Справа № 22а-6760/08
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2008-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Картофлицький Г.В.(справа №2а-229/08)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М.(доповідач)

суддів - Стежко В.А., Суховарова А.В.

при
секретарі - Гулій О.Г.

за участю
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу начальника Бердянського прикордонного загону
Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби
України (військова частина - 1491) ОСОБА_3

на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 15 квітня 2008 року про забезпечення адміністративного позову у
справі №2а-229/08 за позовом ОСОБА_1 до начальника Бердянського прикордонного
загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної
служби України (військова частина - 1491) ОСОБА_3 про скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 15 квітня 2008 року клопотання позивача про
забезпечення позову було задоволено та дія оскаржуваної постанови начальника
Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління
Державної прикордонної служби України (військова частина - 1491) ОСОБА_3 від 13
квітня 2008 року про заборону плавзасобу виходити в територіальне море та
внутрішні води України терміном 30 діб з моменту винесення постанови була призупинена.

Не погодившись з ухвалою
суду першої інстанції, відповідач подав на неї апеляційну скаргу до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. В апеляційній скарзі
відповідач просить скасувати вказану ухвалу, бо вважає її незаконною та постановленою з порушенням норм
чинного законодавства, оскільки суд невірно прийшов до висновку, що постанова
начальника Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального
управління Державної прикордонної служби України (військова частина - 1491)
ОСОБА_3 містить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача і захист цих прав, свобод і інтересів стане неможливим без
вжиття таких заходів. До того ж, суд першої інстанції, в порушенням норм КАС
України розглянув клопотання про забезпечення позову без виклику відповідача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що у квітні 2008 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
начальника Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального
управління Державної прикордонної служби України (військова частина - 1491)
ОСОБА_3, в якому просив скасувати постанову відповідача від 13 квітня 2008 року
про заборону виходу в територіальне море та внутрішні води України судну СЧС
«Вера» терміном на 30 (тридцять) діб з моменту винесення постанови.

Позивачем було подано
клопотання про забезпечення його адміністративного позову шляхом призупинення
дії оскаржуваної постанови відповідача (а.с.4). В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначав, що, відповідно до довідки ТОВ «Почерк» вих..№105 від
15.04.2008 року, середня статистична ефективність роботи судна СЧС «Вера»,
включно з простоєм, складає 300 000, 00 грн. на місяць (а.с.5), що може завдати
шкоди правам, свободам та інтересам судновласника.

Задовольняючи клопотання про забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з того, що, « оскільки 30-денна заборона
виходу судна потягне для судновласника збитки в розмірі не менш ніж 300 000
грн.і по суті є стягненням, накладеним не на капітана, а на судновласника, її
дію слід призупинити» .

З таким
висновком суду не можна погодитись, оскільки він протирічить вимогам ч.1 ст.
117 КАС України, відповідно до якої суд
може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності
рішення, дії чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень.

Як
вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, жодної із передбачених ч.1 ст. 117
КАС України, підстав, які б свідчили про передбачену законом можливість задовольнити клопотання про забезпечення
позову судом першої інстанції не наведено, а позивачем не надано до суду
доказів тому, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам
позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Забезпечуючи позов про скасування постанови відповідача
від 13 квітня 2008 року про заборону виходу в територіальне море та внутрішні
води України судну СЧС «Вера» терміном на 30 (тридцять) діб з моменту її
винесення, шляхом призупинення дії постанови, суд фактично ухвалив рішення по
справі, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення
позову.

Щодо
посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст.118 КАС
України, оскільки суд вирішив питання про забезпечення позову не в судовому
засіданні і без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, то вони
спростовуються наступним.

Відповідно
до ч.1 ст.118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову
розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі
обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія
суддів вважає за необхідне зазначити, що
справа №2а-229/08 за позовом ОСОБА_1 до начальника Бердянського
прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної
прикордонної служби України (військова частина - 1491) ОСОБА_3 про скасування
постанови по суті судом не розглянута, про що свідчить довідка суду, хоча,
відповідно до Постанови АЧ № 009-Б/08 , яка винесена начальником Бердянського прикордонного загону полковником
ОСОБА_3. 13 квітня 2008 року, даному плавзасобі / СЧС «Вера» / заборонено
виходити в територіальне море та внутрішні води України терміном на 30 (тридцять) діб з моменту винесення постанови, тобто, на час розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення адміністративного позову дія
терміну заборони виходу судна в територіальне море та внутрішні води України
фактично сплинула.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції було допущено порушення
норм процесуального права, є підстави для задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали.

Керуючись
п.1 ч.3 ст. 199 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника Бердянського
прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної
прикордонної служби України (військова частина - 1491) ОСОБА_3 - задовольнити, ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 15 квітня 2008 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Повний текст ухвали
виготовлено 18 серпня 2008 року.

Головуючий
Нагорна Л.М.

Судді:
Стежко В.А.

Суховаров А.В.