Справа № 22-а-2083/08
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Довгополова О.М.,

суддів: Любашевського В.П., Яворського І.О.

при секретарі: Федуніву Б.Б.

за участю осіб:

від позивача -
не прибув;

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу

за апеляційною скаргою - представника третьої особи ОСОБА_2

на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 18.06.2007 року у
справі № 2-а-20/07

за позовом ОСОБА_1

до Костопільської міської ради

з участю третьої особи ОСОБА_3

Суддя у І-й інст. - Грипіч Л.А. Костопільський районний суд Рівненської області Справа № 2-а-20/07
Суддя-доповідач - Довгополов О.М.

22-а-2083_08.doc Реєстр . .08

Справа № 22-а-2083/08 Рядок статзвіту № 48

про визнання незаконним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Костопільського районного суду Рівненської
області від 18.06.2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1. до
Костопільської міської ради, з участю третьої особи ОСОБА_3., визнано
незаконним рішення відповідача № 453 від 05.04.2005 року про передачу у
приватну власність ОСОБА_3. земельної ділянки площею 0,0041 га.

Постанову оскаржила третя особа ОСОБА_3. з підстав
порушення норм матеріального та процесуального права тощо, просить постанову
скасувати та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного
суду Рівненської області від 09.11.2005 року за позивачем у даній справі було
визнано право власності на 31/100 частки будинковолодіння № 6 поАДРЕСА_1 :
приміщення 1-1, коридора 1-3, кладової 1-4, сарая-кухні «Б» з вбиральнею «Г»;
69/100 частки даного будинковолодіння належить на праві власності ОСОБА_3.

Рішенням відповідача від 05.04.2005 року № 453 ОСОБА_3.
додатково передано у власність земельну ділянку площею 0,0041 га, що підтверджується
державним актом, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України (від 16.01.2003
року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить
право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до
набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

У зв'язку із прийняттям спірного рішення відповідача №
453 від 05.04.2005 року, загальна площа земельної ділянки, що належить ОСОБА_3.
на праві приватної власності за вищевказаною адресою, збільшилася до 0,0452 га,
що складає 76/100 частки загальної площі земельної ділянки, а, відповідно,
частка земельної ділянки, належної позивачу на праві власності - зменшилася до
24/100 від загальної площі, що порушує право позивача як власника 31/100
частини будинковолодіння, встановленого судовим рішенням від 09.11.2005 року.

Таким чином, відповідач протиправно прийняв рішення про
передачу належної позивачу на праві власності частини земельної ділянки, передавши
її у власність ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» акти органів та
посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Тому суд першої інстанції обгрунтовано
визнав незаконним спірне рішення відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
спірне рішення відповідача було прийняте у відсутність позивача, чим порушене
його право як власника на участь у процесі прийняття рішення.

Щодо строку давності на звернення до
суду за захистом свого права, то суд правильно вказав на те, що позивач
дізнався про порушення своїх прав 17.04.2006 року та, звернувшись до суду з
позовом 30.03.20076 року, не пропустив встановленого законом річного строку.

Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови
суду першої інстанції та задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_2
залишити без задоволення, постанову
Костопільського районного суду Рівненської області від 18.06.2007 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена протягом місяця шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.П.
Любашевський

І.О. Яворський