Справа № 2-А-48/07
Суддя: Ткачук С.С.
Дата ухвалення: 2007-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-А-48/07 ПОСТАНОВА
року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді Ткачук С.С.
при секретарі Шпаковській Ю.В., Назаровій О.С.,
відповідача в особі представника
Ясинуватського МРВ ГУМВС України в Донецькій області,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Ясинуватського МРВ ГУМВС України в
Донецькій області, Головного Управління МВС України в Донецькій області, МВС
України про визнання незаконними рішення Ясинуватського МРВ ГУМВС України в Донецькій
та середнього заробітку за час затримки,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними
рішення Ясинуватського МРВ ГУМВС України в Донецькій області (далі по
тексту Ясинуватський МРВ) щодо відмови терміново виплатити їй назначені суми
грошової допомоги у розмірі 14941 грн. ЗО коп., стягнути з відповідачів
середній заробіток за час затримки в розмірі 3848 грн. 80 коп. та моральної
шкоди в сумі 5000 грн.

В обґрунтування
свого позову зазначила, що з 20.08.84 по 19.12.06 вона проходила службу в
Ясинуватському МРВ на різних посадах. 19.12.06 була звільнена у відставку за
віком. їй було нараховано грошове забезпечення в сумі 14941 грн. ЗО коп., яке виплачувалося частками і тільки 13.04.07 їй було
виплачено останню частку вихідної грошової допомоги. З момента звільнення
позивачка не працювала, бо займалася пошуком нового місця роботи, їй не
сплачувалася пенсія, тому була позбавлена доходу.

Позивачка
вважає, що її відносини з Ясинуватським МРВ мали для неї трудовий характер,
тому за час затримки виплати грошової допомоги відповідно до положень ст.116
Кодексу Законів про працю (далі КЗпП) їй повинно бути виплачено середній
заробіток за час затримки. Також їй була завдана моральна шкода, яку вона
оцінила в розмірі 5000 грн.

ОСОБА_1 вказала,
що позбавлена матеріального прибутку вона зазнала моральні страждання, бо були
втрачені нормальні умови життя, внаслідок чого вона докладає додаткові зусилля
для організації свого життя, що негативно сказалося на її стан здоров'я.

В судовому
засіданні позивач підтримала свій позов і пояснила, що після звільнення їй було
встановлено 30% втрати професійної працездатності, для лікування вона немала можливості купувати ліки. Разом із нею проживає
похилого віку мати померлого чоловіка, яка потребує медичного догляду,
та донька, яка навчається за платною формою навчання в інституті. На ці потреби
їй було необхідно гроші, які вона була
вимушена займати. Просила позов задовольнити.

В судовому
засіданні представник Ясинуватського МРВ позов не визнала і пояснила, що призначена позивачці сума грошової
допомоги сплатилася за 4 рази, а саме, 15.02.07 - 1170 грн., 28.02.07 -
3000 грн., 30.03.07 - 1160 грн., 13.04.07 -9171 грн. ЗО коп. З боку
Ясинуватського МРВ не було перешкод у перерахуванні

2

суми грошової допомоги, бо розпорядником цих грошей є ГУ МВС України в
Донецькій області, звідкіля вони перераховувалися до установи, а потім відразу
на рахунок позивачки. Вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час
затримки безпідставні, бо позивачка не перебувала у трудових відносинах з
установою, а проходила службу в органах внутрішніх справ, тому норми КЗпП до
цих відносин не застосовуються. Діями Ясинуватського МРВ моральної шкоди не
було завдано, тому просила відмовити у позові у повному обсязі.

До суду надійшов
лист представника МВС України, в якому він заперечував на позов, бо вважає, що
по-перше позивачка не перебувала безпосередньо у трудових відносинах з МВС
України, по-друге КЗпП не регламентує відносини щодо проходження служби в
органах внутрішніх справ. Діючими нормативно-правовими актами, що регламентують
питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ, не передбачена виплата середнього заробітку за час затримки
при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

У своєму листі
представник Державного Казначейства України позов не визнав, бо не є головним
розпорядником бюджетних коштів і не несе відповідальності за дії органів
державної влади. Просив відмовити у позові в повному обсязі.

Вислухавши
пояснення сторін і дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів
справи судом встановлено, що наказом головного управління МВС України в Донецькій області від 18.12.2006 р. за
№415о/с майора міліції ОСОБА_1 було звільнено по п.65 "а" за
віком у відставку. Наказ надійшов до Ясинуватського МРВ 26.12.06. Відповідно до
наказу їй було нараховано вихідну грошову допомогу в розмірі 149401 грн. 30
коп. Ця сума в суді позивачкою не спростовувалася. Нарахована сума сплачувалася
позивачці частково: 15.02.07 -1170 грн., 28.02.07 - 3000 грн., 30.03.07 - 1160
грн., 13.04.07 - 9171 грн. 30 коп. На рахунок Ясинуватського МРВ дані суми
надходили відповідно -15.02.07,26.02.07,29.03.07 та 11.04.07.

Згідно положення
про Ясинуватський МРВ, затвердженого начальником ГУМВС України в Донецькій
області від 21.02.07 ця установа є юридичною особою, але не є розпорядником
грошових коштів.

Як вбачається з
листа представника головного управління МВС України в Донецькій області від
21.05.07р. за № 23/1102 фінансування підрозділів провадиться лише на 50-55% від
потреби, що є наслідком несвоєчасного розрахунку зі службовцями при їх
звільненні. Утримання чисельності військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу відбувається за фактичними видатками в межах фонду
заробітної плати (грошового забезпечення), затверджених для бюджетних установ у
кошторисах або планах використання бюджетних коштів.

На підставі
зазначеного суд визнає, що затримка розрахунку із відповідачем виникла не з
вини органів внутрішніх справ.

Враховуючи, що
позивачка не перебувала у трудових відносинах з Ясинуватським МРВ, а проходила
службу і 19.12.06 була звільнена з посади слідчого відділу даної установи, для
вирішення заявленого спору суд застосовує положення Законів України „Про
міліцію" від 20.12.90 за №565 із змінами, та „Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 12.12.91 за № 2011 із
змінами, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ від 29.07.91 за №114,
Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 за № 3460-1 У,
Положення про порядок і умови
державного обов'язкового особистого страхування
осіб

3

рядового, начальницького та вільнонайманого складу
органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ
від 29.06.91 за №59 із змінами.

Дія КЗпП на осіб
і начальницький склад органів внутрішніх справ, які мають спеціальні знання, не поширюються, оскільки вони
проходять службу і їх правовий статус регулюється вище перелічуваними
законами та нормативно-правовими актами.

Виплата середнього заробітку звільненому військовослужбовцю за час затримки
виплати грошової допомоги не передбачена.

Відшкодування
шкоди, заподіяної особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ, здійснюється згідно ст. 23 Закону України „Про міліцію" та
Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування
осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України, затверджених постановою КМУ від 29.06.91 за №59 із
змінами.

Як вбачається з
положення ст.23 даного закону до переліку випадків щодо відшкодування завданої
шкоди, стягнення моральної шкоди внаслідок затримки розрахунку виплати грошової
допомоги не відноситься.

Крім того,
відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявністю її вини. Незалежно від вини органу державної влади моральна шкода
відшкодовується, якщо шкода завдана фізичній особі у випадках зазначених в
п.п.2, 3 п.2 ст. 1167 ЦК.
Приведені позивачкою підстави завдання моральної шкоди до цих випадків не
належать.

На підставі
зазначеного суд приходить до висновку, що вимоги позивачки безпідставні і позов
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,79,163 КАС
України, суд

постановив:

Позов залишити без задоволення.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові про визнання незаконними рішення Ясинуватського МРВ ГУМВС
України в Донецькій області про відмову в терміновій
виплаті вихідної грошової допомоги в сумі 14941 грн. 30 коп., стягнення
моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки, як у безпідставному.

Постанова може
бути оскаржена до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення постанови, а у разі складання постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів без попереднього подання заяви
про апеляційне.