Справа № К-7915/06
Суддя: Сергейчук О.А.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

“25” червня 2008 р. №К-7915/06

Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого Сергейчука
О.А.

Суддів Ланченко
Л.В.

Пилипчук Н.Г.

Костенка М.І.

Степашка О.І.

секретар судового засідання Меньшикова О.Я.

за участю представників:

позивача: не викликались;

відповідача: не викликались

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів
Державної податкової адміністрації України у Львівській області

на рішення Господарського суду
Львівської області від 26.10.2004 р.

та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 01.03.2005 р.

у справі №5/2618-2/250

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1

до Регіонального управління Департаменту з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Львівській
області

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1(далі по тексту - позивач, СПД ОСОБА_1) звернулась до
Господарського суду Львівської області з позовом до Регіонального управління
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України у Львівській області (далі по тексту - відповідач) про визнання
недійсним рішення про застосування фінансових санкцій від 27.02.2004 р.
№-21.

Рішенням Господарського суду Львівської
області від 26.10.2004 р. у справі №5/2618-2/250 (суддя Зварич О.В.), яке
залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від
01.03.2005 р. (головуючий суддя - Бонк Т.Б., судді Бойко С.М., Марко Р.І.),
позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсними рішення від 27.02.2004
р. №-21 в частині застосування штрафних санкцій за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії у розмірі 44 930,00 грн.;
в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Регіональне управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Львівській
області, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від
26.10.2004 р. та постановою Львівського апеляційного господарського суду від
01.03.2005 р. у справі №5/2618-2/250, звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга Регіонального управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних
товарів Державної податкової адміністрації України у Львівській області не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що
27.02.2004 р. відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій
№-21, яким до позивача відповідно до абзаців 5 та 6 ч. 2 ст. 17
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі двохсот відсотків вартості партії
товару на загальну суму 46 630,00 грн.

Зазначене рішення прийнято на підставі акту
перевірки від 17.02.2004 р. №136200/1303-535/21-104 та від 20.02.2004 р.
№136265/1303-540/21-104 (далі по тексту - Акти перевірки).

Відповідно до висновків Актів перевірки,
позивачем в порушення абзаців 5 та 6 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” здійснено реалізацію алкогольних
напоїв вітчизняного та імпортного виробництва без наявності ліцензій та
засвідчених постачальниками копій сертифікатів відповідності чи сертифікатів
про визнання. Крім того, відповідачем встановлено здійснення СПД ОСОБА_1
реалізації алкогольних напоїв в кількості 185 пляшок на загальну суму 1 583,29
грн., які були залишені йому на зберігання, та придбання алкогольних напоїв в
кількості 1587 пляшок на загальну суму 15 261,57 грн.

Рішення про застосування фінансових санкцій
від 27.02.2004 р. №-21 оскаржено позивачем в порядку апеляційного
узгодження, в результаті якого рішення в частині застосування до позивача
фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності
засвідчених постачальниками копій сертифікатів відповідності чи сертифікатів
про визнання в розмірі 421 600,00 грн. скасовано.

Відносно позовних вимог СПД ОСОБА_1 щодо
неправомірності застосування відповідачем фінансових санкцій у розмірі 1 700,00
грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності засвідчених
постачальниками копій сертифікатів відповідності чи сертифікатів про визнання,
Вищий адміністративний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (тут і далі по тексту
нормативно-правові акти в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)
алкогольні напої підлягають обов'язковій сертифікації шляхом одержання
документу, виданого уповноваженим органом, що засвідчує, що харчові продукти і
продовольча сировина належним чином ідентифіковані і відповідають вимогам
нормативних актів.

Згідно із ст. 5 та ст. 20 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” реалізація харчових
продуктів та продовольчої сировини проводиться за наявності документального
підтвердження їх якості та безпеки в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 5 Правил роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від
30.07.1996 р. №854, визначено, що алкогольні напої повинні надходити до
торгівельної мережі із сертифікатами відповідності державної системи сертифікації
або свідоцтвами про визнання чи їх копіями, засвідченими постачальником.

Відповідно до абз. 6 ч. 2 ст. 17 Закону
України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності
сертифіката відповідності або сертифіката про визнання до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1 700,00
грн.

Державний Стандарт України 3993-2000
“Товарознавство - терміни та визначення” зазначає, що партія товару - це
визначена кількість товару одного або кількох найменувань закуплених,
відвантажених або отриманих одночасно за одним супровідним документом.

Судами попередніх інстанцій врахована позиція
Державної податкової адміністрації України, яка скасовуючи рішення відповідача
№-21 в частині застосування фінансових санкцій в розмірі 423 300,00
грн. (249 найменувань алкогольних напоїв х 1 700,00 грн.) за здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності засвідчених
постачальником копій сертифікатів відповідності, виходила з того, що податковим
органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що зазначені 249
найменувань відносились до однієї партії товару.

З огляду на викладене, судова колегія
погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність
застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1 700,00 грн. за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями без наявності засвідчених постачальниками копій
сертифікатів відповідності чи сертифікатів про визнання.

Стосовно зафіксованого Актом перевірки від
20.02.2004 р. №136265/1303-540/21-104 факту здійснення позивачем роздрібної
торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії Вищий адміністративний суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” роздрібна торгівля
алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватись суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за
наявності у них ліцензії.

Абзац 5 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” передбачає у разі
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності
ліцензії до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові
санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1 700,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено фактичне здійснення позивачем
роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії. Поряд з цим,
податковим органом не надано доказів того, що виявлені у позивача алкогольні
напої без наявності на них ліцензії, відносяться до однієї партії товару, а в
результаті перевірки не встановлена вартість отриманої партії товару.

Крім того, відповідачем не надано доказів на
підтвердження встановлених Актами перевірки фактів реалізації товару,
залишеного на зберігання позивачу, та доказів проведення контрольної закупки.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний
суд України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про
безпідставність застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 46 630,00
грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, та
обґрунтованість застосування за зазначене правопорушення штрафу в сумі 1 700,00
грн.

Згідно ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовано обставини справи та дано їм належну правову
оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування рішення Господарського суду Львівської області
від 26.10.2004 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від
01.03.2005 р. у справі №5/2618-2/250 не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210
- 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Регіонального управління
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України у Львівській області на рішення Господарського суду Львівської області
від 26.10.2004 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
01.03.2005 р. у справі №5/2618-2/250 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Львівської
області від 26.10.2004 р. та постанову Львівського апеляційного господарського
суду від 01.03.2005 р. у справі №5/2618-2/250 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

О.А. Сергейчук

Судді

(підпис)

Л.В. Ланченко

(підпис)

Н.Г. Пилипчук

(підпис)

М.І. Костенко

(підпис)

О.І. Степашко

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар Меньшикова
О.Я.