Справа № 6/528
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2008-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

27.06.2008 р. №
6/528

ОСОБА_1

до

Виборчий блок політичних партій "Блок
Юлії Тимошенко"

про

визнання незаконною бездіяльності блоку та
зобов"язання вчинити дії ,

Особи,
які беруть участь у справі:

Від
позивача -ОСОБА_2. (довіреність від
20.06.2008 р.)

Від
відповідача -Гайдай Марина Вікторівна
(довіреність від 17.12.2007 р. № 42-05-243)

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27.06.2008 р.
проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1
. звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Виборчого блоку політичних партій «Блок Юлії
Тимошенко»про визнання незаконною бездіяльності блоку та зобов'язання вчинити
дії.

В
обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив
імперативні положення ст. 81 Конституції України в частині не прийняття рішення
про дострокове припинення повноваження
народного депутата Рибакова І.О.
Бездіяльність Блоку «БЮТ» призводить до порушення ст.. 101 Закону
України «Про вибори народних депутатів».

Представник
відповідача, проти позову заперечує та зазначає, що заявлені позивачем вимоги
такими, що не ґрунтуються на положеннях Конституції України, а тому не
підлягають задоволенню.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За
результатами дострокових виборів народних депутатів України, які відбулися
30.09.2007р., Центральна виборча комісія України своєю постановою № 549 від
31.10.2007р. зареєструвала Народним депутатом України Рибакова Ігоря
Олександровича від виборчого блоку „Блок Юлії Тимошенко”.

Відповідно до статті 83 Конституції
України, у Верховній Раді України за результатами виборів і на основі
узгодження політичних позицій, формується коаліція депутатських фракцій, до
складу якої входить більшість народних депутатів України від конституційного
складу Верховної Ради України.

Коаліція
депутатських фракцій у Верховній Раді України формується протягом одного місяця
з дня відкриття першого засідання Верховної Ради України, що проводиться після
чергових або позачергових виборів Верховної Ради України, або протягом місяця з
дня припинення діяльності коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді
України.

29
листопада 2007 року між депутатськими фракціями „Блоку Юлії Тимошенко” та блоку
„Наша Україна -Народна Самооборона” було підписано коаліційну угоду „Коаліція
демократичних сил”. Відповідно до Тимчасового регламенту Верховної Ради України
зазначену угоду було підписано керівниками відповідних фракцій. До коаліційної
угоди було додано списки членів депутатських фракцій, що сформували коаліцію, з
особистими підписами народних депутатів -членів вказаних фракцій.

Відповідно
до пункту другого статті 59 Тимчасового регламенту Верховної Ради України,
народний депутат може входити до складу лише депутатської фракції політичної
партії (виборчого блоку політичних партій), за виборчим списком якої його
обрано.

У
Верховній Раді шостого скликання народний депутат України Рибаков Ігор
Олександрович увійшов до складу депутатської фракції „Блок Юлії Тимошенко”.

Списки
членів депутатських фракцій, що сформували коаліцію містили в собі й прізвище
народного депутата України Рибакова Ігоря Олександровича, що підтверджувалось
його особистим підписом.

Як
вбачається із стенограми засідання Верховної Ради від 06.06.2008 року, народним
депутатом України Рибаковим Ігорем Олександровичем було подано головуючому на
засіданні Верховної Ради заяву про його вихід із складу „Коаліції демократичних
сил” та про відкликання його підпису із списку членів депутатських фракцій, які
сформували зазначену коаліцію.

У
відповідності до пункту 3 статті 60 Тимчасового регламенту Верховної Ради
України, народний депутат України, про вступ, вихід із складу зареєстрованої
депутатської фракції народний депутат повідомляє письмово головуючого на
пленарному засіданні. Письмове повідомлення народного депутата про входження до
тієї чи іншої депутатської фракції погоджується з головою цієї депутатської
фракції. Повідомлення про виключення зі складу депутатської фракції робить
головуючий на пленарному засіданні за поданням голови депутатської фракції.

Чинним
законодавством України не встановлюється будь-яких інших спеціальних вимог щодо
змісту до заяви народного депутата України про його вихід із складу
депутатської фракції, порядку її проголошення та подання чи погодження.

Проаналізувавши
матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття
55 Конституції України безпосередньо гарантує
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, це право випливає також
з інших її статей. Відповідно до ч.1 ст.
8 Конституції в Україні
визнається і діє принцип верховенства права, який у контексті
адміністративної юстиції щонайменше вимагає визнання, що усі особи, фізичні, юридичні, рівні у своїх
правах. Частина 3 статті 8, особливо у поєднанні зі статтями розділу ІІ «Права
свободи та обов'язки людини та громадянина»Конституції України, забезпечує
право оскаржити рішення дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень
безпосередньо на підставі Конституції України.

Розглянувши
в сукупності приписи Конституції та Тимчасового регламенту Верховної Ради
України, Закон України „Про статус народного депутата” суд погоджується з
доводами позивача і приходить до висновку, що
заява народного депутата України Рибакова Ігоря Олександровича від 06.06.2008 року за своїм змістом є заявою
про його вихід із складу депутатської фракції „Блоку Юлії Тимошенко” .

Оскільки,
заява народного депутата України Рибакова Ігоря Олександровича, яка була подана
у письмовій формі голові Верховної Ради України, про його вихід із складу
Коаліції демократичних сил містила в собі й заяву про відкликання його підпису
із складу списку членів депутатських фракцій, які сформували коаліцію, з
врахуванням положення статті 59 Тимчасового регламенту Верховної ради України,
цим самим народний депутат України Рибаков Ігор Олександрович висловив своє
волевиявлення про вихід із фракції „Блоку Юлії Тимошенко”.

Відповідно
до ст.. 81 Конституції України, у разі невходження народного депутата України,
обраного від політичної партії (виборчого блоку політичних партій), до складу
депутатської фракції цієї політичної партії( виборчого блоку політичних партій)
або виходу народного депутата України із складу такої фракції його повноваження
припиняються достроково на підставі закону за рішенням вищого керівного органу
відповідної політичної партії (виборчого блоку політичних партій) з дня
прийняття такого рішення.

Як встановлює п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Частина
2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС) встановлює, що до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

За
змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) -публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Даний
спір є публічно-правовим, оскільки, виник із публічно-правових відносин за
участю суб'єкта владних повноважень, а саме Ради Блоку БЮТ, яка є таким
суб'єктом владних повноважень, і відповідно до Конституції України наділена
правом вирішення питання щодо позбавлення повноважень народного депутата при
виході його зі складу виборчого блоку. А тому, якщо Рада Блоку «БЮТ»є суб'єктом
владних повноважень у розумінні п. 7 ч.
1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, то зобов'язання до
вчинення дій, а саме вирішення питання про дострокове припинення повноважень
народного депутата -ці повноваження є владними повноваженнями. А політична
партія підчас вирішення питання щодо припинення повноважень народного депутата є
суб'єктом владних повноважень, так як наділена таким правом Конституцією
України. А тому в цій частині не скликання з'їзду Радою Блоку «БЮТ»може
вважатися бездіяльністю.

Відповідно
до ст. 81 Конституції України, єдиним правовим наслідком виходу народного депутата
із фракції - є дострокове припинення його повноважень. Зазначена норма є
обов'язковою для виконання всіма відповідними суб'єктами виборчого процесу, в
тому числі й Радою Блоку „Блок Юлії Тимошенко” та Міжпартійним з'їздом „Блок
Юлії Тимошенко”.

Статтею
81 Конституції України також встановлено обов'язок відповідного вищого
керівного органу політичної партії (блоку політичних партій) прийняти рішення
про дострокове припинення повноважень народного депутата, який вийшов із складу
фракції такої політичної партії (блоку політичних партій).

Відповідно
до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №
9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд
безпосередньо застосовує Конституцію у разі,
коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової
регламентації її положень законом.

Відсутність
Закону та механізмів не може слугувати підставою для не реалізації
конституційного права на припинення повноважень народного депутата з підстав
передбачених Конституцією України. Оскільки, положення Конституції України мають найвищу юридичну силу.

На
підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що починаючи з дня
наступного за днем проголошення Головою Верховної Ради України вищезазначеної
заяви, Блок політичних партій „Блок Юлії Тимошенко” був зобов'язаний скликати
свій вищий орган та виконати приписи
статті 83 Конституції України та
Тимчасового регламенту Верховної Ради України.

Відповідно
до наданих пояснень представника відповідача, а також наявного в матеріалах
справи листа голови ради Блоку,
Блок не вчинив жодних дій на виконання
вище наведеної статті Конституції, таким чином проявив протиправну бездіяльність.

Враховуючи
наведене вище, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність
Ради Блоку „Блок Юлії Тимошенко” щодо не прийняття рішення про скликання
Міжпартійного з'їзду Блоку „Блок Юлії Тимошенко” та не включення до порядку
денного такого з'їзду питання про дострокове припинення повноважень народного
депутата Рибакова Ігоря Олександровича підлягають задоволенню.

Оскільки
бездіяльність Ради Блоку „Блок Юлії Тимошенко” щодо не прийняття рішення про
скликання Міжпартійного з'їзду Блоку „Блок Юлії Тимошенко” є протиправною,
відповідно до ст. 161, 162 КАС України суд вбачає належним способом відновлення
порушених прав та інтересів позивача зобов'язати Раду Блоку „Блок Юлії
Тимошенко” розглянути питання щодо прийняття рішення про скликання
Міжпартійного з'їзду Блоку „Блок Юлії Тимошенко” та включення до порядку денного
такого з'їзду питання про дострокове припинення повноважень народного депутата
Рибакова І.О.

Суд
наголошує на тому, що Окружний адміністративний суд м. Києва не втручається у
внутрішні справи Блоку, а лише зобов'язує Раду Блоку «БЮТ»вирішити питання про
скликання Міжпартійного з'їзду Блоку «БЮТ»та
дострокового припинення повноважень народного депутата Рибакова І.О.

Враховуючи
вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно
з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч
наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів
правомірності не розгляду питання про скликання Міжпартійного з'їзду Блоку
«БЮТ»та не включення до порядку денного питання про дострокове припинення
повноважень народного депутата Рибакова І.О.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 55, 81, 83 Конституції України
ст.ст. 2, 17, 3, 71, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Ради Блоку «БЮТ»щодо не прийняття рішення про скликання Міжпартійного з'їзду
Блоку «БЮТ»та не включення до порядку денного питання про дострокове припинення
повноважень народного депутата Рибакова І.О.

3. Зобов'язати Раду Блоку «БЮТ»прийняти
рішення про скликання Міжпартійного з'їзду Блоку «БЮТ»та включення до порядку
денного з'їзду питання про дострокове
припинення повноважень народного депутата Рибакова І.О.4. Судові витрати у розмірі 3,40 грн.
присудити на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова
суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний
суд міста Києва.

Суддя
Добрянська Я.І.