Справа № 2а-4086/08
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2008-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4086/08
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
Іменем України
окружний адміністративний суд у складі:
судді - Курило Л. В.,
- Дем'яненко Є.А.,
позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача - Литвиненко Н.В., Мельник
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова
про зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду
з позовом до управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Харкова
про визнання права на пенсію та зобов'язання
виплатити пенсію. В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в 1992 році відділом соціального захисту населення Ленінської
районної ради народних депутатів м.
Харкова йому була призначена пенсія за віком
та видане пенсійне посвідчення НОМЕР_1 від 11 05 1993 року. В грудні
1997 року він виїхав на постійне місце проживання до Німеччини , в зв'язку з
чим йому в порядку, передбаченому ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» була виплачена пенсія за 6 місяців наперед перед
в'їздом за кордон. В серпні 2006 року позивач повернувся на постійне місце
проживання до України, в м. Харків, де на цей час мешкає. З жовтня 2006 року
виплата пенсії йому була поновлена і видано нове пенсійне посвідчення НОМЕР_2
від 21 03 2007 року.09 08 2007 року позивач звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Харкова з заявою про виплату йому
заборгованості по пенсії, яка склалась
за період перебування позивача на постійному місці проживання. Листом від 13 08
2007 року відповідач повідомив про
відмову у задоволенні заяви позивачу, посилаючись на ст.51 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою під час
перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено
міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, а між Україною і Німеччиною такого договору не має. Однак він,
як громадянин України має всі права і всі підстави вимагати належного
пенсійного забезпечення за час його
перебування на постійному місці проживанні за кордоном, на рівні з іншими
громадянами України, незалежно від місця його перебування.
представник в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримали у
повному обсязі та просили позов задовольнити.
Представники відповідача
в судовому засіданні вимоги позову не визнали та пояснили, що у 1992 року відділом соціального захисту
населення Ленінської районної ради народних депутатів м. Харкова позивачу була
призначена пенсія за віком. В грудні 1997 року позивач виїхав на постійне місце
проживання до Німеччини в зв'язку з чим йому була виплачена пенсія за 6 місяців
наперед відповідно до ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В
серпні 2006 року позивач повернувся на постійне місце проживання до України, з
жовтня 2006 року виплата пенсії позивачу була поновлена. 9 серпня 2007 року
позивач звернувся до УПФУ в Ленінському
районі м. Харкова з заявою про виплату йому заборгованості по пенсії, яка
склалась за період перебування позивача на
постійному місці проживання в
Німеччині. УПФУ в Ленінському районі м.
якому повідомило, що відповідно до статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на
постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, виплачується
за 6 місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем проживання.
Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Оскільки міжнародного договору про пенсійне забезпечення між
Україною та Німеччиною не має, виплатити пенсію за період постійного проживання
у Німеччині не має можливості.
Суд, вислухавши позивача
та його представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивачу - Лейбович
М. Ш. в 1992 році відділом соціального захисту населення Ленінської районної
ради народних депутатів м. Харкова
призначена пенсія за віком.
У 1997 році ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання
Згідно ст. 92 Закону України „ Про
пенсійне забезпечення” позивачу за
його заявою була виплачена пенсія за 6 місяців наперед
перед від'їздом за кордон. ( а.с. 32)
В серпні 2006 року ОСОБА_1 повернувся на постійне місце проживання до
України та з жовтня 2006 року за його
заявою виплата пенсії була поновлена. (
09 08 2007 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату йому
заборгованості по пенсії, яка склалась за період його перебування на ПМП у
13 08 2007 року управлінням Пенсійного фону України в Ленінському районі м.
Харкова було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви, посилаючись на ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні,
виплачується за 6 місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за
місяцем зняття з обліку за місцем проживання.
Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором України. (А.с 8).
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
Стаття 58 Конституції України
закріплює один з найважливіших
загальновизнаних принципів
сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Це означає, що вони поширюють свою дію
тільки на ті відносини, які виникли
після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням
Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 58
Конституції України (справа про зворотну дію законів та інших
нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рн/|99, за загальновизнаним
принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в
часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той
закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або
Правовідносини між сторонами виникли під час
дії норм Закону України „ Про пенсійне забезпечення”.
Так, відповідно до ст. 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» від 05 11 1991 року №1788-ХІІ, в редакції, яка діяла на час виникнення
правовідносин, пенсії, призначені в
Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються за 6
місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за
кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва
або професійного захворювання.
Як було встановлено в судовому
засіданні та не заперечується сторонами, позивачу була призначена трудова пенсія, тобто, він не відносився до категорії громадян, яким виплачується пенсія
за час перебування за кордоном.
За таких обставин, суд вважає, що
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, тому адміністративний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.
підставі викладеного, керуючись ст.
92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 11 1991 року №1788-ХІІ, ст.
51 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ч. 2 ст. 19, 58 Конституції України, ст. ст. 86, 94, 98, 160-163,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні адміністративного
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Харкова про визнання права на пенсію за весь час
проживання в Німеччині, а саме -
з липня 1998 року по вересень 2006 року та зобов'язання відповідача виплатити суму пенсій за вказаний період - відмовити у повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови
суду в десятиденний строк з дня
виготовлення повного тексту постанови та поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови
виготовлено 08 09 2008 року.

Суддя
Л.В.Курило