Справа № 2-а-1486/2008
Суддя: Трещова О.Р.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Київська, 150, м. Сімферополь,
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.10.08

Справа
№2-а-1486/08

Окружний
адміністративний суд Автономної Республіки Крим у складі головуючої судді Трещової О.Р. , при секретарі Єлжової Н.М., за участю

представника позивача Громакової Яни Вікторівни,

розглянув
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за
позовом Державної податкової інспекції у м. Ялта

до СПД-фізичної особи ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості.

Суть
спору :До Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим
звернулася з позовом Державна податкова
інспекція у м. Ялта до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати штрафних санкцій в розмірі 6985,85 гривень.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 05.08.2008 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 05.08.2008 року
закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та
заявила, що ОСОБА_1. був зареєстрований як суб'єкт підприємницької
діяльності в Донецькій області, у тому
числі був зареєстрований як платник податків в Макіївській ОДПІ. 15.02.2007
року Макіївською ОДПІ була проведена перевірка
здійснення ОСОБА_1 розрахункових операцій та були встановлені порушення
у вигляді реалізації товару без
застосування РРО, не видача розрахункового документу, невідповідність грошових
коштів на місці проведення розрахунків та інші порушення. За наслідками
перевірки були прийнято рішення від 26.02.2007 року про застосування штрафних
санкцій в розмірі 7235,85 гривень, яка
відповідачем не була сплачена. В січні 2008 року ОСОБА_1. змінив місце
проживання та перереєструвався в ДПІ м. Ялта. У зв'язку з чим Макіївською ОДПІ
була передана юридична справа відповідача,
а також переведена заборгованість за сплати штрафних санкцій за рішенням
від 26.02.2007 року. Відповідачем частково податковий борг сплачений в розмірі
250 гривень, в решті заборгованість в розмірі 6985,85 гривень не погашена у
повному розмірі.

У
судове засідання, призначене на 17.09.2008 року відповідач не з'явився, від
отримання судового виклику відмовся, так як не з'явився за отриманням
кореспонденції, що підтверджується відміткою на поштовій кореспонденції.
Відповідно до статті 37 КАС України у разі відмови адресата від одержання
повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці,
засвідчує її своїм підписом і негайно повертає до адміністративного суду.
Особа, яка відмовилася одержати
повістку, вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час і місце
судового засідання.

У
судове засідання, призначене на 07.10.2008 року відповідач вдруге не з'явився, повідомлений належним чином про
час, дату та місце розгляду справи через засоби масової інформації, про причини
неявки суд не повідомив.

На
підставі викладеного, суд вважає можливим відповідно до статті 128 КАС
України розглядати справу за відсутністю
відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
з п. 4 частини 1 статті 17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною
1,3 статті 4 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні”від 04.12.1990 року № 509-ХІІ Державна
податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні
податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах
у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції
підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно п.2 ст.11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари(послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на
провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення
органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Відповідно до ст.ст.15,16 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та
доповненнями) контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Отже,
враховуючи вищезазначене, державна податкова інспекція у м. Ялта у відносинах з
суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1, під час
реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України,
являється суб'єктом владних повноважень.

Відповідно
до частини 1 статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається
суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за
умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи
відповідно до статті 58 Кодексу, якою передбачено, що така реєстрація
здійснюється у порядку, визначеному законом. Згідно з п. 2 частини 2 статті 55
ГК України громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані як підприємці визнаються суб'єктами господарювання.

Порядок
та підстави реєстрації, припинення реєстрації визначаються Законом України від 15.05.2003, № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно
до частини 1 статті 4 даного Закону державна реєстрація фізичних осіб -
підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а
також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

ОСОБА_1
зареєстровано у якості суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи 10.04.2002 року виконавчим комітетом
Макіївської міської ради Донецької області, ідентифікаційний номер суб'єкта
підприємницької діяльності в Державному реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця НОМЕР_2.

Відповідно
довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців НОМЕР_3 відомості про реєстрацію ОСОБА_1 фізичною
особою-підприємцем за адресою АДРЕСА_1
були внесені до реєстру з 08.11.2005 року, але з 23.04.2007 року
ОСОБА_1. був перереєстрований за адресою АДРЕСА_2. Відповідно до довідки ДПІ у м. Ялта
від 11.03.2008 року № 1813/9/290 фізична особа -підприємець ОСОБА_1. взято на
облік платника податків 29 квітня 2002
року за № 18640. Відповідно до повідомлення про подання платником податків
заяви про зняття з обліку у зв'язку зі зміною місцезнаходження № 4630/7/290
фізична особа-підприємець ОСОБА_1. 17.01.2008 року був знятий з обліку
Макіївської ОДПІ та став на облік
ДПІ у м. Ялта АРК.

Судом
встановлено, що 21.01.2008 року облікова справа платника податківОСОБА_1 була передана з Макіївської ОДПІ до ДПІ у м.
Ялта, що підтверджується супровідним листом № 543/7/29-013-7 від 21.01.2008
року.

Таким
чином, судом встановлено, що відповідач
являється суб'єктом господарювання, фізичною особою підприємцем, зобов'язаний
виконувати обов'язки, покладені на нього
законами у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та на нього
розповсюджується дія Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15.05.2003, №
755-IV.

Судом
встановлено, що 16 лютого 2007
посадовими особами Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції
Юрєвим С.А. та Дюшиною Л.О. на підставі
направлення № 183 від 15 лютого 2007 року
та направлення № 184 від 15 лютого 2007 року здійснено перевірку
магазину «Дон», який належить суб'єкту
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1., що знаходиться за адресою
м. Макіївка, вул.. Руднєва, в результаті чого було складено акт перевірки щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обороту суб'єктами підприємницької діяльності №
05180773/233/000129 від 16 лютого 2007 року (надалі -Акт) (а.с. 11).

В вищевказаному
акті зазначено, що підприємницька діяльність здійснюється з
використанням реєстратора розрахункових операцій, але реєстраційне посвідчення,
довідка про опломбування РРО, книга обліку розрахункових операцій, розрахункові
книжки на момент перевірки відсутні.

Перевіркою
встановлено, що при реалізації відповідачем товару - однієї пляшки коньяку
«Алекс» на загальну суму 83,00 грн. було проведено розрахункову операцію без
застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового
документу, книга обліку розрахункових операцій не надана. Крім того, виявлена
невідповідність суми готівкових коштів
за місцем їх реалізації в розмірі 1447,17 гривень (з урахуванням вартості
покупки) - сумі готівкових коштів,
зазначених у денному звіті РРО.

У ході перевірки працівниками
Макіївської ОДПІ було встановлено порушення п.1,2,6,10,13 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”№
265/95-ВР від 06.07.1995 року, що зафіксовано і в висновку до акту, а саме:

- проведення розрахункових операцій без
застосування реєстратора розрахункових операцій; невидача розрахункового
документа встановленої форми на повну суму покупки;

- не забезпечення відповідності
суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі кошти, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій,

- не зберігання КОРО, контрольних
стрічок;

Перевірку
проведено в присутності суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особиОСОБА_1,
який з актом перевірки ознайомився, акт перевірки підписав без заперечень.

Відповідно
до акту інвентаризації наявності коштів станом на 15.02.2007 року на місці
проведення розрахунку були виявлені готівкові кошти в розмірі 772,17 гривні
(покупюрний опис додається), а з урахування покупки на суму 83 гривні - вона склала 689,17 гривень, що не
відповідає денному звіту касира,
проведеному через РРО, в якому зазначено нуль гривень. Як пояснив
продавець Гайдаєнко Л.В. виявлені
кошти являються виторгом суб'єкта підприємницької діяльностіОСОБА_1. Судом
встановлено, що акт підписаний без заперечень.

Відповідно
до акту інвентаризації наявності коштів станом на 15.02.2007 року на місці
проведення розрахунку були виявлені готівкові кошти в розмірі 675 гривень (покупюрний опис додається), що не
відповідає денному звіту касира,
проведеному через РРО, в якому зазначено нуль гривень. Як пояснив
продавець ОСОБА_2 виявлені кошти являються виторгом магазину, що
належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1.. Судом встановлено, що
акт підписаний без заперечень.

Судом
встановлено, що 16.02.2007 року
відповідачем були надані після проведення перевірки книга обліку розрахункових
операцій, Z-звіти, роздруковані та збережені у книзі, контрольні стрічки.

26 лютого 2007 року за результатами
розгляду акта перевірки від 16.02.2007 року Макіївською об'єднаною
державною податковою інспекцію прийнято рішення № /0 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 на загальну суму 7235,85
гривень.

Відповідно
до розрахунку фінансових санкцій за актом перевіркиОСОБА_1 від 16.02.2007 року зазначено,:

- за порушення пункту 13 статті 3
Закону України № 265/95 від 06.07.1995 року - незабезпечення відповідності готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора -
застосована фінансова санкція у п'яти кратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність - 1364,17 х 5 = 6820,85 гривень;

- за порушення пунктів 1,2 статті 3
Закону України № 265/95 від 06.07.1995 року - не проведення розрахункової
операції через РРО, невидача розрахункового документу - застосована фінансова санкція у п'яти
кратному розмірі суми операції - 83 х 5 = 415 гривень.

Загальна
сума фінансових санкцій складає 7285,85 гривень.

Перевіряючи
правомірність нарахування та стягнення позивачем фінансових санкцій судом
встановлено наступне.

Згідно
п.2 ст.11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи
державної податкової служби мають право здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари(послуги) у встановленому
законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи,
торгових патентів.

Відповідно
до ст.ст.15,16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”№ 265/95-ВР від
06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Суд
зазначає, що відповідно до статті 8
Закону форма, зміст розрахункових
документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку
розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної
із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням
розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою адміністрацією
України.

Суд
звертає увагу відповідача на те, що як
встановлено в Акті підприємницька діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 здійснюється з використанням реєстратору
розрахункових операцій Міні 500.02.НЕ.

Відповідно
до п.1 ст.3 Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Згідно
з п.2 статті 3 Закону суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Судом
встановлено, що до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
винятки, встановлені ст.9 Закону щодо
невикористання розрахункової книжки та
книги обліку розрахункових операцій не застосовуються, оскільки відповідач
здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Відповідно до п.1 ст. 17 Закону за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які
виявлено невідповідність, у разі не проведення розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій або проведення її без використання
розрахункової книжки, у разі
нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції.

Судом
встановлено, що відповідачем 16.02.2007 року здійснив реалізацію товару на суму
83,00 гривень без використання реєстратора розрахункових операцій та невиданий розрахунковий документ
відповідної форми.

Таким чином, суд встановив, що
позивачем вірно застосована фінансова
санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку не проведена розрахункова
операція, а саме: 83 гривень х 5 = 415 гривень.

Згідно
з п.13 статті 3 Закону суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня

Відповідно
до статті 22 Закону у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Відповідно
до ст.2 Закону місце проведення
розрахунків - місце,
де здійснюються розрахунки із покупцем
за продані товари
(надані послуги) та зберігаються отримані
за реалізовані товари
(надані послуги) готівкові кошти.

Судом
встановлено, що під час проведення перевірки відповідності суми коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній в денному звіті реєстратора
розрахункових операційОСОБА_1 виявлена різниця, яка складає 1364,17 гривень
(1447,17 - 83 гривні).

Отже,
суд зазначає, що позивачем вірно застосована
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність, а саме: 1364,17 гривень х 5 = 6820,85 гривень.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що, рішення Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції № /0
від 26 лютого 2008 року прийнято
відповідно до закону, обґрунтовано та у межах наданих владних повноважень.

Судом
встановлено, що 10.03.2007року зазначене податкове рішення було отримане ОСОБА_1, що
підтверджується супровідним листом Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції від 05.03.2007
року № 4843/Д/23-313 та поштовим повідомленням (а.с. 16).

Судом
встановлено, що у зв'язку зі зміною місцезнаходження відповідача його облікова
справа, а також податкове рішення Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції № /0
від 26 лютого 2008 року, матеріали
перевірки про застосування фінансових санкцій до СПД фізичної особи -
підприємцяОСОБА_1 були передані до
Державної податкової інспекції м. Ялта, що підтверджується супровідним листом від 14.04.2008 року №
9930/7/23-313.

Судом
встановлено, що згідно повідомлення про
подання платником податків заяви про зняття з обліку у зв'язку зі зміною
місцезнаходження № 4630/7/290 зазначено, що на момент перереєстрації податкова
заборгованість фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 складає 7235,85 гривень.

Відповідно
відомостей облікової картки платника податків станом на 21.08.2008 року,
наданою позивачем, суд встановив, що ОСОБА_1.
17.06.2008 року сплачено 250 гривень штрафних санкцій, тому
заборгованість складає 6985,85 гривень.

Відповідно
до розрахунку суми позову від 27.06.2008 року відповідачем заборгованість зі
сплати штрафних санкцій в розмірі 6985,85 гривень не сплачена, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно
до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного
суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Наслідки
пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені частинами 1
та 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Відповідач
у судове засідання не з'явився,
заперечення на позов не надав і відповідно до цього не наполягав на
застосуванні наслідків пропуску строків звернення до адміністративного суду
позивачем.

Враховуючи
норми частин 1 статті 100 КАС України суд не вбачає підстав для відмови у
задоволені позову з підстав пропуску строку встановленого ст. 99 КАС України.

Згідно з частиною 4 статті 94 КАС
України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, і
відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Тому судові витрати по справі не підлягають
стягненню з відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса
АДРЕСА_2) суму штрафних санкцій в розмірі 6985,85 гривень, перерахувавши на
р/р 0039, код платежу 21080900, одержувач -Державний бюджет, код 34740850, банк -УДК в АР Крим м. Сімферополь,
МФО 824026.

Постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення у разі неподання заяви
про апеляційне оскарження (апеляційної скарги).

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана, постанова набуває законної
сили через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Протягом
10 днів з дня оголошення постанови через
Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим до Севастопольського апеляційного
адміністративного суду може бути подана заява про апеляційне оскарження, після
подачі якої протягом 20 днів може бути подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів).

Суддя Окружного

адміністративного
суду

Автономної
Республіки Крим Трещова О.Р.