залежність від бюджетних асигнувань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки рішення Конституційного
Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначеного Закону, що визнані неконституційними.
Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути оскаржене.

Колегія суддів вважає бездіяльність відповідача незаконною та
неправомірною, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення
щодо неконституційності положення ст.29 Закону України „Про Державний бюджет на
2007 рік” , ця норма Закону втратила чинність, а тому розмір разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік має бути встановлений відповідно до Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, який
підлягав застосуванню до спірних відносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права через неврахування законодавчої
неврегульованості питання щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5
травня відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, колегія суддів вважає помилковими з таких підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний
захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює
спірні правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком,
та інваліду ІІ групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачу у 2007 році Головне управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації мало сплатити до 5 травня
разову грошову допомогу у розмірі 3248,00 грн. (406х8 = 3248,00 грн.), а
сплатило лише 360 гривень, тобто не виплаченою залишилась сума у розмірі 2888
гривень.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції
щодо зобов'язання Міністерства фінансів України виділити та перерахувати через
Міністерство праці та соціальної політики України Головному
управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації для виплати ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу
за 2007 рік у розмірі 2888, 00 грн., з наступних підстав.

Відповідно до статті 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплати
щорічної разової грошової
допомоги до 5
травня здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку
або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам
- за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання. Отже в даному випадку, головним розпорядником коштів для виплати щорічної разової грошової
допомоги є Міністерство праці та соціальної політики України.

Також Положенням про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом
Президента України від 26 серпня 1999
року N 1081/99, не надано повноважень,
щодо перерахування коштів, переведення коштів органам соціального захисту населення,
для проведення виплат щорічної грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо скасування
постанови суду першої інстанції в частині зобов'язання Міністерства фінансів
України виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціальної
політики України Головному управлінню праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації для
виплати ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу за 2007 рік у розмірі 2888,
00 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Міністерство фінансів України на постанову Котелевського
районного суду Полтавської області від 08 квітня 2008 року по справі № 2-а-7/08
задовольнити частково.

Постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 08 квітня
2008 року по справі № 2-а-7/08 скасувати
в частині зобов'язання Міністерства фінансів України виділити та перерахувати
через Міністерство праці та соціальної політики України Головному управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації для виплати ОСОБА_1 недоплачену разову грошову
допомогу за 2007 рік у розмірі 2888, 00 грн.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог до Міністерства
фінансів України відмовити.

В іншій частині постанову Котелевського районного суду Полтавської області
від 08 квітня 2008 року по справі №
2-а-7/08 залишити без змін.

Постанова набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано
10 жовтня 2008 року.

Головуючий Мінаєва О.М.

Судді
Шевцова
Н.В.

Гуцал
М.І.