Справа № 22а-4355/2008
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-4355/08
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 47 Черненкова Л.А.(справа №2а-42/08)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Нагорної Л.М. (доповідач)

суддів - Стежко В.А., Баранник Н.П.

при
секретарі - Піцик Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська.

на постанову Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2008 року по справі № 2а-42/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання рішень
незаконними, -

в с т а
н о в и л а:

У листопаді 2007 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання незаконною відмови відповідача в перерахунку та виплаті
їй щомісячної пенсії з урахуванням надбавки до пенсії, що складає 30%
мінімального розміру пенсії за віком, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та просила зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити їй щомісячно пенсію з урахуванням
надбавки , що складає 30%
мінімального розміру пенсії за віком, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1
січня 2007 року, посилаючись на те, що вона отримує пенсію за віком та, як дитя
війни, має право отримувати державну соціальну допомогу, яка відповідачем їй не
нараховувалась та не виплачувалася.

Постановою Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 31 січня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_1 було
задоволено частково, визнано незаконною відмову УПФУ в Ленінському районі
м.Дніпропетровська щодо перерахунку та виплати позивачці щомісячної соціальної
допомоги у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1
щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за
віком, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», починаючи з часу прийняття рішення Конституційним судом України від 09
липня 2007 року до внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невірне застосування норми
процесуального та матеріального права, просив скасувати постанову Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2008 року та признати дії УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська правомірними.
Апелянт зазначав, що позивачка перебуває на обліку у відділі пенсійного
забезпечення та отримує пенсію за віком, а з 01.01.08 року їй, відповідно до Закону України « Про
державний бюджет України на 2008 рік…» та змін, внесених до ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», була нарахована щомісячна соціальна допомога в
розмірі 47.00 грн. Раніше вказане питання законодавчо врегульоване не
було, визначення терміну «мінімальний
розмір пенсій за віком» було вказано лише в Законі України « про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і стосувався він лише для
визначення розміру пенсій, призначених за цим Законом, ПФУ кошти
використовувались за призначенням і джерел для виплати соціальної надбавки в підвищеному розмірі вони не мають.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги
і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити, а постанову районного суду залишити без змін виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1,
відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», має статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення №
174155 та відповідною відміткою в ньому (а.с.10).

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була
призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року
положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо
призупинення дії положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» визнані неконституційними.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України вищезазначеного Рішення, відповідач повинен був здійснити перерахунок
підвищення пенсії позивача та здійснити виплати у розмірах, передбачених ст. 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Соціальна допомога відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» позивачці відповідачем не нараховувалась та не виплачувалася, що
підтвердили сторони по справі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
припустився бездіяльності відносно
позивачки щодо своєчасного перерахунку
та виплати їй пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», вказані дії повинні бути здійснені відповідачем
з часу прийняття рішення Конституційним судом України - тобто з 9 липня 2007
року.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності законодавчого визначення розміру
мінімальної пенсії за віком та відсутність коштів в ПФУ для їх цільового
використання не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої
інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин колегія судів вважає, що підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись
ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2008 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення її в
повному обсязі.

Головуючий

Судді: