Справа № К-14086/07
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого:
Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.,

при секретарі Сторчоус Н.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2007 року та ухвалу
Львівського апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2007 року у справі за
позовомОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту
населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання дій
протиправними, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління праці та соціального захисту
населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання дій
протиправними. При цьому просив зобов'язати відповідача
виконати обов'язок щодо позачергового
забезпечення його, як інваліда
Великої Вітчизняної війни 1-ої
групи інвалідності, автомобілем.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного
суду від
29 травня 2007 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2007 року залишено без
зміни.

Не погоджуючись з постановленими у справі судовими
рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і направити
справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для
ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами
норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що на
підставі висновку
медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_2 з 09.06.2000 року перебуває
на транспортному обліку
у Головному управлінні праці та
соціального захисту населення Рівненської обласної державної
адміністрації як інвалід Великої
Вітчизняної війни на отримання транспортного
засобу на пільгових умовах з оплатою 7 відсотків його вартості з
передачею права керування
члену сім'ї.

Станом на
31.01.2007 року позивач перебував
у черзі Головного управління праці та соціального захисту
населення Рівненської обласної державної адміністрації за № 94.

Відповідно до
статті 24 Конституції України
громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні" фінансування робіт з
соціальної захищеності інвалідів покладено на Фонд соціального захисту
інвалідів.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" гарантує інвалідам війни позачергове безплатне
забезпечення автомобілем з ручним керуванням (за наявності медичних показань)
у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.06 року.

Саме цим Порядком визначено механізм забезпечення
автомобілями інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на
пільгових умовах, відповідно до якого
органи праці та соціального захисту населення виконують функції взяття на облік
інвалідів, які мають право на забезпечення автомобілями, та надання доручень
виробничо-торгівельним підприємствам, які мають ліцензію на торгівлю
транспортними засобами, на видачу інвалідам автомобілів.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що підставою для
забезпечення інвалідів автомобілями є висновок спеціалізованої МСЕК про
наявність у інваліда медичних показників на їх отримання, а також посвідчення
на право керування автомобілем.

Згідно з даним Порядком
для взяття на облік, інвалід подає до районного управління соціального
захисту за місцем проживання і реєстрації заяву, форма якої затверджується
Мінпраці, та реєструється у спеціальному
журналі обліку.

Пунктом 35 цього Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, прізвища інвалідів, яким встановлено медичні показання в один і
той же день, вносяться до журналу обліку в порядку зростання номерів висновків
про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем.

Згідно з пунктом 36 Порядку взяття на облік інваліда
здійснюється головним управлінням соціального захисту у розрізі наявних черг
інвалідів з дати огляду облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК), яка видала інваліду висновок
про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем у разі, коли такий
висновок видано не раніше дати реєстрації заяви.

В касаційній скарзі позивач посилається на те, що
відповідачем було порушено порядок ведення списків черговості осіб, які мають право на
позачергове забезпечення автомобілями.

З матеріалів
справи вбачається, що судами першої та апеляційної інстанцій дані обставини
справи не перевірялись. Зокрема, не було встановлено, яким чином відбувається
формування та ведення даних списків та забезпечення автомобілями інвалідів, які
перебувають у цих списках. Також судами не перевірено, як проводиться розподіл
автомобілів на пільгових умовах з оплатою 7 % їх вартості інвалідам, а також
не досліджено причин, які призвели до
розбіжностей з приводу номеру черги позивача у відповідних списках осіб, які
складаються та ведуться Головним управлінням праці та соціального захисту
населення Рівненської обласної держадміністрації.

Враховуючи
вищезазначене, колегія суддів вважає, що судами неповно з'ясовані обставини
справи.

Відповідно до положень статті 220 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно
з вимогами частини 2 статті
227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені
судом касаційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку,
що постанова Рівненського міського суду
Рівненської області від 15 березня 2007 року та ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29
травня 2007 року підлягають скасуванню, а справа - поверненню на новий розгляд
до суду першої інстанції

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської
області від 15
березня 2007 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2007 року - скасувати.

Справу за
адміністративним позовомОСОБА_2 до Головного управління праці та
соціального захисту населення Рівненської обласної державної
адміністрації про визнання дій протиправними
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав, передбачених статтями
237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: