Справа № К-33000/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2006
р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25.09.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Київського
міського військового комісаріату про перерахунок пенсії, -

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_1звернувся до суду з
позовом до Київського міського військового комісаріату про перерахунок пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м.
Києва від 07.04.2006 р. в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25.09.2006 р. вказане судове рішення залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не
погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судами порушення норм матеріального права, просить скасувати судові
рішення та постановити нове рішення про
задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судові
рішення суді судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено,
що позивач у 1986 році був звільнений зі служби в Збройних Силах в запас. З
1992 року йому була перерахована пенсія, відповідно до вимог Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Оскільки, на думку
ОСОБА_1, відповідач неправомірно не перераховував розмір його пенсії до 2005
року, він звернувся до суду.

Закон України „Про внесення змін до статті 43 Закон України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 01.01.2005 року, не
має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням надбавок
та премій за минулий час, тобто до 01.01.2005 року задоволенню не підлягають.
Особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до цього Закону, мають право на
перерахунок пенсій з урахуванням положень Закону України від 15.06.2004 року №
1769 та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 01.01.2005 року, а з
01.01.2006 року - 100 відсотків перерахованої пенсії.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
р. № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки
за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця
(надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Премії не належать до категорії обов'язкових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, що встановлено
постановою Кабінету Міністрів України № 452 від 6.04.1998 р. Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 22.05.2000 р. № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців» командирам (начальникам) лише надано право преміювати
військовослужбовців відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат
роботи в межах фонду преміювання.

Укази Президента України від 14.07.1999 р. № 847, від
23.02.2002 р. № 173, від 05.05.2003 р. № 389/03 та інші нормативно-правові
акти, на які посилається позивач, вимагаючи перерахунку пенсії, були прийняті
та набрали законної сили вже після звільнення його зі служби на пенсію, а тому
їх дія на вимоги ОСОБА_1 не поширюється.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не
були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2006 р. та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 25.09.2006 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про
перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)