Справа № 22-а-5537/08
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Очиргораєва О.М.
Доповідач 2 інстанції:
суддя Мінаєва О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2008 року

№ 22-а-5537/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцова Н.В.

Суддів - Мінаєва О.М., Гуцал М.І.

при секретарі судового
засідання - Баглаєнко Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача
ОСОБА_2. на постанову Київського районного суду м. Полтави від 27 травня 2008
року по справі № 2а-180/08

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського обласного
військового комісаріату

третя особа Головне управління Державного казначейства України в
Полтавській області, Полтавський обласний військовий комісаріат

про проведення перерахунку пенсії
та стягнення недоплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду
з позовом про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України
в Полтавській області здійснити перерахунок його пенсійного забезпечення та
виплатити заборгованість недоплаченої пенсії за період з 12.10.1996 року по
31.12.2004 року з урахуванням 40% щомісячної надбавки та 50% надбавки за
особливі умови служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу
робіт, які були встановлені військовослужбовцям Указом Президента України «Про
надбавки до грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України»
від 14.07.95р. №615/95, і які він отримував під час проходження військової
служби.

Постановою Київського районного
суду м. Полтави від 27 травня 2008 року по справі № 2а-180/08 в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про проведення перерахунку пенсії та стягнення
недоплаченої пенсії відмовлено на підставі пропущення строку звернення до
адміністративного суду.

Представник позивача, ОСОБА_2., не
погоджується з вказаною постановою Київського районного суду м. Полтави, подав
апеляційну скаргу, вважає, що постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що він не пропустив
строк звернення до суду, посилаючись на те, що лише з газетної публікації в
жовтні 2007 року ОСОБА_1. дізнався про можливість звернення за захистом своїх
прав. Враховуючи наведене, представник позивача просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 27
травня 2008 року по справі № 2а-180/08, та постановити нове
рішення, за яким зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з
12.10.1996 року по 31.12.2004 року з урахуванням 40% щомісячної надбавки та 50%
надбавки за особливі умови служби, виконання особливо важливих завдань або
значного обсягу робіт, які були встановлені військовослужбовцям Указом
Президента України «Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовцям
Збройних Сил України» від 14.07.95р. №615/95, і які ОСОБА_1. отримував під час
проходження військової служби.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином. Третя особа - Головне
управління Державного казначейства України у Полтавській області подала
клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника. У
відповідності ч. 4
ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено
та підтверджено судом апеляційної інстанції, що
позивач, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та звільнений у запас 12.12.1995
року. Із грошового атестату № 124276 на ім'я позивача вбачається, що позивач
при проходженні військової служби отримував 40% і 50 % надбавки за особливі
умови служби та виконання особливо важливих завдань.

Відповідно до Указу Президента України № 61595 «Про надбавки до грошового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" з метою посилення
соціального захисту військовослужбовців та відповідно до ст. 9 Закону України
«Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
встановлені для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби)
щомісячні надбавки у розмірі 40% від окладів грошового утримання та за особливі
умови служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт -
50% від окладів грошового утримання.

Позивач при проходженні військової служби отримував вказані надбавки і при
виході на пенсію 12.12.1995 року пенсія йому була нарахована з урахуванням
вказаних надбавок, яку він отримував до 12.10.1996 року. Після втрати чинності
даним Указом відповідач, Полтавський обласний військовий комісаріат, застосував до розрахунку пенсії Указ
Президента України № 92396 від 4 жовтня 1996 року «Про грошове забезпечення
військовослужбовців». Відповідно до ст. 99 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від
02.11.2006 року «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з
призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян» пенсії
військовослужбовцям призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду
України, таким чином, перерахунок пенсії повинен провести відповідач, Головне
управління пенсійного фонду України в Полтавський області.

Судом першої інстанції відмовлено в позові на підставі пропуску строку
звернення до суду. Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України
встановлений річний строк звернення до адміністративного суду. Згідно з ч. 1
зазначеної статті адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною 2 зазначеної норми встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені
наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Відповідно до
ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягав на відмові в
задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до
адміністративного суду, встановленою ст.99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, оскільки ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за
минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

У
відповідності до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, в частині посилання суду першої інстанції в обґрунтування
прийнятого рішення на пропуск позивачем строку звернення до суду постанова є
необґрунтованою, такою, що прийнята з помилковим застосуванням норм
процесуального права і підлягає скасуванню.

Переглядаючи
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія
суддів зазначає, що позивач, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та звільнений у
запас 12.12.1995 року. Із грошового атестату № 124276 на ім'я позивача
вбачається, що позивач при проходженні військової служби отримував 40% і 50 %
надбавки за особливі умови служби та виконання особливо важливих завдань.

Відповідно до Указу Президента України № 61595 «Про надбавки до грошового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" з метою посилення
соціального захисту військовослужбовців та відповідно до ст. 9 Закону України
«Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
встановлені для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби)
щомісячні надбавки у розмірі 40% від окладів грошового утримання та за особливі
умови служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт -
50% від окладів грошового утримання.

Позивач при проходженні військової служби отримував вказані надбавки і при
виході на пенсію 12.12.1995 року пенсія йому була нарахована з урахуванням
вказаних надбавок, яку він отримував до 12.10.1996 року. Після втрати чинності
даним Указом відповідач, Полтавський обласний військовий комісаріат, застосував до розрахунку пенсії Указ
Президента України № 92396 від 4 жовтня 1996 року «Про грошове забезпечення
військовослужбовців».

Статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" (в редакції Закону від 15.06.2004 року)
встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою
перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.

Види грошового забезпечення, які враховувались при нарахуванні пенсій до
01.01.2005 року, були визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" та іншими нормативними актами, в тому числі
постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про
порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей".

Згідно п. 7 вказаної вище Постанови пенсії обчислюються з таких видів
грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням; окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавка за
вчене звання, науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Таким чином,
щомісячні надбавки, запровадженні Указом Президента України № 615/95 від
14.07.1995 року, є додатковими видами грошового забезпечення й беруться у
розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували їх під час проходження
служби та звільнені після їх запровадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1. отримував вказані надбавки під час проходження
служби, був звільнений після їх введення і вони йому були враховані при
призначенні пенсії, суд прийшов до висновку про неправомірність виключення з
розрахунку пенсії позивача вказаних 40% та 50% надбавок. Тому позовні вимоги
про перерахунок його пенсії за період з 12 жовтня 1996 року по 31.12.2004 року
з врахуванням вказаних надбавок, зобов'язання враховувати ці надбавки до пенсії
в подальшому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19 грудня 2006 року №489-У військовослужбовцям, особам начальницького
і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного
фонду України.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити зазначені перерахунки
та виплати заборгованості пенсії позивача, враховувати вказані надбавки в
подальшому.

Враховуючи наведене, позов підлягав
задоволенню, суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про
задоволення позовних вимог Полтавець Олександра Петровича.

Керуючись ст.
ст. 160, 195, 196, 198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_2. задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 27
травня 2008 року по справі № 2а-180/08 скасувати. Прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсійного забезпечення та виплатити
заборгованість недоплаченої пенсії за період з 12.10.1996 року по 31.12.2004
року з урахуванням 40% щомісячної надбавки та 50% надбавки за особливі умови
служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт, які були
встановлені військовослужбовцям Указом Президента України «Про надбавки до
грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України» від 14.07.95р.
№615/95, і які він отримував під час проходження військової служби.

Дана постанова набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст постанови складено
29.09.2008 року.

Головуючий
Шевцова Н.В.

Суддів Мінаєва О.М.

Гуцал М.І.