Справа № 2-1792/2008
Суддя: Гажа О.П.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-1792/2008р
ПОСТАНОВА
Іменем України
17 листопада 2008 року
Новоодеський районний суд
Миколаївської області в скл
аді:
головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі су
ду м. Нова Одеса справу за адмі
ністративним позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного Фо
нду України (УПФУ) в Новоодесь
кому районі про поновлення п
ропущеного строку для зверне
ння з адміністративним позов
ом до суду та про визнання дій
неправомірними і стягнення
недоплаченої щомісячної дер
жавної соціальної допомоги п
о Закону України “Про соціал
ьний захист дітей війни”, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09 жовтня 2008 року зве
рнулася в Новоодеський район
ний суд з адміністративним п
озовом до відповідача про по
новлення пропущеного строку
для звернення з адміністрат
ивним позовом до суду та про в
изнання дій неправомірними і
стягнення недоплаченої щомі
сячної державної соціальної
допомоги по Закону України “
Про соціальний захист дітей
війни”.
В своєму позові позивач заз
начила, що відповідно до Зако
ну України “Про соціальний з
ахист дітей війни” вона має с
татус дитини війни. Посилаюч
ись на те, що відповідач в пору
шення вимог цього закону від
мовляється проводити їй, пер
едбачені цим законом нарахув
ання соціальної допомоги за
2006-2007 роки у розмірі 30% мінімальн
ої пенсії за віком, просить су
д винести рішення, яким відно
вити їй пропущений нею з пова
жних причин строк звернення
до суду за захистом порушени
х конституційних прав, визна
ти неправомірними дії відпов
ідача: УПФУ в Новоодеському р
айоні Миколаївської області
щодо відмови їй, як особі, яка
має статус дитини війни, в пер
ерахунку пенсії та нездійсне
нні виплат щомісячної держав
ної соціальної допомоги у ро
змірі 30% від мінімальної пенсі
ї за віком за період 2006-2007 років
та стягнути з УПФУ в Новоодес
ькому районі Миколаївської о
бласті на її користь недопла
чену, як дитині війни щомісяч
ну державну соціальну допомо
гу за період 2006-2007 років в загаль
ній сумі 2733,30 гривень.
В судовому засіданні пози
вач підтримала свої позовні
вимоги, посилаючись на викла
дені в позові обставини спра
ви та підстави позову, просит
ь суд позов задовольнити в по
вному обсязі.
Представник відповідача
УПФУ в Новоодеському районі
Миколаївської області в суд
ове засідання не з'явився, хоч
а належним чином повідомлявс
я про дату, час і місце розгляд
у справи. На адресу суду від пр
едставника відповідача наді
йшла письмова заява, в якій ві
н просить суд розглянути спр
аву у відсутність представни
ка відповідача та надано пис
ьмові заперечення проти позо
ву, в яких позовні вимоги не ви
знаються.
В своїх запереченнях, пред
ставник відповідача - УПФУ в Н
овоодеському районі, посилаю
чись на відсутність законода
вчого визначення мінімально
го розміру пенсії за віком дл
я громадян, яким пенсію слід п
ідвищувати відповідно до Зак
ону України “Про соціальний
захист дітей війни”, відсутн
ість законодавчо визначеног
о механізму нарахування та в
иплати цієї соціальної допом
оги та пропущення позивачем
річного строку звернення до
суду за захистом свого поруш
еного права, просить суд в зад
оволені позову відмовити.
Вислухавши пояснення поз
ивача, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх пис
ьмовими доказами, оцінивши д
осліджені в судовому засідан
ні докази, суд приходить до на
ступного висновку:
Позивач являється пенсіон
ером і відповідно до ст.1 Закон
у України “Про соціальний за
хист дітей війни”, має статус
дитини війни. Ці фактичні обс
тавини беззаперечні, визнают
ься сторонами, а тому суд вваж
ає їх доведеними, такими, що не
викликають сумніву щодо їх д
остовірності та добровільно
сті їх визнання.
Відповідно до ст.6 Закону Ук
раїни “Про соціальний захист
дітей війни”, в редакції стан
ом на 18.11.2004 року, який набрав чин
ності з 01 січня 2006 року, дітям ві
йни пенсії або щомісячне дов
ічне грошове утримання чи де
ржавна соціальна допомога, щ
о виплачується замість пенсі
ї, підвищується на 30% мінімаль
ної пенсії за віком і позивач
, як дитина війни мав і має пра
во на таке підвищення пенсії
.
Згідно з ч.2 ст.3 Закону Україн
и “Про соціальний захист діт
ей війни” державні соціальні
гарантії дітям війни, встано
влені цим Законом, не можуть б
ути обмежені або скасовані і
ншими нормативно-правовими а
ктами.
Також, в ст.7 цього Закону заз
начено, що фінансове забезпе
чення державних соціальних г
арантій, передбачених цим За
коном, здійснюється за рахун
ок коштів Державного бюджету
України.
Незважаючи на ці вимоги Зак
ону, статями 77,110 Закону України
“Про державний бюджет Украї
ни на 2006 рік” та пунктом 12 ст.71 За
кону України “Про державний
бюджет України на 2007 рік” було
зупинено відповідно на 2006 та 20
07 роки дію ст.6 Закону України №
2195-ІV “Про соціальний захист ді
тей війни”, а згідно з Законом
України “Про державний бюдж
ет України на 2008 рік” виплата д
ержавної соціальної гаранті
ї дітям війни була передбаче
на у розмірі надбавки, встано
вленої для учасників війни,
а саме в розмірі 10% прожитков
ого мінімуму для осіб,які втр
атили працездатність.
Рішенням Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року №6-рп
/2007 у справі №1-29/2007 за конституцій
ним поданням 46 народних депут
атів України щодо відповідно
сті Конституції України поло
жень статей 29,36, ч.2 ст.56,ч.2 ст.62,ч.1 ст
.66,пп.7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43-46 ст.71,ст.ст.98,101,103,111 За
кону України “Про державний
бюджет України на 2007 рік” (спра
ва про соціальні гарантії гр
омадян) ці положення визнано
такими, що не відповідають Ко
нституції України( є неконст
итуційними), а тому з 09 липня 2007 р
оку вважаються такими, що втр
атили чинність.
Також, Рішенням Конституці
йного Суду України від 22.05.2008 рок
у №10-рп/2008 визнано неконституці
йними положення закону, яким
було зупинено дію ст.6 Закону
України “Про соціальний захи
ст дітей війни” на 2008 рік, а том
у з 22 травня 2008 року вважаються
такими, що втратили чинність
.
Ці обставини також беззапе
речні, визнаються сторонами.

Рішення Конституційного с
уду України мають преюдиціал
ьне значення для суддів зага
льної юрисдикції при розгляд
і ними позовів у зв'язку з прав
овідносинами, які виникли вн
аслідок дії положень Закону
України “Про Державний бюдже
т України” і є обов'язковими д
о виконання на території Укр
аїни.
Статтею 6 Закону України “П
ро соціальний захист дітей в
ійни”, в редакції від 18.11.2004 року
, який набрав чинності з 01 січн
я 2006 року, передбачалось, що діт
ям війни пенсії або щомісячн
е довічне грошове утримання
чи державна соціальна допомо
га, що виплачується замість п
енсії, підвищується на 30% міні
мальної пенсії за віком.
Мінімальний розмір пенсі
ї за віком, відповідно до абза
цу 8 ч.2 ст.5 Закону України “Про
загальнообов'язкове державн
е пенсійне страхування” вста
новлюється виключно цим Зако
ном.
Законодавством України не
передбачено визначення розм
іру мінімальної пенсії за ві
ком, з якого має вираховувати
ся, передбачена ст.6 Закону Укр
аїни “Про соціальний захист
дітей війни” 30 відсоткова дер
жавна соціальна допомога.
Згідно абзацу 1 ч.1 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов'я
зкове державне пенсійне стра
хування” мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності
у чоловіків 25, а у жінок 20 років
страхового стажу встановлен
ий в розмірі прожиткового мі
німуму для осіб, які втратили
працездатність, але відпові
дно до ч.3 ст.28 цього ж Закону, аб
зац 1 ч.1 вищевказаної статі за
стосовується виключно для ви
значення розмірів пенсій, пр
изначених згідно з цим закон
ом.
Суд, керуючись принципом ве
рховенства права, не врахову
є доводи представника відпов
ідача про те, що порядок визна
чення розміру мінімальної пе
нсії за віком встановлений а
бзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України
“Про загальнообов'язкове дер
жавне пенсійне страхування”
не може застосовуватися до в
изначення розміру підвищенн
я пенсії дітям війни, передба
ченого ст.6 Закону України “Пр
о соціальний захист дітей ві
йни” і вважає ці доводи безпі
дставними.
Відповідно до ст.8 КАС Украї
ни, яка зобов'язує суд керуват
ись в своїй діяльності принц
ипом верховенства права, пер
едбачено, що людина, її права т
а свободи визнаються найвищи
ми цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльн
ості держави.
Тому суд, відповідно до вимо
г ст.17 Закону України “Про вик
онання рішень та застосуванн
я практики Європейського Суд
у з прав людини”, при вирішенн
і даної справи застосовує пр
инцип верховенства права, з у
рахуванням судової практики
Європейського суду з прав лю
дини, як джерела права.
Крім того, суд зазначає, що з
аконодавчий орган держави са
м в численних прийнятих ним з
аконах при визначені мінімал
ьної пенсії за віком посилає
ться на ч.1 ст.28 Закону України “
Про загальнообов'язкове держ
авне пенсійне страхування”.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України
“Про виконання рішень та зас
тосування практики Європейс
ького Суду з прав людини”, суд
України застосовує при розг
ляді справ Конвенцію про зах
ист прав людини і основополо
жних свобод (далі Конвенція) т
а протоколи до неї і практику
Європейського Суду, як джере
ло права.
Відповідно до ст.1 Протоколу
№1 Конвенції, кожна фізична ос
оба має право мирно володіти
своїм майном і ніхто не може б
ути позбавлений своєї власно
сті інакше, як в інтересах сус
пільства і на умовах, передба
чених законом і загальними п
ринципами міжнародного прав
а.
За таких обставин, майнові п
рава громадян, в світлі рішен
ь і практики Європейського С
уду з прав людини, розцінюють
ся як об'єкти цивільних прав в
сенсі “власності”.
Зокрема, при розгляді спра
ви “Кечко проти України” (зая
ва №63134/00) Європейський Суд з пра
в людини зазначив, що у межах с
вободи дій держави визначати
, які надбавки виплачувати св
оїм робітникам із державного
бюджету. Також зазначено, що д
ержава може вводити, призупи
няти чи закінчувати виплати
таких надбавок, вносячи відп
овідні зміни в законодавство
, однак, якщо чинне правове пол
оження передбачає виплату пе
вних надбавок і дотримано вс
і вимоги, необхідні для цього
, органи державної влади не мо
жуть свідомо відмовляти у ци
х виплатах, доки відповідні п
оложення є чинними (п.23 рішенн
я Суду).
У зв'язку з цим, Європейськ
ий суд не прийняв до уваги поз
ицію уряду України про коліз
ію двох нормативних актів - За
кону України, відповідно до я
кого були встановлені надбав
ки з бюджету і, які є діючими т
а Закону України “Про держав
ний бюджет України” на відпо
відний рік, де положення оста
ннього, на думку уряду Україн
и”, превіювали, як lex specialis.
Також, Суд не прийняв аргуме
нт Уряду України щодо бюджет
них асигнувань, оскільки орг
ани державної влади не можут
ь посилатися на відсутність
коштів, як на причину невикон
ання своїх зобов'язань (п.26 ріш
ення Суду).
Суд виходить з того, що Ріше
ннями Конституційного Суду У
країни №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та №
10-рп/2008 від 22.05.2008 року було визнано
неконституційними положенн
я Закону України “Про держав
ний бюджет України” відповід
но на 2007 -2008 роки, якими зупиняла
сь дія ст.6 Закону України “Про
соціальний захист дітей вій
ни”.
Приймаючи до уваги, що рішен
ня Конституційного Суду Укра
їни мають преюдиціальне знач
ення для судів загальної юри
сдикції при розгляді ними по
зовів у зв'язку з правовіднос
инами, які виникли внаслідок
дії положень статей зазначе
них законів, що визнані некон
ституційними і є обов'язкови
ми до виконання на території
України, остаточними, такими
, що не можуть бути оскаржені,
то з моменту їх винесення вон
и набрали законної чинності.

Згідно з ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові
акти або окремі положення, що
визнанні неконституційними
, втрачають чинність з дня ухв
алення Конституційним Судом
України рішення про їх некон
ституційність.
Враховуючи наведене, суд пр
иходить до висновку, що безді
яльність та відмова відповід
ача - УПФУ в Новоодеському рай
оні Миколаївської області в
нарахуванні позивачу надбав
ки до пенсії - державної соціа
льної допомоги, як особі, яка в
ідповідно до ст.6 Закону Украї
ни “Про соціальний захист ді
тей війни”, має статус дитини
війни за період з 09.07.2007 року по 31
.12.2007 року являється неправомір
ною. Тому, в цій частині, вимог
и позивача підлягають задово
ленню.
Таким чином, з 09 липня 2007 року
і по 31 грудня 2007 року(до моменту
закінчення відповідного фін
ансового року, передбаченого
Законом України про Державн
ий бюджет), позивач, як дитина
війни, має законне право на пі
двищення пенсії у розмірі 30% м
інімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що за 2006 рік Кон
ституційний Суд України не в
иносив судового рішення про
неконституційність положен
ь Закону України “Про держав
ний бюджет України на 2006 рік”, я
кими були призупинені положе
ння ст.6 Закону України “Про со
ціальний захист дітей війни”
та враховуючи, що бюджетний п
еріод на 2006 рік закінчився 31 гр
удня 2006 року та, в зв'язку з відс
утністю будь-яких нормативно
правових актів, які б передба
чали поновлення таких виплат
на цей період, суд приходить д
о висновку, що в задоволені ці
єї частини позовних вимог по
зивачу слід відмовити.
Крім того, слід зазначити
, що вказаними Рішеннями Конс
титуційного Суду України від
09.07.2007 року №6-рп/2007 у справі №1-29/2007 та
від 22.05.2008 року №10-рп/2008, якими визн
ано неконституційними полож
ення Законів України про дер
жавний бюджет України відпов
ідно на 2007 та 2008 роки, не покладе
но обов'язку на Пенсійний Фон
д України по відшкодуванню в
итрат, пов'язаних з підвищенн
ям пенсій дітям війни.
Тому, враховуючи, що відпові
дно до ст.7 Закону України “Про
соціальний статус дітей вій
ни” фінансове забезпечення д
ержавних соціальних гаранті
й, передбачених цим Законом, з
дійснюється за рахунок кошті
в Державного бюджету України
.
Пенсійний Фонд України та
його управління на місцях ді
ють на підставі положення “П
ро Пенсійний Фонд України” і
здійснюють свої повноваженн
я по ефективному використанн
ю коштів Пенсійного Фонду Ук
раїни (далі ПФУ). Реалізація но
рмативних приписів і пенсійн
их програм здійснюється шлях
ом фінансування пенсійних ви
плат за рахунок чітко визнач
ених прибутковою частиною бю
джету ПФУ, який щорічно затве
рджується Кабінетом Міністр
ів України.
Пунктом 9 Положення “Про П
енсійний Фонд України” перед
бачено вичерпний перелік нап
рямків використання коштів П
ФУ, які використовуються вик
лючно за призначенням і вилу
ченню не підлягають.
Органи виконавчої влади Ук
раїни, відповідно до вимог ст
.6 Конституції України здійсн
юють свої повноваження у вст
ановлених Конституцією Укра
їни межах і відповідно до зак
онів України.
Статтею 19 Конституції Украї
ни передбачено, що правопоря
док в Україні ґрунтується на
принципах, згідно яких ніхто
не може бути вимушений робит
и те, що не передбачено законо
давством.
Враховуючи, що Законом Укра
їни “Про соціальний захист д
ітей війни” передбачено, що ф
інансування виплат по даному
закону проводиться з Держав
ного бюджету України, який за
тверджується (приймається за
кон) Верховною Радою України
, а не з бюджету ПФУ, який затве
рджує Кабінет Міністрів Укра
їни, то суд не вбачає підстав д
ля задоволення позову позива
ча у спосіб стягнення цих кош
тів з УПФУ в Новоодеському ра
йоні. Тому в цій частині позов
них вимог позивачу слід відм
овити.
За таких вищевикладених об
ставин, на думку суду, єдиним в
ірним способом, який гаранту
вав би дотримання і захист пр
ав, свобод, інтересів позивач
а буде зобов'язання відповід
ача вчинити дії по нарахуван
ню позивачу до його пенсії пі
двищення, відповідно до ст.6 За
кону України “Про соціальний
захист дітей війни” в розмір
і 30% мінімальної пенсії за вік
ом за період з 09 липня 2007 року по
31 грудня 2007 року та про зобов'яз
ання відповідача виплатити п
озивачу ці заборговані кошти
.
Суд, також не приймає до ува
ги заперечення відповідача -
УПФУ в Новоодеському районі
в частині його посилань на пр
опуск позивачем строків звер
нення до суду за захистом пор
ушених прав, так як відповідн
о до чинного законодавства д
о правовідносин, що випливаю
ть із заборгованості по випл
атах заробітної плати, пенсі
й та інших гарантованих держ
авою соціальних виплат і пла
тежів, не застосовуються стр
оки давності звернення до су
ду за захистом порушених пра
в.
На підставі ст. 94 КАС України
з Державного бюджету Україн
и слід стягнути на користь по
зивача понесені ним документ
ально підтверджені судові ви
трати по справі в сумі 3,40 гривн
і за сплату державного мита.

На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 6-11, 15, 158-163 КАСУ, суд
, -

П О С Т А Н О В И В :
1. Позов ОСОБА_1 до до Управ
ління Пенсійного Фонду Украї
ни в Новоодеському районі Ми
колаївської області про поно
влення пропущеного строку дл
я звернення з адміністративн
им позовом до суду та про визн
ання дій неправомірними і ст
ягнення недоплаченої щоміся
чної державної соціальної до
помоги по Закону України “Пр
о соціальний захист дітей ві
йни”, - задовольнити частково
.

2. Визнати неправомірними
дії відповідача УПФУ в Новоо
деському районі Миколаївськ
ої області щодо відмови пози
вачу в перерахунку пенсії та
нездійсненні виплат щомісяч
ного підвищення пенсії в роз
мірі 30% мінімальної пенсії за
віком за період починаючи з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року
.
3. Зобов'язати УПФУ в Новооде
ському районі Миколаївської
області нарахувати і виплат
ити позивачу ОСОБА_1 до її пенс
ії підвищення, відповідно до
ст.6 Закону України “Про соціа
льний захист дітей війни” в р
озмірі 30% мінімальної пенсії з
а віком за період з 09 липня 2007 ро
ку по 31 грудня 2007 року.
4. Стягнути з державного бюд
жету України на користь ОСОБ
А_1 судові витрати по справі в
розмірі 3,40 гривень.
В задоволені іншої частин
и позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає зак
онної сили після закінчення
строку апеляційного оскарже
ння, якщо заяву про апеляційн
е оскарження не було подано.

Постанова суду може бути о
скаржена до Одеського апеляц
ійного адміністративного су
ду
через Новоодеський районн
ий суд шляхом подачі заяви пр
о апеляційне оскарження, яка
подається протягом десяти д
нів з дня проголошення рішен
ня. Апеляційна скарга на ріше
ння суду може бути подана без
посередньо до суду в 10 (десяти
) денний строк після проголош
ення рішення, або протягом 20 (д
вадцяти) днів після подання з
аяви про апеляційне оскаржен
ня з одночасним направленням
її копії до апеляційного суд
у.
.
Головуючий :