Справа № 2-а-1312/2007
Суддя: Семко Г.В.
Дата ухвалення: 2007-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року Томашпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого Семко
Г.В.

при
секретарі Клімочко
С. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської райдержадміністрації про стягнення разової
щорічної допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької області про стягнення недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги до 5 травня,
посилаючись на те, що вона є дружиною
загиблого(померлого) ветерана війни, і
згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»
має право на отримання щорічно до 5-го травня відповідного року разової
грошової допомоги за 1999-2006 p.p. у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

Але, всупереч вимогам ст. 2
вказаного Закону та п. 3 ст. 22 Конституції України, грошова допомога виплачувалась не в повному
обсязі.

Відповідач
повинен був проводити виплату щорічної разової грошової допомоги як сім»ї
загиблого (померлого) ветерана війни виходячи з розміру мінімальної пенсії за
віком, як передбачено ЗУ "Про статус ветеранів
війни....". Щ мало б бути виплачено щорічної грошової допомоги у 1999 році
15, 90 грн х 5 = 79, 50 грн, у 2000 році
24, 90 грн х 5 = 124, 50 грн., у 2001 році
34 грн. х 5 = 170 грн., у 2002 році 47,
30 грн х 5 = 236, 50 грн., у 2003 році
47, 30 грн., х 5 = 236, 50 грн., 2004 році - 92, 45 грн. х 5 = 462, 25 грн.. у
2005 році - 332 грн. х 5 = 1660 гри., у
2006 році - 350 гри. х 5 = 1750 грн.., а
з врахуванням виплаченої у 2003 році - 50 грн.,
у 2004 році- 65 грн., у 2005 році
-130 грн., у 2006 році - 130 грн. всього
за період з 1999 року по 2006 рік недоплачено 4389, 25 грн.

В судове
засідання позивачка не з»явилася однак направила на адресу суду заяву в якій
попросила справу розглянути в її відсутності ,
позов підтримує повністю, просить
суд його задоволити.

Представник
відповідача управління праці та соціального захисту населення Урянський
Олександр Сергійович позов не визнав,
просить відмовити в його задоволенні,
посилаючись нате, що при
обчисленні разової грошової допомоги до 5 травня враховані вимоги ЗУ «Про державний бюджет
України» на відповідні роки, якими
встановлено розміри разової грошової допомоги окремим категоріям громадян.
Коштів на виплату цим особам разової допомоги,
яка б відповідала вимогам ЗУ
"Про статус ветеранів...'" виділено небуло. Разом з цим
представник відповідача вважає, що
позивачем пропущено строк позовної давності,
який ст. 99 КАС України встановлений в 1 рік, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Суд, заслухавши представника управління праці та
соціального захисту населення Урянського О.С. ,
дослідивши та оцінивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У
відповідності до вимог ст. ст.
11.71 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за
межі позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Між
сторонами виникли правовідносини, що
регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Законом
України «Про державний бюджет України" на відповідні роки.

Так, позивачка ОСОБА_1. являлася членом сім»ї
загиблого(померлого) ветерана війни, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 24
лютого 2003 року і має право на пільги,
встановлені законодавством України для сімей загиблих(померлих)
ветеранів війни, учасників війни, учасників бойових дій, ветеранів війни, інвалідів війни.

Позивачу
була виплачена щорічна разова грошова допомога
у 2004 році- 65 грн., у 2005 році
-130 грн., у 2006 році -130 грн., і даний факт учасники процесу не оспорюють.

Рішенням
Конституційного Суду України №20-рп/2004 від 01.12.2004 р. у справі за конституційним
поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 44. 47. 78,
80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та
конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень частин другої, третьої,
четвертої статті 78 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004
рік» (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Разом з
цим, відповідно до ч.3 ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, с недійсними, а виплата,
яку здійснювало управління праці та соціального захисту населення до 5
травня, посилаючись на положення
державного бюджету України обмежують права і пільги ветеранів, учасників та інвалідів війни, оскільки виплачувались у меншому
розмірі, ніж передбачено Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду про визнання неконституційними деяких положень Закону
України «Про державний бюджет України» винесено в 2004 році, тому період за який необхідно нарахувати
щорічну допомогу обмежується 2004-2006 роками.

Розмір
мінімальної пенсії за віком становить у 2004 році - 92 гри. 45 коп.,
у 2005 році - 332 грн.,
у 2006 році (до 01.04.2006р.),
-350 грн.. а з 01.04.2006 р. - 359 грн.,
а тому суми виплат повинні складати:

у 2004
році - 92, 45 х 5 =462, 25 грн. .-65 грн. фактично виплачених, всього 397, 25 грн.; у 2005 році - 332, 00 х
5 = 1660 грн.-130 грн. фактично виплачених,
всього 1530 грн.; у 2006 році - 359, 00 х 5 = 1795 грн.-130 грн.
фактично виплачених, всього 1665 грн.

Всього
за 2004-2006 роки необхідно виплатити 3592, 25 грн.. Враховуючи
вищевикладене, суд вважає невірним
посилання відповідача лише на норми ЗУ
"Про Державний бюджет України " на відповідні роки, яким встановлена сума виплат разової щорічної
допомоги до 5 травня та відсутність коштів для виплати такої допомоги у
розмірах встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і
вважає, що управління праці та
соціального захисту населення повинно булб і мало всі законні підстави для
виплати позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в повному
обсязі, строк звернення до суду позивачці
необхідно поновити, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню за 2004-2006 роки,
стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1. недоплачену разову щорічну
грошову допомогу як члену сім»ї загиблого(померлого) ветерана війни за
2004-2006 роки в розмірі 3592, 25 грн.

Керуючись ст.
ст. 1 1. 71, 86. 159. 163 КАС України, ст.
10, 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту». Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік», Рішенням Конституційного Суду України №
20-рп/2004 від 01.12.2004р., суд, -

ПОСТАНОВИВ

Строк
звернення до суду поновити. Позов задовольнити частково. Стягнути з управління
праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної
адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2004-2006 роки в розмірі 3592, 25грн.

Держмито
в розмірі 51 грн. віднести за рахунок держави. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного
адміністративного суду через Томашпільський районний суд.