Справа № К-22813/07
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ С
______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого ад
міністративного суду Україн
и в складі
суддів: Фадєєвої Н.М., Бим М.Є
., Гордійчук М.П., Леонтович К.Г.,
Харченка В.В.

розглянувши у попередньо
му розгляді справу за касаці
йною скаргою Луганського обл
асного відділення Фонду соці
ального захисту інвалідів на
постанову господарського су
ду Луганської області від 7 че
рвня 2006 року та ухвалу Лугансь
кого апеляційного господарс
ького суду від 28 листопада 2006 р
оку у справі №2/164ад за позовом Л
уганського обласного відділ
ення Фонду соціального захис
ту інвалідів до відкритого а
кціонерного товариства “Укр
хіменерго” про стягнення сум
и, -
в с т а н о в и л а :
В квітні 2006 року Луганськ
е обласне відділення Фонду с
оціального захисту інваліді
в звернулося в суд з позовом д
о відкритого акціонерного то
вариства “Укрхіменерго”, в я
кому просило стягнути з відп
овідача 30132,80грн. штрафних санк
цій за не створення робочих м
ісць для працевлаштування ін
валідів у 2002 році.
Постановою господарськ
ого суду Луганської області
від 7 червня 2006 року, залишеною
без змін ухвалою Луганського
апеляційного господарськог
о суду від 28 листопада 2006 року, в
задоволенні позову відмовле
но.

______________________________________________________________________________________________
___________________
Справа № К-22813/07

Доповідач: Леонтов
ич К.Г.
Не погоджуючись з ухв
аленими по справі рішеннями
Луганське обласне відділенн
я Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до Вищо
го адміністративного суду Ук
раїни з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати ріше
ння судів першої і апеляційн
ої інстанцій та ухвалити нов
е рішення про задоволення по
зовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матер
іального права.
В письмових запереченнях н
а касаційну скаргу ВАТ “Укрх
іменерго” просить залишити у
хвалені рішення без змін.
Касаційна скарга не підляг
ає задоволенню з наступних п
ідстав.
Відповідно до статті 19 Зако
ну України “Про основи соціа
льної захищеності інвалідів
в Україні” для підприємств (о
б'єднань), установ і організац
ій незалежно від форми власн
ості і господарювання встано
влюється норматив робочих мі
сць для забезпечення працевл
аштування інвалідів у розмір
і чотирьох відсотків від заг
альної чисельності працюючи
х, а якщо працює від 15 до 25 чолов
ік - у кількості одного робочо
го місця.
Як встановлено судами попе
редніх інстанцій, згідно Зві
ту про зайнятість та працевл
аштування інвалідів за 2002 рік
(форма № 10-ПІ), середньообліков
а чисельність штатних праців
ників на підприємстві у 2002 роц
і складає 485 осіб, чисельність
інвалідів - штатних працівни
ків, які повинні працювати на
робочих місцях, створених ві
дповідно 4-х відсоткового нор
мативу складає 19 осіб.
Фактично у 2002 році, на підпри
ємстві відповідача працювал
о 25 інвалідів, з них: 7 осіб прац
ювало 12 місяців; 1 особа - 10 місяц
ів; 2 особи - 5 місяців; 2 особи - 4 мі
сяця, 1 особа - 3 місяці, 3 особи - 2 м
ісяці; 8 осіб - 1 місяць. Тобто, ін
валіди працювали не повний к
алендарний рік.
За розрахунком позивача, зд
ійсненим відповідно до пункт
у 3.3.3. Інструкції зі статистики
чисельності працівників, за
йнятих в народному господарс
тві, затвердженої наказом Мі
ністерства статистики Украї
ни від 07.07.1995р. за №171, середньообл
ікова чисельність інвалідів
склала 11 осіб, не працевлашто
вано 8 інвалідів.
Відповідно до статті 18 Зако
ну України “Про основи соціа
льної захищеності інвалідів
в Україні” працевлаштування
інвалідів здійснюється орга
нами Міністерства праці Укра
їни, Міністерства соціальног
о захисту населення України,
місцевими Радами народних д
епутатів, громадськими орган
ізаціями інвалідів. Підбір р
обочого місця здійснюється п
ереважно на підприємстві, де
настала інвалідність, з урах
уванням побажань інваліда, н
аявних у нього професійних н
авичок і знань, а також рекоме
ндацій медико-соціальної екс
пертизи. Підприємства (об'єдн
ання), установи і організації
(незалежно від форм власност
і і господарювання), які викор
истовують працю інвалідів, з
обов'язані створювати для ни
х умови праці з урахуванням і
ндивідуальних програм реабі
літації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарант
ії, передбачені чинним закон
одавством.
Згідно з пунктами 5, 10-14 Положе
ння про робоче місце інвалід
а і про порядок працевлаштув
ання інвалідів (затверджено
постановою Кабінету Міністр
ів України від 03.05.1995р. за №314), підп
риємства розробляють заходи
по створенню робочих місць д
ля інвалідів, вносять їх в кол
ективний договір, інформують
центри зайнятості, місцеві о
ргани соціального захисту на
селення та відділення Фонду
соціального захисту інвалід
ів про створення (пристосува
ння) робочих місць для працев
лаштування інвалідів, а прац
евлаштування інвалідів здій
снюється державною службою з
айнятості, органами Мінсоцза
хисту, місцевими радами наро
дних депутатів, громадськими
організаціями інвалідів з у
рахуванням побажань, стану з
доров'я інвалідів, їхніх здіб
ностей і професійних навичок
відповідно до висновків МСЕ
К.
Докази, що відповідачем у 2002
році розроблялися всі необхі
дні заходи по створенню робо
чих місць для інвалідів суду
надано не було.
Відповідно до статті 250 Госп
одарського кодексу України а
дміністративно-господарськ
і санкції можуть бути застос
овані до суб'єкта господарюв
ання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, ал
е не пізніш як через один рік з
дня порушення цим суб'єктом в
становлених законодавчими а
ктами правил здійснення госп
одарської діяльності, крім в
ипадків, передбачених законо
м.
Як встановлено судами попе
редніх інстанцій, штрафні са
нкції повинні були бути спла
чені відповідачем не пізніше
15.04.2003р., а позивач звернувся з по
зовом до суду 06.04.2006р., тобто з пор
ушенням строку, встановленог
о статтею 250 Господарського ко
дексу України.
Отже, суди попередніх інста
нцій прийшли до вірного висн
овку про відсутність підстав
стягнення з відповідача штр
афних санкцій за не створенн
я у 2002 році робочих місць для пр
ацевлаштування інвалідів, ад
же позивачем було пропущено
передбачений Господарськог
о кодексу України строк заст
осування вказаних санкцій.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України су
д касаційної інстанції від
хиляє касаційну скаргу і за
лишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасу
вання судового рішення.
Відповідно до ст. 224 КАС Украї
ни суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішенн
я без змін, якщо визнає, що с
уди першої та апеляційної ін
станцій не допустили порушен
ь норм матеріального і проце
суального права при ухваленн
і судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.
Колегія суддів вважає, що до
води касаційної скарги не да
ють підстав для висновку про
неправильне застосування су
дами норм матеріального чи п
роцесуального права, яке при
звело або могло призвести до
неправильного вирішення спр
ави.
З урахуванням викладеного
, судами першої і апеляційної
інстанцій винесено законні
і обґрунтовані рішення, пост
ановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуаль
ного права і підстав для їх ск
асування не вбачається.
Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, колегія судд
ів Вищого адміністративного
суду України, -
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Луганс
ького обласного відділення Ф
онду соціального захисту інв
алідів відхилити.
Постанову господарського
суду Луганської області від
7 червня 2006 року та ухвалу Луган
ського апеляційного господа
рського суду від 28 листопада 2
006 року залишити без змін.
Ухвала остаточна і оскарже
нню не підлягає.

Судді: