Справа № к-28296/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

головуючого-судді: Бутенка В.І..,

суддів: Лиски Т.О., Панченка О.І.,
Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при секретарі: Мацюк Т.С.,

за участю представника відповідача
Марченко М.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в порядку касаційного провадження справу за касаційною скаргою
Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія
"Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські
електричні мережі" на постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Вінницяобленерго"
в особі Структурної
одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" про зобов'язання проведення перерахунку розміру сплати за
електропостачання, -

встановила:

У грудні 2005 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства
"Акціонерна компанія "Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські
електричні мережі" (далі - ВАТ "АК "Віннищобленерго",
відповідач) про зобов'язання проведення перерахунку розміру
сплати за електропостачання.

В обґрунтування позову
вказував, що він є наймачем квартириАДРЕСА_1і і згідно договору на
електропостачання від 01.10.2003 року
оплату за спожиту електроенергію оплачує в розмірі 100%.

Справа № К-28296/06

У вересні 2005 року він
звернувся до директора Вінницьких міських електричних мереж із заявою про
зниження розміру оплати за електропостачання до 50% вартості електроенергії,
оскільки він є суддею апеляційного суду Вінницької області і тому на нього та членів його
сім'ї поширюються вимоги

п.9 ст. 44 Закону
України "Про статус суддів" та рішення Конституційного Суду України
від 01.12.2004 року №20 рп/2004.

Однак листом від
20.10.2005 року за №1585 відповідач відмовив у перерахунку оплати за електроенергію в розмірі 50% її
вартості.

Постановою Ленінського районного суду м.
Вінниці від 30 березня 2006 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2006 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено
та зобов'язано відповідача проводити
нарахування платежів за електроенергію відповідно до п.9 ст. 44 Закону України "Про статус
судців" - 50% розміру нарахувань по сплаті за електроенергію за квартиру
АДРЕСА_1 з 01 вересня 2005 року та у
подальшому проводити нарахування згідно до Закону України "Про статус суддів".

В касаційній скарзі
відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить
скасувати постановлені по справі судові рішення та вирішити питання по суті.

Колегія суддів
розглянувши касаційну скаргу приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Так, постановляючи
оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що даний спір належить до
адміністративної юрисдикції.

Проте такий висновок
судів не можна визнати обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі
- КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший
порядок судового вирішення.

Справою
адміністративної юрисдикції, відповідно до пункту 1 частини першої статті З КАС
України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Поняття "суб'єкт владних
повноважень" визначено у пункті 7 частини першої статті 3 КАС України, як орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судами попередніх
інстанцій встановлено, що спірні правовідносини між сторонами справи виникли у зв'язку з
вимогою позивача ОСОБА_1 надати йому 50% знижку на оплату послуг за договором на
електропостачання від 01.10.2003 року. При цьому відповідач по справі ВАТ "АК
"Вінницяобленерго" не є суб'єктом владних повноважень, оскільки не здійснює
владних управлінських функцій ні на основі
законодавства, ні в силу делегованих повноважень.

Визначена статтею 17 КАС
України компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється, його
належить вирішувати у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті
157 КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що суди попередніх
інстанцій помилково вирішили цей спір за правилами Кодексу адміністративного судочинства України ухвалені ними рішення підлягають скасуванню,
а провадження в адміністративній справі закриттю.

З огляду на викладене та
керуючись статтями 157, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів ,-

ухвалила:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські
електричні мережі" задовольнити
частково.

Постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від ЗО березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 13 червня 2006 року скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвала є остаточною і не
може бути оскаржена, крім випадків, встановлених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: