Справа № 2-а-13/2008
Суддя: Конєва Л.К.
Дата ухвалення: 2008-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-13/ 2008 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

11 березня 2008 року Білопільський районний суд Сумської області

у складі: головуючого – судді Конєвої Л.К.

при секретарі Супрун Г.Г.

за участю прокурора

Глядчишиної Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі справу за позовом

Прокурора Білопільського р-ну в інтересах Держави в особі Білопільської РДА до Марківської сільради та
ОСОБА_1
про визнання рішення 18 сесії 23 скликання Марківської сільради від 07.04.2001 року частково незаконним та державного акту на право приватної власності на землю частково недійсним

ВСТАНОВИВ :

27.02.2008 року прокурор Білопільського р-ну звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході перевірки додержання вимог земельного законодавства під час розпаювання земель на території Марківської сільради були виявлені порушення Земельного кодексу України в редакції 1990 року.

Згідно ст.75 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) до земель історико-культурного призначення належали землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам"яток та архітектурно-ландшафтних комплексів.

Відповідно до ст.ст. 4, 33 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) у колективну та приватну власність землі історико-культурного призначення не могли передаватися, а передача з державної власності земель, зайнятих історико-культурними об’єктами не допускалася взагалі.

Так, на підставі розпорядження представника Президента України в Сумській області №227 від 19.07.1994 року „Про державний реєстр пам’яток археології області”, до Державного реєстру пам’яток археологій Сумської області віднесено кургани, розташовані поблизу сіл Марківка, Перше Травня та Рудка Марківської сільської ради Білопільського району. Відповідно до вимог закону України „Про охорону культурної спадщини” вищевказані кургани не підлягали паюванню і мали залишитись в державній власності.

В той же час, 03.04.2001 р. технічну документацію по передачі в натурі земельних часток (паїв) і видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам земельних сертифікатів на території Марківської сільської ради (ПСП АФ „Дружба”) Білопільського району своїм висновком погодив колишній начальник Білопільського районного відділу земельних ресурсів
ОСОБА_2
При цьому останній внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх службових обов’язків щодо охорони об’єктів культурної спадщини, не перевірив дані про наявність та місце розташування пам’яток археології на території Марківської сільської ради Білопільського району, хоча мав таку можливість і повинен був це зробити.

Внаслідок цього в порушення вимог Земельного кодексу України (в редакції 1990 р.) та Закону України „Про охорону культурної спадщини” землі історико-культурного призначення, розташовані поблизу сіл Марківка, Перше Травня, Рудка Марківської сільської ради Білопільського району, на яких були об’єкти культурної спадщини – пам’ятки археології (кургани) були розпайовані і рішенням 18 сесії 23 скликання Марківської сільської ради від 07.04.2001 року передані у приватну власність громадянам.

Зокрема, на підставі вказаного рішення сесії Марківської сільської ради 28.12.2001 року
ОСОБА_1
отримав державний акт на право приватної власності на землю
НОМЕР_1
. Проведеною перевіркою встановлено, що на наданій у приватну власність земельній ділянці розташований курган, загальною площею 0,6942 га.

Враховуючи те, що при прийнятті сільською радою вказаного рішення грубо порушено земельне законодавство, є всі підстави для визнання рішення 18 сесії 23 скликання Марківської сільської ради від 07.04.2001 року щодо видачі державного акту на право приватної власності на землю
ОСОБА_1
. в частині передачі йому у приватну власність земельної ділянки, що належить до земель історико-

культурного призначення загальною площею 0,6942 га незаконним та визнання державного акту
НОМЕР_1
в частині передачі у приватну власність земельної ділянки, що належить до земель історико-культурного призначення зазначеною площею недійсним.

В судовому засіданні прокурор району та представник Білопільської РДА адміністративний позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач Марківська сільрада позов визнали, просили справу заслухати без їх участі, відповідач
ОСОБА_1
. позов визнав.

Суд заслухав сторони, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як вбачається із рішення 18 сесії 23 скликання Марківської сільради від 7.04.2001 року
ОСОБА_1
. виданий державний акт на право приватної власності на землю у розмірі 4,014 га, а.с.3-8.

Із державного акта на право приватної власності на землю вбачається, що
ОСОБА_1
. є власником земельної ділянки площею 4,014 га, а.с.5

Згідно державного реєстру пам"яток археології Сумської області, виявлених станом на 15.05.1994 року в с.Марківка знаходиться курган в 0,2 км ліворуч дороги Марківка-Штепівка, а.с.6-7, на земельній ділянці
ОСОБА_1
курган займає площу 0,6942 га, а.с.8.

Таким чином в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що рішенням 18 сесії 23 скликання Марківської сільради від 7.04.2001 року
ОСОБА_1
. надана на праві приватної власності земельна ділянка та виданий державний акт на право приватної власності на землю, частина якої належить до земель історико-культурного призначення, загальною площею 0,6942 га. В зв"язку з чим рішення сесії у вказаній частині суд визнає незаконним, а державний акт частково недійсним.

Керуючись ст. 17, 104, 160-163 КАС України, 4, 33 ЗК України від 18.12.90 р., ст. 53 ЗК України 25.10.01 р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати рішення 18 сесії 23 скликання Марківської сільради від 07.04.2001 щодо видачі державного акту на право приватної власності на землю
ОСОБА_1
незаконним в частині передачі йому у приватну власність земельної ділянки, що належить до земель історико-культурного призначення загальною площею 0,6942 га.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю
НОМЕР_1

ОСОБА_1
в частині передачі йому у приватну власність земельної ділянки, що належить до земель історико-культурного призначення загальною площею 0,6942 га недійсним.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного суду через Білопільський райсуд.

Суддя

підпис

Вірно: Суддя

Білопільського райсуду

Конєва Л.К.