Справа № 1/1076
Суддя: Бачун О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

11.11.2008 р.
№
1/1076

За
позовом

ОСОБА_1

До
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства
транспорту та зв"язку України

3-я
особа Про

ОСОБА_2поновлення
на роботі

Суддя О.В.Бачун

Секретар О.В.Саратова

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_3 - п/к (дов. від 15.07.08 р.), ОСОБА_1

Від відповідача: Баткалов
А.С. - п/к (дов. від 11.06.08 р.)

Від 3-ї особи: не з'яв.

Обставини справи:

Позовні
вимоги заявлені про визнання наказу Головавтотрансінспекції №783-ВК/25п від
01.07.08 р. таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства і
підлягає скасуванню, зобов'язання поновити позивача на посаді начальника
територіального управління Головавтотрансінспекції в Чернівецькій області,
стягнення грошової компенсації за вимушений прогул.

В
судовому засіданні 11.11.08 р. оголошено резолютивну частину рішення про
задоволення позовних вимог.

Ознайомившись
з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
призначений на посаду начальника територіального управління
Головавтотрансінспекції в Чернівецькій області 22.03.07 р. наказом №418-ВК/25
після проходження відповідного конкурсу на заміщення вакантної посади; є
державним службовцем 9 рангу.

За
його твердженням, під час роботи на посаді у нього виникли конфліктні відносини
з начальником Головавтотрансінспекції Логутовим К.В., наслідком чого стали
факти безпідставного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема,
у грудні 2007 р. головою Чернівецької обласної державної адміністрації
направлене подання до Міністерства транспорту та зв'язку України щодо
звільнення позивача з займаної посади. Використовуючи це як привід, ОСОБА_2.
розпочав кампанію з дискредитації позивача як начальника територіального
управління, у зв'язку з чим позивача 18.12.07 р. викликано до м. Києва та
запропоновано написати заяву про звільнення за власним бажанням. В той же день
позивачу винесена догана на підставі невиконання вимог п. 40 наказу
Головавтотрансінспекції №2314-вх/25.

У
період з 19.12.07 р. по 18.04.08 р. позивач перебував на лікарняному, що
викликано нервовим напруженням у зв'язку з ситуацією, що склалася.

Після
виходу позивача на роботу 21.04.08 р. наказом №344-ВП/25п йому оголошено другу
догану за результатами грудневої позапланової перевірки, яку позивач також
вважає необґрунтованою.

27.06.08
р. позивачу оголошено третю догану -наказом Головавтотрансінспекції №57-ВК/25д
за невиконання розпорядження Головавтотрансінспекції від 13.06.07 р.
№41/3-9/331п.

01.07.08
р. з центрального апарату Головавтотрансінспекції надійшло розпорядження
№41/3-9-481п з вимогою надати пояснення стосовно низьких показників в роботі
територіального управління.

01.07.08
р. наказом №783 ВК/25п позивача звільнено з займаної посади у зв'язку з
низькими показниками в роботі, неналежним виконанням своїх посадових
обов'язків, бездіяльністю в напрямку покращення рівня здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті та враховуючи раніше оголошені догани.
Підставою для звільнення вказано п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Позивач
вважає, що наказ від 01.07.08 р. №783 ВК/25п про звільнення його з посади є
необґрунтованим та таким, що прийнятий на порушення норм чинного законодавства.

Зокрема,
ОСОБА_1 відзначає, що всі три підстави, наведені в оскаржуваному наказі, в
якості обґрунтування звільнення носять загальний і неконкретний характер, що
робить незрозумілим висновок про те, які конкретно порушення трудової
дисципліни або трудових обов'язків були ним вчинені.

Будь-який
документ, де конкретизовано трудові обов'язки позивача як начальника
територіального управління Головавтотрансінспекції відсутні (трудовий договір,
посадова інструкція). Єдиним документом, де визначено обов'язки начальника
територіального управління є Положення про територіальні органи
Головавтотрансінспекції, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку
України №888 від 14.12.05 р. Згідно зазначеного Положення на начальника
управління не покладається обов'язок забезпечення високих чи належних
показників а роботі.

Також
позивач посилається на той факт, що при видачі оскаржуваного наказу
проігнорований розподіл обов'язків в межах управління між відділами та між
позивачем і його заступниками.

Крім
того, він стверджує, що в даному випадку вина в його діях відсутня, тоді як п.
3 ст. 40 КЗпП України передбачає її обов'язкову наявність.

Звільнити
працівника згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України можна лише тоді, якщо до нього
застосовувалось як мінімум одне дисциплінарне стягнення з формулюванням «за
невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим
договором», і після цього протягом року він вчинив інший проступок з цієї ж
причини. В даному випадку жодна з трьох доган не містила такого формулювання.

На
порушення ст. 149 КЗпП України від позивача не було отримано пояснень, так як
вимога про надання пояснень надійшла до територіального управління 01.07.08 р.
о 12:44 з терміном виконання до 13:00 цього ж дня. Крім того, в даному випадку
згідно ч. 2 ст. 149 КЗпП України за одне порушення застосовано два дисциплінарних
стягнення.

Щодо
накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани 21.04.08 р., то
він не заперечує проти його обґрунтованості.

Відповідач
-Головна державна інспекція на автомобільному транспорті -проти задоволення
позовних вимог заперечила з таких підстав.

Згідно
Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України, начальник територіального управління здійснює керівництво діяльністю
територіального управління і несе персональну відповідальність за виконання
покладених на територіальне управління завдань і здійснення функцій.

З
врахуванням результатів конкурсу на заміщення вакантної посади начальника
територіального управління позивач усвідомлював всю відповідальність, що
покладається на нього.

Наказом
Головавтотрансінспекції від 19.12.06 р. №240 затверджено Порядок проведення
перевірок діяльності територіальних управлінь в АР Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, згідно якого і проводилися перевірки територіального управління
Чернівецької області, на підставі результатів яких позивачу виносилися догани.

Зокрема,
відповідач стверджує про те, що під час проведення перевірки у вересні 2007 р.
(акт проведення комплексної перевірки діяльності територіального управління від
27.09.07 р. №17/09) виявлені численні порушення. У зв'язку з відсутністю
будь-яких покращень у роботі територіального управління позивачу наказом від
18.12.07 р. №2514-ВК/25 оголошено догану.

Пізніше
на адресу відповідача надходили звернення голови Чернівецької ОДА В.Куліша від
30.11.07 р. №07.48/11-2082 щодо неефективної роботи позивача.

20.11.07
р. прокурор Чернівецької області Косюта М.В. у своєму виступі визнав роботу
позивача незадовільною та вніс пропозицію щодо усунення його з займаної посади,
а 18.12.07 р. скерував відповідне подання.

Згідно
наказу від 18.12.07 р. №306 відповідно до п. 28 Порядку проведення перевірок
діяльності територіальних управлінь з 19.12.07 р. по 22.12.07 р. проведено
позапланову перевірку діяльності територіального управління
Головавтотрансінспекції у Чернівецькій області. В ході перевірки виявлені ті
самі порушення, що були виявлені під час проведення попередньої.

Отримати
пояснення щодо результатів перевірки від позивача не вдалося, оскільки він
знаходився на лікарняному майже чотири місяці. Під час перебування на
лікарняному позивач відмовився надавати пояснення, про що складено акт від
21.04.08 р. №1240/1.

Наказом
від 21.04.08 р. №344-ВК/25п позивачу оголошено догану.

Позивачем
вказані дві догани - від 18.12.07 р. та 21.04.08 р. - не оскаржувалися.

Згідно
листа від 12.06.08 р. №41/3-9-354п начальників територіальних управлінь
зобов'язано надати пояснення щодо невиконання розпорядження
Головавтотрансінспекції від 13.06.07 р. №41/3-9-331п про надання звітної
інформації по видах виявлених порушень при здійсненні рейдових перевірок та за
місцезнаходженням суб'єктів господарювання з терміном виконання до 17:00.

У
зв'язку з невиконанням позивачем розпорядження відповідача складено відповідний
акт про відмову, позивачу оголошено догану від 27.06.08 р. №57-ВК/26д.

Наказом
від 01.07.08 р. №783-ВК/25п його звільнено з посади начальника територіального
управління Головавтотрансінспекції у Чернівецькій області на підставі п. 3 ст.
40 КЗпП України -систематичне невиконання працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного або громадського стягнення.

Крім
того, відповідачем подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду
на тій підставі, що в провадженні суду є справа про спір між тими ж самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яка ухвалою суду від
16.09.08 р. передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Проаналізувавши
матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те,
що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких
підстав.

Позивача
звільнено з посади, що відноситься до державної служби, проте, в якості
підстави для звільнення вказано положення КЗпП України, тому суд надає оцінку
виключно вказаній у оскаржуваному наказі підставі для звільнення.

Відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України -трудовий договір, укладений на невизначений
строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку
систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного
або громадського стягнення.

Тобто,
для застосування п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідно встановити сукупність
таких підстав:

систематичне
невиконання працівником покладених на нього обов'язків (більше одного разу
згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» №9 від 06.11.92 р.;

невиконання
обов'язків без поважних причин (за наявності вини працівника);

застосування
до працівника раніше заходів дисциплінарного або громадського стягнення (тільки
раніше застосовані і не погашені дисциплінарні стягнення згідно ст. 151 КЗпП
України).

Матеріали
справи та пояснення представників сторін дають підстави для висновку про те, що
в даному випадку підстав для звільнення позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40
КЗпП України не було.

Зокрема,
згідно змісту оскаржуваного наказу підставами для звільнення вказано -низькі
показники в роботі, неналежне виконання своїх посадових обов'язків,
бездіяльність в напрямку покращення рівня здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті та враховуючи раніше оголошені догани.

У
зв'язку з відсутністю конкретизації фактично підставами для звільнення є раніше
винесені догани -від 18.12.07 р. №2314-ВК/25, від 21.04.08 р. №344-ВК/25п, від
27.06.08 п. №57-ВК/25д.

Щодо
вказаних доган суд зазначає наступне.

Догана,
накладена на позивача згідно наказу Головавтотрансінспекції від 18.12.07 р.
№2314-ВК/25, не може бути визнана такою, що накладена обґрунтовано, з огляду на
наступне.

Вказана
догана накладена за невиконання вимог п. 40 наказу Головавтотрансінспекції від
19.12.06 р. №240, яким затверджено Порядок проведення Головавтотрансінспекцією
перевірок діяльності територіальних управлінь в АР Крим, областях, м. Києві та
Севастополі, бездіяльність щодо покращення роботи інспекторського складу.

Між
тим, вказані підстави не можуть бути визнані обґрунтованими, а саме.

Згідно
п. 40 наказу Головавтотрансінспекції від 19.12.06 р. №240 для перевірки
виконання територіальним управліннями заходів щодо усунення порушень, виявлених
за результатами перевірки, керівником Головавтотрансінспекції призначається
позапланова перевірка цього територіального управління.

Тобто,
сам по собі зазначений пункт не може бути підставою для винесення догани, так
як стосується організації роботи з перевірки територіальних управлінь і не
містить будь-яких положень, що могли би бути порушені позивачем.

З
пояснень представника відповідача у судовому засіданні випливає, що малося на
увазі притягнення позивача до відповідальності за недоліки, виявлені перевіркою
від 27.09.07 р.

Проте,
згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується
безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Безпосередньо
після проведення перевірки 27.09.07 р. до позивача не застосовувалися заходи
дисциплінарного впливу, тоді як станом на 18.12.07р. місячний термін згідно ст.
148 КЗпП України сплинув.

Така
підстава як бездіяльність щодо покращення роботи інспекторського складу також
не може бути визнана обґрунтованою у зв'язку з відсутністю її конкретизації, а
також враховуючи, що згідно Положення про Головну державну інспекцію на
автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 08.09.04 р. №1190, та Положення про територіальні органи Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України, начальник територіального управління позбавлений
повноважень впливати на кадровій підбір працівників, і всі працівники
територіального управління призначаються на посаду безпосередньо начальником
Головавтотрансінспекції.

За
таких обставин догана від 18.12.07 р. не може бути підставою для застосування
п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України як попередньо накладене дисциплінарне стягнення.

Щодо
догани, накладеної на позивача згідно наказу від 21.04.08 р. №344-ВК/25п, то
позивач не заперечує проти обґрунтованості її накладення, тому суд не оцінює
законність зазначеного наказу і вважає його таким, що може бути підставою для
застосування п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України як попередньо накладене дисциплінарне
стягнення.

Щодо
догани, накладеної згідно наказу від 27.06.08 п. №57-ВК/25д, то вона також, на
думку суду, накладена необґрунтовано.

В
якості підстави накладення догани вказано невиконання розпорядження
Головавтотрансінспекції від 13.06.07 р. №41/3-9-331п, згідно якого начальників
територіальних управлінь зобов'язано в термін до 14.06.07р. до 12:00 подати
звітну інформацію по видах виявлених порушень при здійсненні рейдових перевірок
та за місцем знаходження суб'єктів господарювання.

При
цьому, звернення до начальників територіальних управлінь щодо надання пояснень
про невиконання розпорядження Головавтотрансінспекції від 13.06.07 р.
№41/3-9-331п датоване 12.06.08 р., тобто, за день до самого розпорядження. Акт
про відмову надання позивачем пояснень стосовно невиконання розпорядження також
підписаний 12.06.08 р.

За
таких обставин факт порушення позивачем вимог розпорядження
Головавтотрансінспекції від 13.06.07 р. №41/3-9-331п не може вважатися
доведеним, оскільки підтверджується документами, датованими до видачі
розпорядження.

Оскаржуваний
наказ про звільнення №783-ВК/25п від 01.07.08 р. прийнято на порушення вимог
ст. 149 КЗпП України, так як від позивача не отримано пояснення.

Згідно
наданих суду матеріалів розпорядження заступника начальника Головавтотрансінспекції
Майбороди Ю.М. щодо надання пояснення стосовно низьких показників в роботі
територіального управління Головавтотрансінспекції в Чернівецькій області в
частині здійснення державного контролю направлене позивачу 01.07.08 р. і в цей
же день було видано оскаржуваний наказ. Тобто, фактично таке застосування
дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позбавило позивача можливості
надати будь-які пояснення щодо обставин, викладених у розпорядженні.

В
самому наказі про звільнення конкретно не вказано, за який проступок позивач
притягається до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. З тексту
наказу вбачається, що підставою для звільнення є той факт, що позивач тричі
притягався до дисциплінарної відповідальності, тобто, він повторно карається за
ті самі службові проступки, за які накладалися стягнення. Це є порушенням
трудового законодавства, і на користь ОСОБА_1. в цій частині свідчить також той
факт, що дисциплінарне стягнення 27.06.08 р. накладене в кінці дня, коли
закінчився робочий день перед Днем Конституції України, і відразу ж в перший
робочий день після свят -01.07.08 р. -на нього накладене стягнення у вигляді
звільнення.

Щодо
заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд зазначає
наступне.

30.07.08
р. позивачем подано позов про визнання наказу Головавтотрансінспекції
№783-ВК/25п від 01.07.08 р. таким, що прийнятий з порушенням норм чинного
законодавства і підлягає скасуванню, зобов'язання поновити позивача на посаді
начальника територіального управління Головавтотрансінспекції в Чернівецькій
області, стягнення грошової компенсації за вимушений прогул позивача, тобто, з
аналогічними позовними вимогами, що є предметом розгляду по справі №1/1076.
Ухвалою суду по справі №5/369 справу на підставі ст. 18,19, 22 КАС України
передано до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

26.09.08
р. позивач подав до Шевченківського районного суду м.Чернівці заяву про
відкликання позовної заяви в порядку п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, про що суду
надано докази (клопотання з відміткою про реєстрацію).

На
розгляді клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відповідач не
наполягав.

За
таких обставин підстав для залишення позовної заяви без розгляду немає.

Також
суд вважає за необхідне відзначити, що підстави для застосування наслідків ч. 1
ст. 100 КАС України відсутні у зв'язку з тим, що відповідачем не заявлено
відповідного клопотання про застосування строків позовної давності.

Крім
того, згідно ст. 233 КЗпП України місячний термін для подачі позовної заяви
щодо звільнення обчислюється з дня вручення наказу про звільнення або з дня
видачі трудової книжки, тоді як доказів настання цих обставин суду не надано.

Згідно
ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно;
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

З
огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний
наказ прийнятий на порушення КЗпП України, зокрема, відсутні підстави для
застосування п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто, наказ прийнято
необґрунтовано. Ненадання позивачу можливості надати пояснення щодо підстав
звільнення, покарання його без конкретної провини свідчать про те, що
оскаржуваний наказ також прийнятий на порушення принципу безсторонності, що є
підставою для задоволення позовних вимог.

Крім
поновлення на роботі, суд також присуджує до стягнення з відповідача розмір
заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 15853, 17 грн. (з 02.07.08
р. по 11.11.08 р. з розрахунку 3 681, 2 грн. за місяць.)

В
частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за місяць
та поновлення на посаді рішення підлягає до негайного виконання згідно ст. 256
КАС України.

На
підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства
транспорту та зв'язку України №783-ВК/25п від 01.07.08 р.

3. Поновити ОСОБА_1на посаді начальника
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України в Чернівецькій області.

4. Стягнути з Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку
України на користь ОСОБА_1 15853, 17
грн. оплати за вимушений прогул.

5. Постанова в частині поновлення на
роботі та стягнення оплати за вимушений прогул у розмірі 3 681, 2 грн. підлягає
до негайного виконання.

6. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Суддя
Бачун
О.В.