Справа № 2-а-292/08
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2008-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-292/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

29 серпня 2008 року

Богуславський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

при секретарі Олійник Л.С.

з участю представника
відповідача Онищенко Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської
області про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги до Дня Перемоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації на його користь недоотримані суми грошової допомоги до
Дня Перемоги за 2003- 2007 роки в
розмірі 8483 гривні 20 коп., посилаючись на те, що він має статус інваліда
війни другої групи. Відповідно до ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року йому повинна
виплачуватися щорічно до Дня Перемоги до 5 травня разова грошова допомога у
розмірі восьми мінімальних пенсій за віком і ця допомога виплачується за місцем
проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної пенсії за
віком визначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Він отримав грошову допомогу в 2003
- 2007 роках значно меншу, ніж це передбачено частиною 5 ст. 13 вищевказаного
Закону.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути
справу без його участі в зв'язку з похилим віком та погіршенням стану здоров'я,
свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача
Онищенко Г.П. в судовому засіданні позов не визнала і просила суд відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні його вимог, посилаючись на те, що позивачу виплачувалась
щорічно разова грошова допомога як інваліду війни другої групи в розмірах, що
встановлювались на кожен рік Законами України «Про державний бюджет України». Окрім того позивачем пропущено
річний строк звернення до адміністративного суду, який визначено ст. 99 КАС
України.

Суд, заслухавши
пояснення представника відповідача та
дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити,
виходячи із наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється інвалідом війни
другої групи, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1, виданим
управлінням соціального захисту населення Богуславської районної ради 06.12.1995 року та має право на пільги,
встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Із інформації наданої
відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 за 2003 рік виплачена разова грошова допомога до Дня Перемоги в
сумі 120 гривень, за 2004 рік - в сумі 160 гривень, за 2005 рік - в сумі 330
гривень, за 2006 рік - в сумі 330 гривень, за 2007 рік - в сумі 360 гривень.

Відповідно до частини 5
ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року щорічно
до 5 травня інвалідам війни другої групи виплачується разова грошова допомога у
розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії
за віком визначається відповідно до частини першої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про
державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року та Законом України
«Про державний бюджет України» на 2007 рік від 19.12.2006 року дія частини
п'ятої статті 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» була зупинена в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги.

Рішенням Конституційного
Суду України за справою № 1-29 /2007
року від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції
України ( є неконституційними) положення
Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на
2007 рік дію ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги. В зазначеному рішенні
Конституційний Суд України визначив
преюдиційність цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ним
позовів з зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
законів, визнаних неконституційними.

Таким чином суд приходить до висновку, що
відповідачем разова грошова допомога ОСОБА_1 виплачена за період 2003 - 2007 років неправильно, оскільки така
допомога визначалась не із розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік" прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність було встановлено в сумі 284,69 грн.

Розмір прожиткового мінімуму неодноразово
збільшувався, у тому числі згідно ст.1 Закону України "Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік" від 19.10.2004 р. №2085-ІУ та ст.63
Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від
23.12.2004 р. №2285-ІУ розмір мінімальної пенсії за віком був
встановлений у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, тобто 332 гривень в 2005 році. В 2006 році Законом
України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005
року №3235-ІУ із змінами та доповненнями статтею 65 було затверджене поетапне
підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність:
з 1 січня - 350 гривень, з 1 квітня -
359 гривень, з 1 жовтня - 366 гривень.
На 2007 рік Законом України "Про внесення змін до Закону України
"Про державний бюджет України на 2007 рік" від 15.03.2007 року також затверджене поетапне підвищення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Окрім того цим же
Законом встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на один відсоток.

Мінімальна пенсія за віком в період з 01.04.2002
року по 30.06.2003 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від
13.03.2002 року №279 становила 47 грн. 30 коп., а мінімальна пенсія за віком з
1.04.2004 року по 11.01.2005 року згідно Закону України від 09.07.2003 року
№1058-ХІУ становила 74 грн. 54 коп.

Відповідачем недоплачено
позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду війни за 2003 рік - 258
грн. 40 коп. ( 47,3 грн. х 8 -120 грн.), за 2004 рік - 436 грн. 32 коп. ( 74,54
грн. х 8 - 160), за 2005 рік - 2326
гривень ( 332 грн. х 8 - 330 грн.), за 2006 рік - 2542 гривень ( 359 грн. х 8 -
330 грн.), за 2007 рік - 2920,48 гривень ( 410, 06 грн. х 8 - 360 грн.), всього 8483 гривень230 коп.

Суд не вбачає підстав для
відмови в задоволені позову ОСОБА_1 з підстав пропущення річного строку
звернення до адміністративного суду, оскільки Законами України «Про державний
бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинялась дія ч. 5
ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової
допомоги, що позбавляло можливості позивача звертатись до суду з посиланням на
дані норми Закону, а також слід зазначити, що позивач об'єктивно дізнався про
порушення свого права на отримання допомоги на оздоровлення в повному розмірі,
коли на його звернення відповідач 01.07.2008 року відповів відмовою в виплаті
належних сум.

З урахуванням
вищевикладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 159 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст. 19 Конституції України, частиною 5 ст. 13 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
Рішенням Конституційного Суду України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007
року, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із Управління
праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної
адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 8483 (вісім тисяч чотириста
вісімдесят три) гривні 20 коп. недоотриманої одноразової щорічної допомоги до
Дня Перемоги за 2003-2007 роки.

Звільнити управління праці
і соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації
Київської області від сплати судового збору (державного мита) на підставі
рішення двадцять восьмої сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради від
29 січня 2008 року "Про надання пільг по сплаті державного мита".

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного
суду через Богуславський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий: суддя (підпис)