Справа № К-32014/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
травня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду
головуючого: Панченка О.Н.
суддів: Горбатюка С.А.
у порядку письмового провадження
касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову
апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2006 року у справі за позовомОСОБА_1 до пенсійного
відділу управління фінансових ресурсів та економіки Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області про поновлення пенсійних прав, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до пенсійного відділу
управління фінансових ресурсів та економіки Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про поновлення пенсійних прав на підставі
Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб».
обґрунтовував тим, що був звільнений за власним бажанням зі служби в органах
внутрішніх справ України на підставі наказу начальника Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області №163 від 16.06.1995 року. У серпні 2005 року він звернувся до Пенсійного
відділу управління фінансових ресурсів та економіки Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області
із заявою про призначення
йому пенсії за вислугу років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року з подальшими
змінами від 04 липня 2002 року, але
отримав відмову в задоволенні заяви, яка мотивована тим, що на день звільнення
з органів внутрішніх справ він не мав необхідного загального трудового стажу.
Вважає, що належить до
осіб, які мають право на зазначену пенсію
відповідно до закону, оскільки на час
звернення досяг 50 років, мав загальний
трудовий стаж понад 27 років, з яких більше ніж 17 календарних років становить служба в
органах внутрішніх справ України.
Тому просив суд визнати зазначену
відмову неправомірною та зобов'язати призначити пенсію.
Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької
області від 03 травня 2006 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області призначити ОСОБА_1пенсію за вислугою років згідно з
пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 01 вересня 2004 року.
Постановою апеляційного суду Донецької області від 08
вересня 2006 року постанову Іллічівського районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 03 травня 2006 року скасовано, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1відмовлено.
Не погоджуючись з постановою апеляційного суду Донецької
області від 08 вересня 2006 року, позивач подав касаційну скаргу, в якій
просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції,
оскільки вважає, що судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено з
порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
даної справи.
Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для
ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню за таких
Судами встановлено, що з 06 серпня 1981 року по 19 червня
1995 року ОСОБА_1 проходив службу в
органах внутрішніх справ України і був звільнений зі служби на підставі наказу
начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 163 від 16 червня 1995 року за власним бажанням.
У серпні 2005 року він звернувся до
пенсійного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області із заявою
про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі пункту «б»
статті 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб»,
але отримав відмову в задоволенні заяви, мотивовану тим, що на день
звільнення з органів внутрішніх справ він не досяг відповідного віку та не мав необхідного загального трудового стажу.
задоволенні позову, суд апеляційної інстанцій виходив з того, що на день звільнення зі служби позивач не мав
права на довічну пенсію за вислугу років, яке не виникло в нього і після
звільнення та досягнення ним 45 річного віку.
висновок апеляційного суду не відповідає нормам матеріального права.
пунктом „б” статті 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб»
(пункт „б” в редакції
від 4 липня 2002 року) право на пенсію за вислугу років мають особи
офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби
та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим
Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і
досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних
звань, а також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин,
вчинений з використанням свого службового становища, або вчиненням корупційного
діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають
загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12
календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах
внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.
зазначеної норми при наявності зазначених умов (досягнення 45-річного віку,
наявності загального трудового стажу 25 років з яких не менше 12 календарних
років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ
або служба в державній пожежній охороні) пенсія призначається незалежно від
часу звільнення зі служби.
Вищенаведених положень закону суд
апеляційної інстанції не врахував.
Разом з тим, для вирішення зазначеного спору суд першої
інстанції правильно визначив спеціальний стаж служби позивача в органах
внутрішніх справ, який становить більше 17 років, який складається зі служби в
органах внутрішніх справ та служби у
збройних силах, що підтверджено копіями паспорту, трудової книжки, військового
квитка, випискою з наказу № 163 від
16.06.1995 року та довідкою-витягом зі службового списку.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що пенсійний відділ управління
фінансових ресурсів та економіки Управління Міністерства внутрішніх справ
України неправомірно відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні заяви про призначення
йому пенсії за вислугу років.
Таким чином, у апеляційного суду не було законних підстав
для скасування рішення районного суду та
відмови у задоволенні вимогОСОБА_1, а тому рішення апеляційного суду
Донецької області від 08 вересня 2006
Зважаючи на те, що апеляційним судом допущено помилку в
застосуванні норм матеріального права, постанову апеляційного суду Донецької
області від 08 вересня 2006 року слід скасувати і залишити в силі постанову
Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 травня
Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -
Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.
Постанову апеляційного суду Донецької області від 08
вересня 2006 року скасувати, а постанову Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 03 травня 2006 за позовомОСОБА_1 до пенсійного
відділу управління фінансових ресурсів та економіки Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області про поновлення пенсійних прав - залишити
Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, крім
як у порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судді: