Справа № К-10193/06
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2008 р.
Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Бившевої Л.І.

Нечитайла О.М.

Пилипчук
Н.Г.

Сергейчука О.А.

при
секретарі: Ільченко
О.М.

за участю представників:

позивача: не з'явився.

відповідача: Прищепи О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Державної податкової інспекції у м.Рівне (правонаступник
Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції)

на рішення Господарського суду Рівненської
області від 01.02.2005 р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 10.08.2005 р.

у справі № 2/33

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроконтракт-Р»

до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, з
врахуванням уточнених вимог, про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ №/2/23-624 від 11.01.2005 р.
про донарахування основного платежу з
податку на прибуток в сумі 58160 грн. та застосування штрафних санкцій на суму
19718 грн.

Рішенням
Господарського суду Рівненської області від 01.02.2005 р., залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.08.2005 р.,
позов задоволено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною
скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування судових
рішень та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Позивач заперечень
на касаційну скаргу не надав, представника у судове засідання касаційної
інстанції не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся за
адресою, що міститься в матеріалах справи. Справу розглянуто відповідно до
приписів ч.4 ст.221 КАС України.

У справі
здійснено заміну відповідача Рівненської об'єднаної державної податкової
інспекції на правонаступника Державну податкову інспекцію у м.Рівне у зв'язку з
реорганізацією органів державної
податкової служби у Рівненській області.

Перевіривши у
відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем
проведено планову документальну перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2003 р. по
01.07.2004 р., за результатами якої складено акт № 35/23-100/30504400 від
04.10.2004 р.

На підставі акту
перевірки прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 58160 грн. - основний платіж та
19718 грн. штрафні санкції.

Як встановлено у
справі, позивачем укладено договори про
надання інформаційно-консультативних послуг від 02.01.2003 р. №03/01-03,
№04/01-03 та від 02.01.2004 р. №06/01-04, №07/01-04, з приватними підприємцями
(платники єдиного податку) ОСОБА_1та
ОСОБА_2

Предметом
договорів є послуги по наданню допомоги
в просуванні товару замовника у роздрібну торгову мережу, проведення
моніторингу ринку, проведення робіт з викладки товару в торгових точках,
забезпечення торгових точок рекламною продукцією, атрибутикою замовника,
дослідження кон'юнктури ринку продукції, аналогічного товару замовника.

Умовами
договорів, передбачений порядок виконання та приймання виконаних робіт, згідно
яких виконання робіт завершується складанням акту прийому-передачі виконаних
робіт з зазначенням в ньому суми винагороди.

Задовольняючи
позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у позивача були
наявні всі необхідні розрахункові документи, зокрема, акти приймання-передачі
виконаних робіт та податкові накладні, які давали йому право на формування
витрат та віднесення їх до складу валових витрат як таких, що відповідають пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», а тому порушення пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 цього
Закону позивачем не допущено.

Однак, поза
увагою судів залишилось, що відповідно до пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валових витрат для робіт
(послуг) вважається дата фактичного отримання платником податку результатів
робіт (послуг).

В наданих
позивачем актах приймання-передачі, відсутня інформація про фактично досягнуті
результати пошуку цих послуг, а саме які інформаційно-консультаційні послуги
були надані, в чому вони полягали та як можуть бути використанні в подальшій
господарській діяльності позивача.

Не надано судами
оцінки і доводам відповідача, що п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерської
облік та фінансову звітність в Україні», Порядком складанню декларації про
прибуток, затвердженим наказом ДПА України від 08.07.1997 р. №214 та Наказом
ДПА України «Про затвердження форми декларації з податку на прибуток
підприємства та порядку її складання» від 29.01.2003 р. за №42, передбачено, що
податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку і дані,
приведені в податковій декларації повинні підтверджуватися первинними
документами обліку та відповідати податковому обліку, тому участь
інформаційно-консультаційних послуг в організації ведення виробництва
підприємством є документально підтверджена лише при наявності самих результатів
робіт. Таким чином, при складанні
податкової звітності з метою правильного
відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи
первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання робіт конкретні
результати проведених робіт.

Крім того, в
матеріалах справи відсутні докази щодо підставності здійснення приватними
підприємцями ОСОБА_1та
ОСОБА_2господарської діяльності з
надання інформаційно-консультаційних
послуг.

Таким чином, не
встановлення судами попередніх інстанцій вищевказаних обставин, які мають
суттєве значення у справі, виключає можливість для висновку суду касаційної
інстанції щодо правильності застосування
норм матеріального права при вирішенні спору.

Оскільки
передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми судовими інстанціями, рішення та постанова у
справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції.

Під час нового
розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності
від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове
рішення.

Керуючись ст.
ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
-

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити
частково.

Рішення Господарського
суду Рівненської області від 01.02.2005
р. та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 10.08.2005 р. скасувати.

Справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Л.І.Бившева

О.М.Нечитайло

Н.Г.Пилипчук

О.А.Сергейчук