Справа № К-27271/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. -
головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Яготинського
районного суду Київської області від 18 квітня 2006 року та ухвалу судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 27 червня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

13 лютого 2006 року представник
ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом.

Зазначалося, що відповідач безпідставно перевів пенсію
позивача, призначену згідно статі 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на
пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, що призначається
згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В задоволенні заяви про призначення пенсії по
інвалідності внаслідок професійного захворювання згідно статей 23 й 26 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» відповідач відмовив.

Посилаючись на порушення пенсійних прав позивача його
представник просив їх поновити.

Постановою Яготинського районного суду
Київської області від 18 квітня 2006 року, залишеною без змін ухвалою судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 27 червня 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі представник позивача зазначає,
зокрема, що суди не врахували довідку лікарсько-трудової експертної комісії
серії ВТЭ-25 №011581 від 11 травня 1994 року про встановлення позивачу
інвалідності безстроково внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального
права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач
працював в АТП-13251 й з 21 травня 1986
року по 26 травня 1986 року його було відрядженно у село Мар'янівка Поліського
району Київської області з метою ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

З 11 травня 1994 року позивачу встановлено другу групу
інвалідності внаслідок професійного захворювання, яке пов'язано з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Призначено пенсію згідно статі 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

21 серпня 1997 року рішенням тимчасової комісії Київської
обласної державної адміністрації з питань проведення перевірки правильності
видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС»,
посвідчення позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС визнано таким, що видане безпідставно та вилучено.

Вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС стало підставою для переведення позивача на пенсію
по інвалідності внаслідок загального захворювання.

У вересні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області із
заявою про переведення його на пенсію по
інвалідності, яка настала внаслідок професійного захворювання й призначається
на підставі статей 23 й 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Заяву
просив розглядати в порядку, передбаченому статтею 82 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

В
задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що для призначення такого виду
пенсії слід надати акт розслідування професійного захворювання - форму П-4, що
затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№1094.

Відмовляючи в задоволенні позову суди попередніх
інстанцій правильно виходили з того, що суб'єкт владних повноважень діяв в
межах своїх повноважень, у відповідності з вимогами законодавства й не порушив
права та законні інтереси позивача.

Після втрати позивачем статусу учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, висновок
лікарсько-трудової експертної комісії серії ВТЭ-25 №011581 від 11 травня
1994 року про встановлення позивачу інвалідності безстроково внаслідок
професійного захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС обґрунтовано не взято до уваги суб'єктом владних повноважень.

Підстави для призначення пенсії по інвалідності, яка
настала внаслідок професійного захворювання на час звернення позивача до
територіального органу Пенсійного фонду України у 2005 році було врегульоване
Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком подання та оформлення
документів для призначення (перерахунку)
пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженим
наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду
України 30 квітня 2002 року №224/30.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 7 Порядку до заяви про
призначання пенсії за інвалідністю, яка настала внаслідок професійного
захворювання додається, зокрема акт розслідування професійного захворювання
(форма П-4), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня
2001 року «1094 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві».

Оскільки позивач не надав всіх документів, що необхідні
для призначення пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок професійного
захворювання то суб'єкт владних повноважень мав підстави для відмови у її
призначенні.

Судові рішення ухвалені з
додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею
229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і
ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 18 квітня 2006
року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття обставин.

Судді:

Д.В.
Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко